Провадження № 2/344/4414/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 28.12.2013 року у Тернопільському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Причиною розірвання шлюбу є те, що за час спіьного проживання життя з відповідачем не скалалося, у зв`язку з тим, що виявилась несумісність характерів, принципова відмінність поглядів на спільне життя в побутових питаннях, вихованні дитини, звичках, внаслідок чого погіршились взаємовідносини, стали постійні сварки, які переростали у конфліктні ситуації. В кінцевому результаті зазначене вище призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Сторони спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливе. А тому просила шлюб розірвати, неповнолітнього сина залишити з нею на проживання.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задоволити (а.с.19).

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, щодо задоволення позовних вимог не заперечив (а.с.20).

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно повторного свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_1 сторони 28.12.2013 року зареєстрували шлюб у Тернопільському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про що складено відповідний актовий запис №2185 (а.с.3).

Від даного шлюбу у подружжя народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 (а.с.6).

Позивачка стверджує, що вони з відповідачем не підтримують сімейних стосунків, шлюб їх існує формально, примирення не бажає, а тому такий шлюб зберігати не доцільно.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя».

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, а тому шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 28.12.2013 року у Тернопільському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про що складено відповідний актовий запис №2185 слід розірвати. Неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити на проживання з матірю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 СК України, керуючись ст.ст. 133, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу-задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 28.12.2013 року у Тернопільському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про що складено відповідний актовий запис №2185 розірвати.

Неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити на проживання з матірю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 16.12.2021 року.

Суддя Пастернак І.А.