Провадження № 6/331/41/2021
Справа № 2-356/09
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2021 року місто Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Скользнєва Н.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) про розстрочення виконання рішення суду, стягувач Військова частина НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 ),

ВСТАНОВИЛА:

17 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, за результатами розгляду якої просить суд розстрочити виконання рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02.02.2009 року по справі № 2-356/2009 у розмірі 5% відсотків щомісячно від загальної суми заборгованості.
Ухвалою суду від 06 січня 2021 року заяву залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам статтей 175, 177 ЦПК України.

Для усунення зазначених в ухвалі недоліків судом заявнику був встановлений строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Відповідно до наявного в матеріалах справи поштового повідомлення ОСОБА_1 20.01.2021 р. особисто отримав копію ухвали суду від 06.01.2021 р.

Станом на 17 лютого 2021 року до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від заявника не надходило, а ні заяви про продовження строку на усунення недоліків, а ні документів на виконання ухвали суду від 06 січня 2021 року.

У зв`язку з тим, що заявником не використані зазначені процесуальні дії та з урахуванням достатнього часу на усунення недоліків заяви, суд вбачає законні підстави для повернення подання заявнику.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначеністаттями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що повернення позовної заяви у відповідності до ст. 185 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не позбавляє права позивача (заявника) на повторне звернення до суду із заявою.

Керуючись ч.3 ст. 185 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) про розстрочення виконання рішення суду, стягувач Військова частина НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 ), вважати неподаною та повернути заявникові.

Роз`яснити заявникові, що відповідно до ч.7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненняю із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Повний текст ухвали складено 17 лютого 2021 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду в 15-денний строк з дня складення повного тексту ухвали суду.
У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: Н.Г.Скользнєва
17.02.2021