РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Вітера І.Р.,

при секретарі Кравчук А.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Володимир-Волинський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Зарічанської сільської ради, треті особи на стороні відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

09 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи на стороні відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_5 . За життя вона склала заповіт, який був посвідчений секретарем виконавчого комітету Ласківської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, і на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, що належну їй земельну ділянку площею 2,76 га згідно державного акта на право приватної власності на землю серія Р1 № 11608 вона заповіла їй, ОСОБА_6 , та ОСОБА_2 в рівних долях.

Також зазначила, що її мати ОСОБА_4 та тітка ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_7 не звертались і не мають наміру звертатись до нотаріальної контори з приводу спадкування майна, а тому вважаються такими що не прийняли спадщину.

За твердженнями позивача, вона не знала того, що ОСОБА_5 заповіла половину свого майна саме їй, не знала про наявність самого заповіту, посвідченого на її ім`я, і ніхто її про це не повідомив.

На початку жовтня 2020 року, знаходячись по місцю проживання спадкодавці, після проведення поточного ремонту в будинку де проживала остання серед документів вона виявила вказаний вище заповіт, і лише тоді дізналась, що все належне майно ОСОБА_5 заповітла їй та ОСОБА_2 .

Крім вищевказаного, вона не знала і не думала про те, що потрібно було подавати в шестимісячний термін після смерті ОСОБА_5 , заяву про прийняття спадщини.

За вказаних обставин позивач до нотаріуса не зверталась, у зв`язку з чим пропустила визначений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, а тому вимушена звертатись до суду. У позовній заяві просила визначити їй два місяці додаткового строку для прийняття спадщини.

Ухвалою суду від 10 листопада 2020 року було відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 28 січня 2021 рокуза клопотанням позивача залучено до участі в розгляді справи в якості співвідповідача Зарічанську сільську раду Володимир-Волинського району Волинської області.

В підготовче судове засідання позивач не з`явилась, скерувала до суду заяву, за якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд слухати справу у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання також не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду скерувала заяву, в якій просила слухати справу у її відсутність, не заперечує щодо задоволення позову ОСОБА_1 .

Представник відповідача Зарічанської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву (відзив), згідно якої позов визнав повністю та просить розгляд справи проводити у його відсутності.

Треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в підготовче судове засідання не з`явились, подали суду письмові заяви про визнання позову.

Згідно із частиною третьою статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Дослідивши письмові докази, надані позивачем на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України, які сторона вважає достатніми для обґрунтування своїх позовних вимог, та, з`ясувавши фактичні обставини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав.

Правовідносини, які склалися з приводу обставин прийняття спадщини регулюються цивільним законодавством України.

Так, у відповідності до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто.

Згідно ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України визначені наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

У відповідності до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Відтак, відповідно до змісту ст.1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається:

1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори;

2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину.

Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст.1269 ЦК України, та набути право на спадщину відповідно до ч.5 ст.1268, ст.ст.1296-1299 ЦК України. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо.

Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини (постанова КЦС ВС від 25 червня 2019 року у справі № 565/1145/17).

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

В судовому засіданні встановлено наступні обставини.

Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 стверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Ласків Володимир-Волинського району Волинської області померла ОСОБА_5 .

У відповідності до наданої позивачем копії державного акту серії Р1 № 111608, за життя ОСОБА_5 належала земельна ділянка площею 2,76 га для ведення особистого селянського господарства.

Згідно заповіту, посвідченого старостою Ласківського старостинського округу виконавчого комітету Зарічанської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області 10 лютого 2004 року, ОСОБА_5 на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, що належну їй земельну ділянку площею 2,76 га для ведення особистого селянського господарства на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія Р1 № 111608.заповіла ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частинах.

Як стверджує позивач у позовній заяві, після смерті ОСОБА_5 , вона у визначений законом шестимісячний термін не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, оскільки не знала про те, що покійна ОСОБА_5 , заповіла частину спадкового майна саме їй, не знала про наявність вказаного заповіту, посвідченого на її ім`я, і ніхто її про це не повідомив. У позовній заяві просила визначити їй два місяці додаткового строку для прийняття спадщини

Як встановлено судом, позивач на час відкриття спадщини не проживала із спадкодавцем, про наявність заповіту складеного на її користь дізналася поза межами строку, передбаченого ч.1 ст.1270 ЦК України, і ці обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, що є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Варто також звернути увагу на те, що згідно повідомлення Володимир-Волинської нотаріальної контори № 1210/01-16 від 19.11.2020 року спадкова справа після померлої ОСОБА_5 не заводилась.

Даний факт є свідченням того, що ніхто до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про спадщину не звертався, а відтак нотаріусом не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом.

Враховуючи обставини справи, наявності заповіту на користь позивача як спадкоємця майна, а також наведені позивачем причини, які є об`єктивними та істотними труднощами, суд відповідно до положень частини третьої статті 1272 ЦК України, дійшов висновку, що наявності правових підстав для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини.

У відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ч.3 ст.13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За таких обставин фактичні обставини справи встановлені судом на підставі доводів позивача, які повністю підтверджені ним документально.

Відтак, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 не була обізнана про наявність заповіту, не знала, що заповіт було складено на її користь. За таких обставин позивач по смерті баби до нотаріуса для прийняття спадщини вчасно не звернулась.

Отже, встановивши, що ОСОБА_1 була необізнана про наявність заповіту, складеного на її користь, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Судові витрати по справі суд покладає на позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 247, 263-265 ЦПК України, ст.ст.1268-1272 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Зарічанської сільської ради, треті особи на стороні відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини- задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) додатковий строк тривалістю 2 (два) місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Початок перебігу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини рахувати з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, а особою, яка була відсутня в судовому засіданні під час проголошення рішення, у цей же строк з дня його отримання.

Головуючий /-/ підпис

Суддя Володимир-Волинського міського суду І.Р. Вітер