Справа № 710/1711/20 Провадження № 2/710/139/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.02.2021 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Сивоконя С.С.,

за участі секретаря судового засідання Бойко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст вимог

10.12.2020 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла вказана позовна заява, в якій позивачі просять визнати за ними право спільної сумісної власності за набувальною давністю на житловий будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_1 та складається з об`єктів нерухомого майна: житлового будинку (літ.А1) загальною площею 41,2 кв.м., житловою площею 25,0 кв.м., сараю (літ.Б1), хвіртки (№1), воріт (№2), огорожі (№3), вартістю 28840 грн (двадцять вісім тисяч вісімсот сорок гривень).

Позов мотивують тим, що позивачі починаючи із 2000 року проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, ведуть спільне господарство, мають спільний бюджет, пов`язані між собою правами і обов`язками, які мають чоловік і дружина, що проживають однією родиною. Із липня 2004 року позивачі постійно мешкають та ведуть спільне господарство в житловому будинку АДРЕСА_1 . Власником житлового будинку згідно запису особового погосподарського обліку №0311-3 погосподарської книги №4 Лозуватської сільської ради Черкаської області є ОСОБА_5 , що підтверджується довідкою виданою Лозуватською сільською радою від 26.10.2020 №528. Так, влітку 2004 року ОСОБА_5 , оголосив про продаж житлового будинку розмістивши на стенді Лозуватської сільської ради відповідне оголошення. Узгодивши із власником житлового будинку ціну, за якою останній мав намір відчужити це нерухоме майно, позивачі погодилися придбати об`єкт продажу і у липні 2004 року передали ОСОБА_5 кошти за житловий будинок, в розмірі 2000,00 грн, а він у свою чергу передав позивачам у користування та володіння зазначене нерухоме майно. Після смерті ОСОБА_5 було відкрито спадкову справу за №378, що підтверджується витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі №21330485 від 03.09.2009. Позивачі проживають у вказаному житловому будинку більше 16 років, добросовісно і безперервно володіють та користуються нерухомим майном, ведуть господарство, доглядають за будинком та утримують його, сплачують комунальні послуги, неодноразово проводили поточні і капітальні ремонти. У зв`язку з ухиленням власника, а після його смерті відповідача від попереднього оформлення права власності на це нерухоме майно та вчинення дій щодо подальшого його відчуження позивачам, останні позбавлені можливості укласти договір купівлі-продажу житлового будинку в нотаріальному порядку, у зв`язку з чим у позивачів відсутні будь-які інші підстави визначенні чинним законодавством України для набуття права власності на це нерухоме майно, окрім як визнання права власності на нього по набувальній давності за рішенням суду.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 23.12.2020 було відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 20.01.2021 справу призначено до судового розгляду.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 з`явилась, позов підтримала та просила його задовольнити.

У судове засідання позивач ОСОБА_6 не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_4 до суду не з`явилася, заяв та клопотань до суду не направляла, про розгляд справи була повідомлена в передбаченому законом порядку.

В судове засідання з`явився свідок ОСОБА_7 який повідомив, що являється сусідом позивачів. Позивачі безперервно проживають в АДРЕСА_1 вже близько 18 років. За даною адресою проводять ремонтні роботи по господарству, займають огород.

В судове засідання з`явився свідок ОСОБА_8 який повідомив, що являється сусідом позивачів. Позивачі проживають в АДРЕСА_1 приблизно з 2005 року. Проживають там безперервно. Господарюють за даною адресою.

Заходи забезпечення позову не застосовувались.

Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до наступного.

Згідно довідки виданої виконкомом Лозуватської сільської ради Шполянського району Черкаської області від 26.10.2020 №528, житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 числиться за громадянином ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Земельна ділянка, площею 0,58 га, на якій розташований об`єкт нерухомого майна, була надана у користування (а.с.19).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 27.09.2009 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 49 років в с. Лозуватка, Шполянського району Черкаської області (а.с.20).

За відомостями витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №21330485 від 03.09.2009 наданого Шполянською державною нотаріальною конторою було зареєстровано спадкову справу 47930257, номер у нотаріуса 378, місце заведення Шполянська державна нотаріальна контора, спадкодавець ОСОБА_5 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , дата реєстрації 03.09.2009 (а.с.21).

Згідно технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , замовниками технічної інвентаризації є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.22-24).

Відповідно до оцінки про ринкову вартість об`єкта оцінки, а саме житлового будинку з надвірними спорудами, загальною площею 41,2 кв. м., що розташований за адресою АДРЕСА_1 , за замовленням ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , загальна ринкова вартість об`єкта оцінки складає 28840,00 грн (двадцять вісім тисяч вісімсот сорок гривень) (а.с.25).

Згідно довідки Шполянського виробничого відділку КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 19.11.2020 за №434 виданої ОСОБА_2 , за адресою АДРЕСА_1 станом на 01.01.2013 в архіві Шполянського виробничого відділку КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» право власності на нерухоме майно не зареєстровано (а.с.27).

Договір про користування електричною енергією для населення та паспорт електрообладнання домоволодіння зареєстровані на ОСОБА_2 (а.с. 28-30)

Відповідно до довідки від 16.10.2020 №527 виданої Лозуватською сільською радою Шполянського району Черкаської області за громадянином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно числиться житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 . Цей житловий будинок знаходиться на земельній ділянці, яка не приватизована. Згідно запису в погосподарській книзі №4, площа земельної ділянки 0,58 га. Заборон на будинок і земельну ділянку немає. Обтяжень та обмежень на землю немає. Після смерті ОСОБА_5 у вказаному будинку проживають без реєстрації ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.31).

Квитанції 19/1, 3/1, 20/1, 8/1 містять відомості про сплату ОСОБА_2 коштів за послуги з електропостачання (а.с. 32-35)

Згідно заяви №798 від 17.09.2009 ОСОБА_3 звернулася в Шполянську державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 (а.с.55).

Відповідно до відомостей свідоцтв про права на спадщину за законом ОСОБА_3 зареєструвала право власності на земельну ділянку площею 2,16 га., майновий пай в розмірі 1873,00 грн, що знаходиться в КСП ім. 1 Травня, СТОВ «Першотравневе», грошові заощадження, що знаходяться у відділенні ВАТ «Ощадбанк» (а.с. 62)

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права.

Згідно абз. 2 п.13 постанови пленуму Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Відповідно до норм ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ч.2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ч.1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 12 та ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 6, ст. 81 ЦПК України, Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України).

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.5 ст.11 ЦК України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

У пункті 9 постанови пленуму Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Отже, давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Пунктом 11 даної постанови пленуму ВССУ передбачено, що враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Згідно ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

У частині першій статті 344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Враховуючи зміст вимог ст. 344 ЦК України, при зверненні до суду з вимогами про визнання за набувальною давністю права власності на нерухоме майно, позивачем має бути доведено факт існування такого нерухомого майна, безтитульність, відкритість та безперервність володіння; добросовісність заволодіння майном; факт володіння спірним майном протягом строку, який складає не менше 10 років. Безтитульне володіння - це фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності. Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Висновок Верховного суду України від 01.11.2017 справа №569/150/16-ц.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння майном повинно бути добросовісним, тобто особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником;

- володіння повинно бути відкритим, тобто особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні;

- володіння повинно бути безперервним, тобто воно не повинно перериватися протягом всього строку набувальної давності.

За набувальною давністю може набуватися право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно. Такий висновок міститься у рішенні Верховного Суду від 28.03. 2019 року справа № 215/5451/16-ц.

Набуття права власності на чужі речі можливе лише за наявності наступних умов: законний об`єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (строк володіння).

Тобто, набуття права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх вказаних умов у сукупності. Володіння без правової підстави - це фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку законну підставу володіння чужим майном.

Аналізуючи поняття добросовісності володіння, як підстави для набуття права власності за набувальною давністю за статтею 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність, як одна із загальних засад цивільного законодавства і цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення добросовісність поведінки заявника на момент отримання ним майна, тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Крім того, позивач, як володілець майна, повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном. Такий висновок міститься у рішенні Верховного Суду у справі № 206/1441/17 від 03.04.2019. Подібний висновок міститься у рішенні Верховного Суду, справі № 703/6177/15-ц від 06.06.2018 року.

Позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником. Такий висновок міститься у рішеннях Верховного Суду у справах № 199/9518/15-ц від 07.05.2018 року № 307/51/17р., від 10.05.2018 року та № 296/6949/17 19.09. 2018 року.

Згідно до ч.ч.5,6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, так як позивачі з моменту користування спірним житловим будинком знали хто є власником, крім того заволоділи майном за волею власника. Спадкоємиць ОСОБА_3 звернувшись з заявою до нотаріуса фактично прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_5 . Не допускається прийняття спадщини з умовою чи застереженням. Так, не можна прийняти лише якусь частину майна, що входить до складу спадщини, а від іншої частини відмовитися взагалі чи прийняти її під якоюсь умовою. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що п рийняв усю спадщину.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності наданих сторонами, суд доходить висновку, що відсутні підстави у задоволенні позову.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 344, 347 ЦК України, ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 211, 263-265, ч.1 ст. 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Шполянський районний суд Черкаської області, шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Суддя С.С. Сивокінь