Справа № 263/7989/21
Провадження № 2/263/2054/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Хараджа Н.В., при секретарі Зарудній А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом адвоката Філипенко Євгена Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Виконавчого комітету Маріупольської міської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Маріупольської міської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, яка залишилася після смерті матері позивача ОСОБА_2 , смерть якої настала ІНФОРМАЦІЯ_1 на території тимчасово не підконтрольній Україні м. Макіївка. Після смерті матері відкрилася спадщина. Строк на прийняття спадщини сплив 08.05.2020 року, але через неможливість перетнути лінію розмежування через запроваджений карантин та закриті КПВВ, він не подав заяви до нотаріальної контори для прийняття спадщини, оскільки мешкав разом з батьками та доглядав їх у м. Макіївка. В зв`язку з чим просить визначити йому додатковий строк для подачі до органів нотаріату заяви про прийняття спадщини після смерті матері

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, на задоволенні позову наполягала.

Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача та просив ухвалити рішення на розсуд суду.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 , виданим 19.04.2021 Центральним районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції , актовий запис № 1213.

Згідно з копією паспорту ОСОБА_2 остання зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з копією паспорту позивача останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

Довідкою від 09.04.2021 року № 1411-/56593 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

У зв`язку з тим, що позивач не мав можливості тривалий час знаходився на території України, то для отримання вказаних документів та подання від нього заяви про отримання спадщини, позивач нотаріально оформив довіреність на гр. ОСОБА_3 вказана довіреність була видана 09 квітня 2021 року приватним нотаріусом Слащевим А.Г. за реєстраційним № 444.

ОСОБА_3 , що була представником позивача, фактично мешкає у м. Макіївці та періодично виїжджає до м. Маріуполя, захворіла на COVID-19, знаходячись на окупованій території за місцем свого проживання у м. Макіївка.

13 травня ОСОБА_3 , яка діяла від імені позивача, звернулась до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Слащева А.Г. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, яка залишилася після смерті ОСОБА_2 .

Постановою приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Слащева А.Г від № 185/02-31 від 13.05.2021року представнику позивача було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, яка залишилася після смерті його матері через порушення вимог встановлених ч.1ст.1270 ЦК України, а саме пропущено строк для прийняття спадщини.

Як зазначено уст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1, ч.2ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

За життя ОСОБА_2 заповіт не складала, тому після її смерті спадкоємцями першої черги за законом є позивач по справі, як син померлої особи. Через відсутність інформації про коло інших спадкоємців, які прийняли спадщину, вимоги до Маріупольської міської ради викладені обґрунтовано.

Згідно зі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно зі ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що перебіг строку, у межах якого спадкоємці мали право прийняти спадщину, розпочався з 08.11.2020 й закінчився 08.05.2021. У цей строк позивач не прийняв спадщину, яка відкрилась внаслідок смерті матері ОСОБА_2 .

Згідно зіст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з роз`ясненнями, наданими у п.24Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3ст.1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Також,Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 17 жовтня 2018 року, справа № 681/203/17-ц, зазначив, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд мас враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій».

Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, вважає, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки через те, що смерть матері відбулася на території непідконтрольній українській владі, органи державної влади на зазначеній території не працюють, позивач не мав змогу виїхати на територію України, представник позивача, яка мешкає на тимчасово окупованій території захворіла на COVID-19,позивач був позбавлений можливості своєчасно звернутися до нотаріальної контори, і тому потрібно визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З урахуванням викладеного, на підставі ст.ст.1270,1272 ЦК України, ст.ст.12,83,263,265,271, 280-281 ЦПК України,Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов адвоката Філипенко Євгена Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Виконавчого комітету Маріупольської міської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк для прийняття спадщини після ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном у три місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

.

Суддя: Н.В. Хараджа