Справа № 930/528/20
Провадження № 2/474/52/21
РІШЕННЯ

Іменем України

(Заочне)

04.01.21 року смт. Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Фасій В.В.

при секретарі судового засідання Багрін Н.А.

без участі:

представника позивача АТ КБ «ПриватБанк» Кіріченко В.М.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі банк) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 19 324 грн. 83 коп., -

встановив:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що 14.04.2011р. ОСОБА_1 звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н, згідно якої отримала картковий рахунок у вигляді встановленого початкового кредитного ліміту у розмірі 5 700 грн., який у подальшому було збільшено до 13 000 грн. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета - заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується її підписом у заяві.

Посилаючись на ці обставини та те, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує у зв`язку з чим, станом на 09.01.2020 року, утворилась заборгованість по кредиту у розмірі 19 324 грн. 83 коп., з яких: 10 969 грн. 73 коп. -заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. і простроченим тілом кредиту; 2 622 грн. 34 коп. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 4 336 грн. 34 коп. нарахована пеня, 500 грн. штраф (фіксована частина); 896 грн. 42 грн. - штраф (процентна складова), яка у добровільному порядку нею не погашена, просить позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 у судові засідання не з`являвся, будучи належним чином, в порядку визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомленим про час, дату і місце судового розгляду. Водночас разом із позовом подав до суду письмове клопотання (вх. № 1437/20 від 27.02.2020р.), в якому просить розглянути справу без участі представника банку, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, необхідні докази є в матеріалах справи. Не заперечує проти заочного розгляду справи.

Згідно довідки Бондурівської сільської ради Немирівського району Вінницької області № 02.18/56 від 11.03.2020р. відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно була зареєстрована та проживала з 27.07.2009 року за адресою: АДРЕСА_1 . 25 квітня 2013 року вибула в смт. Врадіївка, Миколаївської області.

З повідомлень № 305/04-06 від 05.05.2020р., № 413/04-06 від 22.06.2020р., № 569/04-06 від 09.09.2020р. Врадіївської селищної ради Миколаївської області слідує, що за даними адресно-облікової картотеки гр. ОСОБА_1 на території вказаної селищної ради не зареєстрована та іншими персональними даними не володіють. В період з 01.03.2020р. по 09.09.2020р. реєстрацію місця проживання на території цієї ж селищної ради не проходила.

Відповідно до положень ч. 10 ст. 187 ЦПК України, якщо судом отримана інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи, як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

З огляду на що, виклик відповідача ОСОБА_1 у судові засідання здійснювався через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Відповідач ОСОБА_1 , двічі будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в порядку передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України (опублікування двічі оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України) в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи в її відсутність та відзив на позовну заяву, не надала.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження. Суд з власної ініціативи розгляд справи проводить в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Так, як в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд за згодою позивача, визнав можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, у відповідності до приписів ст.ст. 280-281 ЦПК України.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, з урахуванням неявки в судове засідання всіх учасників справи, суд прийняв рішення про розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

- 14.04.2011 року ОСОБА_1 ознайомилася та погодилася із Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, які були надані їй в письмовій формі, отримала картку "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", своїм підписом підтвердила факт отримання інформації про умови кредитування в ПриватБанку та погодилася, з тим, що підписана нею заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та Банком договір про надання банківських послуг (анкета - заява від 14.04.2011р., довідка про Умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", Умови і Правила надання банківських послуг, Тарифи банку);

- згідно умов кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», з визначеним обов`язковим щомісячним платежем в розмірі 7% від заборгованості, з базовою % ставкою в місяць 2,5 %, пенею за несвоєчасність погашення заборгованості в розмірі 1 % від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, погашення відбувається в строк до 25 числа місяця наступного за звітним шляхом внесення коштів на карту клієнтом або шляхом списання їх банком самостійно, з якими клієнт (відповідач) ОСОБА_1 погодилась та засвідчила своїм підписом (довідка про Умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду");

- в період з 14.04.2011р. по 15.09.2014р. позичальнику ОСОБА_1 було надано наступні кредитні картки - № НОМЕР_1 , дата відкриття 14.04.2011 року та термін дії 10/14; № НОМЕР_2 , дата відкриття 19.10.2012 року та термін дії 04/16; № НОМЕР_3 , дата відкриття 04.09.2014 року та термін дії 09/18; № НОМЕР_3 , дата відкриття 15.09.2014 року та термін дії 09/18. Кредитний ліміт був збільшений 13.10.2017р. до 13 000 грн. та вже 05.04.2019р. був зменшений (довідки АТ КБ «ПриватБанк»);

- Умови і правила надання банківських послуг в ПриватБанку надані позивачем на підтвердження підстав встановлення та зміни кредитного ліміту, нарахування та сплати процентів від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, встановлені за домовленістю сторін, не містять підпису позичальника ОСОБА_1 (витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Умови і правила надання банківських послуг в ПриватБанку);

- у період з 26.10.2014 року по 09.01.2020 року, у зв`язку з не належним виконанням позичальником взятих на себе зобов`язань за договором щодо своєчасного погашення належних за нею платежів, утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 19 324 грн. 83 коп., з яких:

- 10 969 грн. 73 коп. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. і простроченим тілом кредиту;

- 2 622 грн. 34 коп. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України;

- 4 336 грн. 34 коп. нарахована пеня,

- 500 грн. штраф (фіксована частина);

- 896 грн. 42 грн. - штраф (процентна складова)

(розрахунки заборгованості станом на 31.05.2015р., 30.09.2019р., 09.01.2020р.);

- згідно виписки за договором № б/н, станом на 12.06.2020р., відповідач ОСОБА_1 в межах строку дії карток, здійснювала зняття готівки та частково погашала заборгованість, останнє зняття готівки здійснила 27.04.2018 року в сумі 1 047 грн., а останні поповнення готівкою 28.01.2019р. в сумі 448 грн. та 25.02.2019р. 498 грн. (виписка за договором № б/н станом на 12.06.2020р.);

- 12.02.2018р. організаційно - правова форма КБ "Приватбанк", створеного у 1992р. у формі товариства з обмеженою відповідальністю, змінено на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (витяг із статуту ПАТ КБ "Приватбанк", довідка АА №241170 з ЄРПОУ, свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи А01 № 054809, банківська ліцензія № 22 від 05.10.2011р.).

Суд вважає, що між сторонами виник спір та склалися правовідносини з приводу стягнення кредитної заборгованості.

При прийнятті рішення, суд керується:

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ "ПриватБанк").

Оскільки, умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті. За такого, з огляду на вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а відтак, банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Банк, пред`являючи вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором, просив у тому числі, крім кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за пенею, штрафи, а також проценти, нараховані за ст. 625 ЦК України по підвищеній відсотковій ставці, як 86,40% у сумі 2 622 грн. 34 коп

При цьому, позивач обґрунтовував наявність заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, згідно ст. 625 ЦК України у вказаній сумі тим, що з 01.04.2019 року були впроваджені зміни до Умов та правил надання банківських послуг в частині нарахування відсотків, а саме відповідно до п. 2.1.1.2.12 в разі порушення зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, неустойки та виконання інших зобов`язань, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% - для картки «Універсальна» та 84% - для картки «Універсальна голд».

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, в разі прострочення виконання грошового зобов`язання, процентні ставки, які застосовуються при визначенні суми боргу, яку боржник зобов`язаний сплатити на вимогу кредитора, поділяються на встановлені законом (три проценти річних від простроченої суми) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У анкеті - заяві позичальника від 14.04.2011 року процентна ставка у розмірі 84 % відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України за невиконання зобов`язання за кредитним договором не зазначена.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 14.04.2011 року, посилався на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, як невід`ємної частини спірного договору.

Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначено, зокрема, що в разі настання обставин, передбачених п. 2.1.1.2.12 договору, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% - для картки «Універсальна», 84 % - для картки «Універсальна голд».

Однак, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку та довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", тому Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку, які містяться в матеріалах даної справи, і які не містять підпису відповідача, не можна розцінювати, як складову частину кредитного договору, укладеного між сторонами 14.04.2011 року, шляхом підписання відповідачем заяви та довідки.

Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати відсотків, нарахованих на прострочений кредит згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України у розмірі 84%.

Також суд вважає доцільним зазначити, що з розрахунку заборгованості вбачається, що банк нараховував проценти по вказаній відсотковій ставці, відповідно до ст. 625 ЦК України. і після визначеного сторонами строку кредитування, тобто після серпня 2019 року.

Ураховуючи те, що сторонами договору обумовлено строк кредитування, який відповідає строку дії кредитної картки (до 31.08.2019 року), тому починаючи з 01 вересня 2019 року банк не мав права нараховувати позичальниці проценти за користування кредитними коштами. Умов щодо пролонгації (продовження) дії укладеного між сторонами кредитного договору на тих самих або інших умовах заява позичальника або довідка про умови кредитування не містять.

Таким чином, подальше нарахування банком боргу по процентам за користування кредитом за період з 01 вересня 2019 року по 29 лютого 2020 року умовами укладеного між сторонами кредитного договору, строк дії якого завершився 31.08.2019 року, не передбачено. Доказів того, що відповідач та АТ КБ «Приватбанк» укладали додаткові угоди щодо продовження строку дії кредитного договору на тих самих або інших умовах матеріали справи не містять.

За такого, позовні вимоги про стягнення заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, згідно ст. 625 ЦК України, у сумі 2 622 грн. 34 коп., як таких, що передбачені договором, задоволенню не підлягають.

Вимог же про стягнення відсотків за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема, ч. 2 ст. 625 ЦК України, позивач не пред`явив.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

З розрахунку заборгованості наданого позивачем слідує, що станом на 09.01.2020 року за одні і ті ж порушення строків виконання грошових зобов`язань позивачем до відповідача застосовано цивільно-правову відповідальність як у виді пені, так і у виді штрафів.

Наявність даних фактичних обставин справи не узгоджується із висновком Верховного Суду України від 21.10.2015р. у справі за № 6-2003цс15, яким визначено, що цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків, як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення штрафів в сумі 1 396 грн. 42 коп. є необґрунтованими, не відповідають вимогам чинного законодавства, а відтак не підлягають задоволенню.

За такого, позов АТ КБ «ПриватБанк» підлягає частковому задоволенню, - в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту в сумі 10 969 грн. 73 коп., в т.ч. і простроченим тілом кредиту та нарахованої пені - 4 336 грн. 34 коп.

На підставі вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 102 грн., понесені позивачем при подачі позову до суду, слід стягнути з відповідача пропорційно до розміру задоволених вимог, - в сумі 1 664 грн. 78 коп. (79,20 %).

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 279, 280-283 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного Товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 19 324 грн. 83 коп. задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства Комерціний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором б/н від 14.04.2011 року, станом на 09.01.2020 року, в загальному розмірі 15 306 (п`ятнадцять тисяч триста шість) грн. 07 коп., з яких: 10 969 грн. 73 коп. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. і простроченим тілом кредиту;4 336 грн. 34 коп. нарахована пеня.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного Товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" судові витрати у розмірі 1 664 (одна тисяча шістсот шістдесят чотири) грн. 78 коп.

В іншій частині вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Врадіївський районний суд Миколаївської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Фасій