Ухвала

17 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 522/6750/17

провадження № 61-1700ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 жовтня 2019 року, постанову Одеського апеляційного суду від 24 грудня 2020 року, ухвалу Одеського апеляційного суду від 13 січня 2021 року, додаткову постанову Одеського апеляційного суду від 15 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

26 січня 2021 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 жовтня 2019 року, постанову Одеського апеляційного суду від 24 грудня 2020 року, ухвалу Одеського апеляційного суду від 13 січня 2021 року, додаткову постанову Одеського апеляційного суду від 15 січня 2021 року.

У касаційній скарзі міститься клопотання про звільнення від сплати судового збору, у якому, посилаючись на підпункт «б» пункту 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», заявниця просить звільнити її від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 самостійно несе витрати по утриманню дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з жовтня 2018 року відповідач припинив утримувати дитину. На даний момент в Приморському районному суді м. Одеси відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів. На підтвердження наведених обставин заявницею надано копію свідоцтва про народження ОСОБА_4 , копію довідки від 07 грудня 2020 року № 32-11/17/03 про те, що ОСОБА_3 зареєстрований як безробітний в Одеському міському центрі зайнятості з 04 листопада 2020 по теперішній час, копію ухвали про відкриття провадження від 13 серпня 2020 року у справі № 522/12699/20.

Вирішуючи клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд виходить з такого.

Відповідно до частин першої та третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, а також зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Враховуючи наведені заявницею доводи, а саме перебування на утриманні ОСОБА_1 дитини віком до чотирнадцяти років та ухилення іншого із батьків від сплати аліментів, що підтверджується наданими доказами, Верховний Суд, керуючись підпунктом «б» пункту 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», дійшов висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги у цій справі.

У касаційній скарзі заявниця посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України (суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку) як на підставу оскарження судового рішення. Зокрема, заявниця у касаційній скарзі зазначає, що суди попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях не врахували висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 537/4224/14-ц (провадження № 61-14627св18), від 28 березня 2018 року у справі № 130/1123/14-ц (провадження № 61-4194св18), від 23 січня 2018 року у справі № 640/20110/13-ц (провадження № 61-964св17), від 18 жовтня 2018 року у справі № 755/20909/14-ц (провадження № 61-37782св18), від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17 (провадження № 14-549зц18), від 03 липня 2019 року у справі № 200/9663/16-ц, від 13 травня 2020 року у справі № 599/1031/19, від 11 грудня 2019 року у справі № 570/2907/14-ц, від 10 червня 2020 року у справі № 461/11014/13-ц, від 15 липня 2020 року у справі № 2-215/11, від 04 березня 2020 року у справі № 2-917/11-ц.

Касаційна скарга подана у передбачений законом строк та з дотриманням вимог закону щодо форми та змісту.

За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Враховуючи, що судом не встановлено підстав для залишення касаційної скарги без руху, відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційної скарги, зважаючи на те, що доводи касаційної скарги підлягають перевірці за матеріалами справи, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів указаної вище справи.

Касаційне провадження у цій справі відкривається на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Разом із тим, до касаційної скарги додана заява про зупинення виконання (дії) постанови Одеського апеляційного суду від 24 грудня 2020 року, ухвали Одеського апеляційного суду від 13 січня 2021 року, додаткової постанови Одеського апеляційного суду від 15 січня 2021 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Вказана заява обґрунтована тим, що відповідач має намір здійснити реєстрацію права власності на спірну квартиру, в якій мешкає позивач разом із спільною із відповідачем дитиною, що може призвести до порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів останніх.

Згідно зі змістом частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання (дії) судового рішення, підтверджені певними доказами. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або його дії, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Враховуючи те, що заявниця не навела достатніх підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання (дію) оскаржуваного судового рішення, яким відмовлено у задоволенні позову, а отже не змінено права сторін, заява задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 389, 394, 436 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

Витребувати з Приморського районного суду м. Одеси матеріали цивільної справи № 522/6750/17.

Відмовити представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про зупинення виконання судових рішень.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак І. Ю. Гулейков Г. І. Усик