У Х В А Л А

"18" лютого 2021 р.

м. Київ

справа № 755/17979/20

провадження № 2-з/755/44/21

суддя Дніпровського районного суду м. Києва Галаган В.І., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича, третя особа: ОСОБА_3 , про виключення з-під арешту Ѕ частини квартири, -

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18 лютого 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича, третя особа: ОСОБА_3 , про виключення з-під арешту Ѕ частини квартири.

Крім того, представником позивача ОСОБА_1 до суду подано заяву про забезпечення позову, в якій просить суд: заборонити приватному виконавцю виконавчого округу м. Київ Телявському А.М. вчиняти дії щодо звернення стягнення на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 ; зупинити продаж арештованого майна, а саме: зупинити проведення торгів з реалізації квартири з аукціону, призначеного на 30.11.2020 року; заборонити ДП «Сетам» вчиняти дії з проведення торгів по реалізації квартири АДРЕСА_1 .

Заяву мотивовано тим, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний спосіб захисту та поновлення порушених прав позивача у разі задоволення її вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускаються як до пред`явлення позову, так і на будь-який стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 р. (п.4), розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Вимоги щодо форми та змісту заяви про забезпечення позову наведено у статті 151 ЦПК України.

Разом з тим, статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення статті 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Позов забезпечується шляхом, зокрема, забороною вчиняти певні дії. (п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України)

Судова палата у цивільних справах ВСУ в Постанові від 25.05.2016 р., винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (справа №6-605цс16), зазначила, що забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною Постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Верховний суд України в п. 4 згаданої вище Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 р. № 9 зазначає, що суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову,

з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність позовним вимогам виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не лише позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Таким чином, ураховуючи оспорення виконавчих дій щодо арешту з метою подальшої реалізації Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 , що згідно складової предмету спору належить позивачу, яка, в свою чергу, не являється учасником виконавчого провадження, - суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для заборони вчинення виконавчих дій щодо Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 , як об`єкту предмета спору, до набрання рішенням законної сили, ухваленим за наслідками розгляду.

Керуючись ст. ст. 149-153, 258-261 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича, третя особа: ОСОБА_3 , про виключення з-під арешту Ѕ частини квартири, - задовольнити частково.

Заборонити приватному виконавцеві виконавчого округу м. Київ Телявському А.М. вчиняти дії щодо звернення стягнення на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 .

Зупинити продаж/проведення торгів з реалізації Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 .

В іншій частині заяви відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасники розгляду мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії даної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 18 лютого 2021 року.

Суддя: В.І. Галаган