Справа № 396/1729/20
Провадження № 2/396/130/21
РІШЕННЯ

Іменем України

19.02.2021 року м. Новоукраїнка

Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Русіна Алла Анатоліївна

за участю секретаря судового засідання Пасічник І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Новоукраїнка Кіровоградської області цивільну справу № 396/1729/20 за позовом ОСОБА_1 від імені якого діє представник адвокат Грейніс В.О. до Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, третя особа: приватний нотаріус Новоукраїнського районного нотаріального округу Кіровоградської області Українська Наталія Михайлівна про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивача ОСОБА_2 , після смерті залишилося спадкове майно, до якого входить житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності, яке посвідчене виконавчим комітетом Новоукраїнської міської ради від 05.03.1988 року. Позивач не звернулася у передбачений ст.1269 ЦК України строк до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, оскільки вважала, що якщо вона на момент смерті матері проживала разом з нею, доглядала за нею та вела спільне господарство та здійснювала поховання, то вважається такою, що прийняла спадщину автоматично. У вересні 2020 року позивач дізналася про заповіт відповідно до якого ОСОБА_2 належне їй домоволодіння під АДРЕСА_1 , заповіла ОСОБА_1 . 17.11.2020 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Новоукраїнського районного нотаріального округу Української Н.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, однак нотаріусом було повідомлено про неможливість видати свідоцтво на спадкове майно у зв`язку з пропуском позивачем строку на прийняття спадщини. Позивач вважає, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин та просить суд надати їй додатковий строк для прийняття спадщини.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача Новоукраїнської міської ради в судове засідання не з`явився, подано заяву про розгляд справи без участі представника міської ради, щодо задоволення позовних вимог не заперечують.

Приватний нотаріус Українська Н.М. в судове засідання не з`явилася по невідомим суду причинам, повідомлена належним чином, що підтверджується підписом в розносній книзі про отримання судової повістки.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, оцінивши досліджені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (обєкт), щодо якої виник спір.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилом ч. 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір позивача ОСОБА_3 , що підтверджуються свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новоукраїнського районного управління юстиції у Кіровоградській області (а.с.13).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності, яке посвідчене виконавчим комітетом Новоукраїнської міської ради від 05.03.1988 року та записаний в реєстрову книгу під № 837 (а.с. 10-11).

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, згідно якого житловий будинок який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав їй на підставі свідоцтва про право власності заповіла ОСОБА_1 , який посвідчений приватним нотаріусом Українською Н.М. 31.05.2011 року та зареєстрований під № 1512 (а.с. 12).

ОСОБА_4 , є донькою померлої, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження, де в графі мати вказано " ОСОБА_5 " (а.с.6).

Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 8 від 19.11.2020 року встановлено, що позивачка змінила прізвище з " ОСОБА_6 " на " ОСОБА_7 " в зв`язку з реєстрацією шлюбу (а.с. 7).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 22.10.1981 року встановлено, позивачка розірвала шлюб та залишила собі шлюбне прізвіще " ОСОБА_7 "(а.с. 8).

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 від 25.04.1987 року встановлено, що позивачка змінила прізвище з " ОСОБА_7 " на " ОСОБА_8 "(а.с. 9).

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори), інформація про заповідача: ОСОБА_2 заповіт: номер у Спадковому реєстрі: 51228431, стан: чинний (а.с.56)

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №62495175 від 17.11.2020 року, після смерті ОСОБА_2 , приватним нотаріусом Новоукраїнського районного нотаріального округу Українською Н.М., за заявою позивача, заведена спадкова справа №137/2020 (а.с.57).

Як вбачається з копії спадкової справи №137/2020, до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а.с.45-54) до приватного нотаріуса Новоукраїнського районного нотаріального округу Української Н.М., 17.11.2020 року з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернулася лише ОСОБА_1 . Однак нотаріус відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки нею пропущено 6-ти місячний строк, встановлений ст. 1273 Цивільного кодексу України, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України, про що винесла відповідну постанову (а.с.14).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За нормами ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач останні роки та на час смерті матері проживала разом з нею, доглядала її, вели спільне господарство та здійснювала поховання.

Згідно Акту обстеження домоволодіння розташованого в АДРЕСА_1 , складеного депутатом Новоукраїнської міської ради Вишневецькою Л.Д., встановлено, що за вказаною адресою була зареєстрована та проживала ОСОБА_2 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Протягом останніх років ОСОБА_2 доглядала донька ОСОБА_1 , вели спільне господарство, та здійснювала поховання матері (а.с.17).

Позивач у встановлений законом шестимісячний строк не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що не була обізнана про наявність заповіту на житловий будинок .

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як роз`яснив Пленум ВСУ в абз.6 п.24 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно з правовою позицією ВСУ від 04.11.2015 р. (справа №6-1486цс15), відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити їй додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які по`вязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Верховний Суд у Постанові від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17 зауважив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

При вирішенні цивільно-правового спору суд враховує, що одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року№ 15-рп/2004у справі № 1-33/2004.

Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд враховує, що такі причини визначаються поважними в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Таку позицію висловив Верховний Суд у постанові від 17.10.2018 р. при розгляді справи №681/203/17-ц.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Положеннями ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 р. зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Згідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 17.11.2020 року приватного нотаріуса Новоукраїнського районного нотаріального округу Української Н.М., встановлено, що заява ОСОБА_1 щодо прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої матері ОСОБА_2 надійшла після спливу 6-ти місячного строку, встановленого ст. 1273 Цивільного кодексу України.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а вона не скористалася правом на прийняття спадщини через поважні причини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Необізнаність позивача про наявність заповіту на спадкове майно у вигляді житлового будинку, обов"язкове звернення з заявою для прийняття спадщини у строк передбачений законодавством, суд вважає поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Суд вважає причину пропуску позивачем строку на прийняття спадщини поважною, оскільки остання є спадкоємцем, яка не реалізувала належне їй право на прийняття спадщини внаслідок зазначених обставин, пропустивши визначений законом строк через наявність об`єктивних, істотних труднощів для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини.

Отже факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення спадкоємця від спадкування.

Тому суд прийшов до висновку про необхідність забезпечення права позивача на спадкування, враховуючи відсутніть при цьому порушень прав третіх осіб чи інтересів держави та враховуючи встановлені обставини, які свідчать про наявність поважних причин на час завершення строку прийняття спадщини, тому суд вважає за доцільне встановити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини терміном один місяць з моменту набрання рішенням законної сили.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном один місяць з моменту вступу рішення у законну силу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Кропивницького апеляційного суду через Новоукраїнський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: А. А. Русіна