ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 2-2057/07 Головуючий суддя І інстанції Щербань С.Г.
Провадження № 22-ц/818/6116/21 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи у спорах про визнання права власності
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.,

суддів колегії Котелевець А.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря судового засідання Чабан А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Драченка Владислава Вікторовича на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16 травня 2007 року, ухвалене у складі судді Щербаня С.Г., по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Харківської міської ради, третя особа ОСОБА_5 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2007 року позивачі звернулись до суду з позовною заявою до Харківської міської ради, про визнання права власності на садибні житлові будинки літ. «И-2», „Б-1" що розташовані по АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні представник позивача уточнила позовні вимоги та підтримала позов, та пояснила, що ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 12.07.1980, рішення виконкому Червонозаводської районної ради народних депутатів від 18.08.1981 № 359/31, рішення виконкому Червонозаводської районної ради народних депутатів від 06.10.1981 № 413/8, свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 03.01.1982, рішення суду Червонозаводського району м. Харкова від 20.06.1984, належить на праві приватної власності належить 12/100 домоволодіння по АДРЕСА_1 .

44/100 частин згідно зі свідоцтвом про право власності, отриманого 08.01.1982 ЖЄО Червонозаводського району м. Харкова, належить ОСОБА_3 .

44/100 частин згідно з рішенням народного суду Червонозаводського району м. Харкова, від 20.04.1984, належить ОСОБА_4 .

Фактична площа земельної ділянці складає 1833 кв.м.

Зазначені домоволодіння фактично є окремими та складаються з двох житлових будинків (літ. «Б-1», літ «И-2»).

Позивачем ОСОБА_2 на земельній ділянці, наданій для обслуговування садибного будинку по АДРЕСА_1 було здійснено перебудову та добудову комплексу споруд приватного домоволодіння. Спору з питання користування будівлями та земельною ділянкою між співвласниками немає.

Будівництво проводилось без отримання належних дозволів Харківської міської ради, але з дотриманням та враховуючи протипожежних норм, вимогам СніП та ДБН. При проведенні реконструкції відповідно приміщення не було також порушення вимог земельного законодавства щодо зміни цільового призначення земельної ділянки або щодо самовільного захвату земельної ділянки. Оскільки позивач збудувала за власні кошти відповідне приміщення, представник позивача просив суд згідно з довідкою КП «ХаркБТІ», в якій зазначений: розділ двох житлових будинків, виділити житловий будинок «И-2» з обслуговуючими господарськими постройками, які знаходяться у користуванні ОСОБА_2 зі складу домоволодіння з присвоєнням йому поштової адреси АДРЕСА_2 .

Також залишити за житловим будинком літ. «Б-1» з обслуговуючими господарськими постройками, які знаходяться у сумісному користуванні ОСОБА_3 , ОСОБА_4 поштову адресу: АДРЕСА_2 .

Визнати право власності на ім`я ОСОБА_2 на житловий будинок літ. «И-2»,загальною площею 133,7 кв.м., житловою площею 74,8 кв.м., балкон літ.«и1», сходи літ. «и2», гараж літ. «З», які збудовані самовільно, сходи літ. «к», сарай літ. «В», погреб літ. «Г», забор № 2, ворота № 3, 4, зливна яма № 6, замощение № 1, розташоване на дільниці площею 1025 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати право власності на ім`я ОСОБА_3 , ОСОБА_4 :, по 1/2 частині кожному на житловий будинок літ «Б-1», загальною площею 81,1 кв.м., житловою площею 48,1 кв.м., прибудовою літ, «і», крильце літ. «б1», сарай літ «Ж», погреб літ «Е2, ворота № 1, забор № 2 та № 5, розташоване на дільниці площею 808 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 надали до суду заяву з проханням справу слухати у їх відсутність, та покладались на розсуд суду.

Представник відповідача заперечував проти позову в повному обсязі на тих підставах, ще позивачем не було дотримано процедури Харківської міської ради щодо прийняття об`єкту в експлуатацію державною архітектурно-будівельною комісією м. Харкова.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16 травня 2007 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Харківської міської ради про визнання права власності.

Виділено житловий будинок літ «И-2» з обслуговуючими господарськими постройками, які знаходяться у користуванні ОСОБА_2 зі складу домоволодіння з присвоєним йому почтовою адресою АДРЕСА_2 .

Залишено за житловим будинком літ. «Б-1» з обслуговуючими господарськими постройками, на земельній ділянці площею 808,0 м2, почтову адресу: АДРЕСА_1 , які знаходяться у сумісному користуванні ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на праві власності.

Визнано право власності на ім`я ОСОБА_2 на житловий будинок літ. «И-2», загальною площею 1.33, 7 кв.м., житловою площею 74,8 кв.м., балкон літ.«и1», сходи літ. «м2», гараж літ. «З», які збудовано самовільно, сходи літ. «к», сарай літ. «В», потреб літ. «Г», забор № 2, ворота № 3, 4, зливна яма № 6, замощение № 1, розташоване но дільниці площею 1025 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнано право власності на ім`я ОСОБА_3 , ОСОБА_4 по 1/2 частині кожному на житловий будинок літ «Б-1», загальне 81,1 кв.м., житловою площею 48.1 кв.м., прибудовою літ. «б», крильце літ. «б1», сарай літ «Ж», погреб літ «Е», ворота № 1, забор № 2 та № 5, розташоване на дільниці площею 808 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Драченко В.В. просить скасувати рішення суду скасувати частково, та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на житлові споруди за адресою: АДРЕСА_1 залишити без задоволення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду є необґрунтованим, незаконним та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального й процесуального права.

Вказав, що ОСОБА_1 є власницею будинку АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування від 26.09.2005, посвідченого державним нотаріусом Першої харківської державної нотаріальної контори Грошевою О.Ю., про що в реєстрі зроблено запис за № 5- 3096. 24 квітня 2008 року ОСОБА_1 набула право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 , площею 0,1 га, кадастровий номер :12:057:0038, на підставі рішення 14 сесії 5 скликання Харківської міської ради від 04.07.2007 № 143/07.

Послався на те, що при ухваленні оскарженого рішення, суд керувався лише наявністю присвоєної поштової адреси, не взявши до уваги відомості з Бюро технічної інвентаризації, де вже на той час було зареєстроване право власності на будівлю № 3 за Апелянтом.

Зазначив, що фактично рішення суду першої інстанції позбавляє апелянта права на вільне розпорядження своїм майном.

Зауважив, що 12 грудня 2006 року під час встановлення та погодження меж земельної ділянки, ОСОБА_3 погодив сусідську межу від імені домоволодіння АДРЕСА_2 .

Вказав, що на даний час апелянт не може в повній мірі розпоряджатися своїм майном, оскільки в Державному реєстрі прав на нерухоме майно вже зареєстровано об`єкт нерухомості за такою ж адресою. З урахуванням наведеного, органи нотаріату відмовляються у вчиненні нотаріальних дій.

Учасники справи не скористались правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, що не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції відповідно до правила ч. 3 ст. 360 ЦПК України.

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Колегія суддів, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України вислухала доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, у зазначених межах перевірила матеріали справи та вважає, що апеляційне провадження має бути закрито, з огляду на наступне.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з заявою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які мешкають за адресою: АДРЕСА_1 вони не заперечують проти того, що за ОСОБА_2 буде закріплено вищевказане майно.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.07.1980 спадкоємицями на будинок по АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 , ОСОБА_2 (а. с. 10).

Згідно зі свідоцтвом на право особистої власності на домоволодіння від 08.01.1982 належить ОСОБА_2 (а. с. 13).

За висновком ТОВ «Харківсудкіпроект» (ліцензія серія АБ № 2088500) несучі та огороджувальні конструкції зазначених житлових добудов та гаражу відповідають СНІП та ДБН та відносяться до II категорії станів. (а. с. 22-40).

Відповідно до технічного паспорту виготовленого КП «ХарМіськБТІ» від 06.12.2006 приватне домоволодіння позивачів складається з садибного будинку в літ. «И-2» (приміщення № 1-5, 1- 6, 1-7, 1-8, 1-9) загальною площею 133,7 кв.м, житловою площею 74,8 кв.м, допоміжною 58,9 кв.м, також на частині домоволодіння позивача розташований самовільно збудоване гараж літ 3., літ «Б-1», загальною площею 81,1 кв.м., житловою площею 48,1 кв.м., допоміжною площею 33.0 кв.м (а. с. 34-40).

Обґрунтовуючи доводи скарги апелянт ОСОБА_1 послалась на те, що на день ухвалення оскарженого рішення суду вона на підставі договору дарування від 26 вересня 2005 року була власником будинку АДРЕСА_1 , а вже після ухвалення оскарженого рішення вона також набула право власності на земельну ділянку для обслуговування цього житлового будинку АДРЕСА_2 площею 0,1 га, кадастровий номер :12:057:0038, на підставі рішення 14 сесії 5 скликання Харківської міської ради від 04.07.2007 № 143/07.

Як встановлено в результаті апеляційного перегляду за вказаним адресом існують три житлові будинки, літ «И-2», літ. «Б-1», які оскарженим рішенням суду визнані у відповідних частинах за сторонами на праві власності, а також третій житловий будинок, який належить апелянту. У доводах скарги апелянт послалася на те, що фактично рішення суду першої інстанції позбавляє її права на вільне розпорядження своїм майном, оскільки в Державному реєстрі прав на нерухоме майно вже зареєстровано об`єкт нерухомості за такою ж адресою за учасниками справи, а органи нотаріату відмовляються у вчиненні нотаріальних дій.

Однак при цьому апелянт всупереч своїх процесуальних обов`язків не надала до суду належних і допустимих доказів на підтвердження такої відмови, та що ця відмова є наслідком ухвалення оскарженого рішення суду. Наведені у скарзі доводи свідчать лише про те, що у апелянта після ухвалення оскарженого рішення виник спір з приводу реєстрації свого права власності, але причинний зв`язок із ухваленим у цій справі рішення суду від 16 травня 2007 року не доведений.

Судове рішення, оскаржене незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або в рішенні міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо з мотивувальної частини рішення вбачаються висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або в резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб.

Саме до таких висновків щодо змісту аналогічної за змістом п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України норми п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України дійшов КГС ВС у постанові від 11 лютого 2020 року у справі № 917/512/19.

Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи прийнято оскаржуване судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника, про які саме, в якій саме частині судового рішення прямо вказано про таке, та після встановлення цих обставин вирішити питання про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що права, інтереси та/або обов`язки заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про його права та/або обов`язки, та/або інтереси стосовно сторін у справі судом не вирішувалися закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

Аналогічного висновку Верховний Суд дійшов у постанові від 20.08.2019 у справі № 908/2116/18.

Колегія суддів констатує, що у цьому випадку оскарженим рішенням суду не було вирішене питання про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника (апелянта), тому відповідно дол п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження.

Керуючись ст.ст. 259, п. 3 ч. 1 ст. 362, ст.ст. 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

У Х В А Л И В :

Апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Драченка Владислава Вікторовича на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16 травня 2007 року, ухвалене у складі судді Щербаня С.Г., по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Харківської міської ради, третя особа ОСОБА_5 про визнання права власності закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 15 грудня 2021 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді колегії А.В. Котелевець.

О.М. Хорошевський.