КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №752/4545/20 головуючий у суді І інстанції: Хоменко В.С.
провадження №22-ц/824/3158/2021 головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 лютого 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Іванової І.В., Сліпченка О.І.,

секретар судового засідання: Спеней О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 10 листопада 2020 року про залишення без задоволення заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приват Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа №752/4545/20, виданого 07.07.2020 року Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення із заявника на користь АТ КБ «Приватбанк» 99936,12 грн. заборгованості за кредитом, 22412,72 грн. - заборгованості за процентами та судового збору 2102,00 грн., такими, що не підлягає виконанню.

Заяву мотивував тим, що виконавчий лист видано помилково №752/4545/20, оскільки заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 27.05.2020 року не набрало законної сили на момент його видачі.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 10 листопада 2020 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приват Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, і задовольнити заяву. Зазначає, що оскаржуване судове рішення отримано ним 25 серпня 2020 року, а строк на подання заяви про перегляд заочного рішення закінчується 14 вересня 2020 року, тому вважає, що виконавчий лист видано на рішення, яке не набрало законної сили. Звертає увагу суду на те, що у період видачі виконавчого листа на території України запроваджено карантин з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, і у зв`язку з цим, продовжено процесуальні строки.

АТ КБ "Приват Банк"відзиву на апеляційну скаргу, у встановлений апеляційним судом строк, не надав.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Залишаючи без задоволення заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що відсутні підстави для висновку про те, що заочне рішення від 27.05.2020 року не набрало законної сили в установленому законом порядку, станом на 07.07.2020 року. Крім того, суд зазначив, що посилання заявника на те, що копію заочного рішення від 27.05.2020 року він отримав лише 25.08.2020 року, достовірно встановити суд вказану обставино позбавлений можливості з огляду на те, що копія конверту та роздруківка відстеження, не визначають відправника (а.с. 72,73), відправлення копії рішення судом датовано 27.05.2020 року (а.с. 58), і заявник 18.08.2020 року ознайомився з матеріалами справи, в тому числі з заочним рішенням від 27.05.2020 року(а.с. 63), вказаних вище висновків суду не спростовує. Тому, заява не підлягає до задоволення.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державних влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до ч. ч. 1, 4-7 ст. 268 ЦПК України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення суду. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У разі проголошення у судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частин рішення суд повідомляє, коли буде складено повне рішення. Рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи.

Відповідно до ст. 289 ЦПК України заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчі листи викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, передбачених Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, і підписуються електронним цифровим підписом судді (в разі колегіального розгляду - електронними цифровими підписами всіх суддів, які входять до складу колегії). Підставою для виконання суб`єктом державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань судового рішення, що набрало законної сили, є його примірник в електронній формі, надісланий суб`єкту державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань у порядку інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром судових рішень та Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, затвердженому Міністерством юстиції України спільно з Державною судовою адміністрацією України. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Протягом п`яти днів після набрання судовим рішенням законної сили виконавчий документ, зазначений в частині третій цієї статті, вноситься до Єдиного державного реєстру виконавчих документів, а його копія (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого документа у Єдиному державному реєстрі виконавчих документів, надсилається стягувачу на його офіційну електронну адресу, або, у разі її відсутності, рекомендованим чи цінним листом.

Відповідно до ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Обставинами, що можуть свідчити про помилкову видачу судом виконавчого листа, є зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Встановлено, що заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 27.05.2020 року стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» на користь АТ КБ «Приватбанк» 99936,12 грн. - заборгованість за кредитом, 22412,72 грн. - заборгованість за процентами та судового збору 2102,00 грн. (а.с. 55-57).

07.07.2020 року на виконання вказаного рішення суду Голосіївським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 752/4545/20 (а.с. 74-75).

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа №752/4545/20, виданого 07.07.2020 року Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення із заявника на користь АТ КБ «Приватбанк» 99936,12 грн. заборгованості за кредитом, 22412,72 грн. - заборгованості за процентами та судового збору 2102,00 грн., такими, що не підлягає виконанню.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд справи за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості провадився у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Отже, заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва по справі № 752/4545/20 проголошено судом 27.05.2020 року.

Крім того, судом першої інстанції при постановленні заочного рішення від 27.05.2020 року роз`яснено порядок його оскарження, а саме: заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача; заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Запроваджуючи заочний порядк вирішення цивільних справ законодавець ставив на меті прискорити розгляд цивільної справи чим гарантується оперативний захист суб`єктивних прав та законних інтересів. Крім того, заочне вирішення цивільних справ розцінюється як спрощена форма цивільного судочинства, оскільки на відміну від звичайного порядку розгляду приватноправових спорів йому не притаманна загальноприйнята цивільнопроцесуальна форма.

Заочне провадження є додатковою гарантією позивачеві від зловживання відповідачем процесуальними правами, усунення причин затягування процесу, дотримання судами строків розгляду справи.

07.07.2020 року судом видано позивачеві виконавчий лист на примусове виконання вказаного заочного рішення.

18 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявами про ознайомлення із матеріалами справи та отримання копії судового рішення.

02.09.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Крім того, із заяви вбачається, що заявник отримав копію судового рішення 25 серпня 2020 року.

З матеріалів справи вбачається, що з письмовою заявою заяву про перегляд заочного рішення відповідач не звертався, в апеляційному порядку заочне рішення від 27.05.2020 року також не оскаржувалось.

У суді апеляційної інстанції представник відповідача пояснила, що відповідач з рішенням суду погодився та його не оскаржував, також зазначила, що заборгованість яка виникла за кредитним договором відповідачем не погашена, які саме права чи інтереси порушуються відповідача наявністю виконавчого листа, пояснити не змогла.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про залишення без задоволення заяви, оскільки відсутні підстави вважати, що заочне рішення від 27.05.2020 року не набрало законної сили в установленому законом порядку, станом на 07.07.2020 року.

Крім того, суд зазначив, що посилання заявника на те, що копію заочного рішення від 27.05.2020 року він отримав лише 25.08.2020 року, проте достовірно встановити суд вказану обставину позбавлений можливості з огляду на те, що копія конверту та роздруківка відстеження, не визначають відправника (а.с. 72,73), відправлення копії рішення судом датовано 27.05.2020 року (а.с. 58), і заявник 18.08.2020 року ознайомився з матеріалами справи, в тому числі з заочним рішенням від 27.05.2020 року (а.с. 63), вказаних вище висновків суду не спростовує. Тому, заява не підлягає до задоволення.

Доводи апеляційної скарги про те, що оскаржуване судове рішення отримано ним 25 серпня 2020 року, а строк на подання заяви про перегляд заочного рішення закінчується 14 вересня 2020 року, тому вважає, що виконавчий лист видано на рішення, яке не набрало законної сили, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки на момент розгляду заяви - 10 листопада 2020 року, рішення суду сторонами не оскаржувалось та набрало законної сили, отже підстав визнавати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню не має.

Доводи апеляційної скарги про те, що у період видачі виконавчого листа на території України запроваджено карантин з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, і у зв`язку з цим, продовжено процесуальні строки, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки зазначені процесуальні строки були продовжені до 07 серпня 2020 року, а на момент розгляду заяви рішення набрало законної сили та сторонами не оскаржувалось, з урахуванням цієї обставини, суд вважає, що підстав визнавати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню не має.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції, викладених у рішенні, не спростовують.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі. На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 10 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає.

Повний текст постанови складено «16» лютого 2021 року.

Головуючий суддяЛ.П. Сушко
СуддіІ.В. Іванова
О.І. Сліпченко