233 № 234/2139/20
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
10 грудня 2021 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Малінов О. С.
за участю секретаря Штреккер В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств про відшкодування моральної шкоди,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що її батько ОСОБА_2 помер через професійне захворювання, яке він отримав працюючи на шахті «Кіндратівка» у м. Горлівка, в зв`язку з чим їй як дочці була спричинена моральна шкода, яку вона вважає за необхідне відшкодувати за рахунок відповідача у розмірі 200000 грн.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце його проведення була повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду справи заперечень не надала.
Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, про явку до суду належним чином повідомлений шляхом розміщення відповідних оголошень на офіційному веб-порталі Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав.
Ухвалою Костянтинівського мiськрайонного суду Донецької області від 10.12.2021 р. постановлено провести заочний розгляд справи.
З`ясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження на ім`я ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 22.03.1949 року (актовий запис №97 від 22.03.1949 року, складений районним бюро ЗАГС с. Роздольне Владивостоцького району Приморського краю) свідоцтвом про одруження ОСОБА_1 (після реєстрації шлюбу - ОСОБА_1 ) серії НОМЕР_2 від 09.01.1971 року (актовий запис №16 від 09.01.1971 року, складений Центрально-Міським будинком одруження м. Горлівки Донецької області).
Згідно із ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Зі змісту рішення Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 30 травня 2002 року, копія якого додана до матеріалів справи, випливає, що ОСОБА_2 перебував в трудових відносинах з Державним підприємством "Шахта Кіндратівка», правонаступником якого була Донецька державна компанія «Укрвуглереструктуризація», та при виконанні трудових обов`язків отримав професійне захворювання. Його смерть та отримане в період роботи професійне захворювання відповідно до висновку МСЕК знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку.
Ухвалою Вищого господарського суду України від 25 липня 2007 року у справі № 18/5 встановлено, що Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств Державного підприємства «Донвуглереструктуризація» є правонаступником ліквідованих шахт, в тому числі ліквідованої з 1 січня1999 року наказом Міністерства вугільної промисловості України № 448 від 29 жовтня 1998 року ДП «Шахта Кіндратівка».
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Частиною 2 ст. 153 КЗпП України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.
Відповідно до статті 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року передбачено, що судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.
Із системного аналізу вищевказаних норм права випливає, що за наявності вини роботодавця у смерті особи, в тому числі пов`язаної із його професійним захворюванням, тягар відшкодування моральної шкоди покладається саме на нього.
Оскільки судом встановлено, що смерть ОСОБА_2 настала через його професійне захворювання, яке він отримав, працюючи в ДП «Шахта Кіндратівка», та відповідно до ухвали Вищого господарського суду України від 25 липня 2007 року у справі № 18/5 встановлено, що Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств є правонаступником вказаної ліквідованої шахти, суд вважає, що зазначена юридична особа має відшкодовувати моральну шкоду, завдану смертю фізичної особи.
І хоча зрозуміло, що ніякими грошами моральні страждання за втрату батька не оціниш, встановлюючи розмір відшкодування моральної шкоди, судом враховані вимоги розумності і справедливості, характер правопорушення, глибину душевних страждань позивача, а тому суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача заподіяну моральну шкоду в розмірі 200000 грн.
Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А отже, враховуючи, що позивач, на користь якого ухвалено рішення, був звільнений від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2000,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 8, 19, 141, 206, 264-265, 280-282 ЦПК України, суд,-
Стягнути з Державного підприємства Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 200000 (двісті тисяч) гривень 00 копійок.
Стягнути з Державного підприємства Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств на користь держави судовий збір в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Костянтинівський міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя