Справа № 196/877/20
№ провадження 2/196/404/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року Царичанський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Руснака А.І.

секретаря судового засідання: Кузнецової Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження в залі суду смт Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС», треті особи: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Клітченко Оксана Анатоліївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС», треті особи: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Клітченко Оксана Анатоліївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Вказує, що 08.11.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем було вчинено виконавчий напис №5379 щодо стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», який є правонаступником АБ «Брокбізнесбанк», заборгованості за Кредитним договором 54/508Ц ВІД 24/01/08 від 24 січня 2008 року, а саме грошових коштів в загальній сумі 17 414,28 грн. за період з 01.08.2018 року по 01.10.2019 року, а також плати за вчинення виконавчого напису в сумі 500 грн.

При цьому, щодо зміни правонаступника А.Б. «Брокбізнесбанк» на ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» її ніхто не повідомляв.

Вважає, що виконавчий напис вчинено із грубим порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій та Закону України «Про нотаріат».

Так, під час вчинення виконавчого напису нотаріусом не було дотримано вимог чинного законодавства. Зокрема вимог ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат», тому вказаний виконавчий напис є таким, що не підлягає застосуванню з наступних підстав.

Безспірною заборгованістю є така заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована, тощо.

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження виконавчий напис нотаріусом вчинено лише на підставі розрахунку заборгованості за період з 09.08.2018 по 15.04.2019 року, проте цей розрахунок не є документом, який підтверджує безспірність вимог банку.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства (ч. ст.39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом, є зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції 22.02.2012 №296/5 та зареєстрований у Мін`юсті 22.02.2012 за №282/20595.

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена гл.14 Закону «Про нотаріат» та гл.16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172.

Статтею 88 закону «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів.

При вчиненні виконавчого напису, нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному переліку. Цей перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» і Порядку вчинення нотаріальних дій, а лише їх конкретизує.

Фінансовою компанією надані нотаріусу документи, з яких неможливо встановити наявність безспірної заборгованості, оскільки, такі документи не відображають інформацію щодо здійснення боржником останньої оплати по кредиту, не вбачається яким саме чином нараховувались відсотки за користування кредитними коштами та неможливо встановити дійсний розмір заборгованості.

Тобто нотаріус з таких документів не може встановити чи дійсно боржником допущено прострочення платежів та чи дотримано кредитором строки звернення за вчинення виконавчого напису.

Таким чином, як вбачається з копії постанови про відкриття виконавчого провадження виконавчий напис нотаріусом вчинено лише на підставі розрахунку заборгованості за період з 01.08.2018 року по 01.10.2019 року, проте цей розрахунок не є документом, який підтверджує безспірність вимог банку.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства (ч. ст.39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом, є зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції 22.02.2012 №296/5 та зареєстрований у Мін`юсті 22.02.2012 за №282/20595.

Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу 30 днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (п.п. 2.3 п.2 гл.16 розд.ІІ Порядку).

Крім того, у п.п.3.2, 3.5 п.3 гл.16 розд.ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою КМ від 29.06.1999р. №1172. При вчиненні виконавчого напису, нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному переліку. Цей перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» і Порядку вчинення нотаріальних дій, а лише їх конкретизує.

При вчиненні виконавчого напису, нотаріус не отримав від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки), тому не має підстави вважати, що розмір заборгованості, а також суми заборгованості за відсотками, заборгованості по комісії, пені, зазначені у виконавчому написі є безспірними.

Тому розрахунок заборгованості був підготовлений відповідачем, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків і не може бути доказом безспірності грошових вимог.

Крім того, розрахунок заборгованості з нею ніхто не погоджував та навіть не повідомляв про наявність заборгованості.

Документом, що підтверджував би такий факт. Є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання.

Вказала, що не отримувала повідомлення-вимогу про врегулювання спору в досудовому порядку (про сплату заборгованості) до вчинення виконавчого напису за 30 днів ні від відповідача, ні від нотаріуса.

Безспірною заборгованістю є заборгованість божника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована, а відтак і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором.

Сам по собі факт подання відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такої чи існування її взагалі.

Вважає, що спростовує безспірність заборгованості той факт, що на час вчинення нотаріусом виконавчого напису між нею та відповідачем існує спір щодо існування та розміру цієї заборгованості.

Факт укладення кредитного договору з відповідачем та отримання кредитних коштів заперечує.

Зазначає, що належним чином виконувала свої кредитні зобов`язання здійснювала відповідні платежі з січня 2008 року.

В подальшому у зарахуванні коштів за наступними платежами на той же рахунок у відділенні банку їй було відмовлено, оскільки банк припинив своє існування, а тому нікуди було здійснювати оплату по кредиту за відсутністю відповідного рахунку.

Також, заперечує фак здійснення будь-яких платежів на погашення заборгованості за кредитним договором після 2013 року.

За відсутності підтвердження її ознайомлення з обчисленим розміром боргу в нотаріуса не було визначених законодавством підстав для вчинення виконавчого напису.

Таким чином, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не отримував від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту чи здійснення його часткового погашення, тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед відповідачем, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними.

Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у наявності та безспірному розмірі сум, що підлягають стягненню за написом.

Виконавчий напис вчинено із грубим порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій, Закону України «Про нотаріат» і на підставі документів, наданих відповідачем приватному нотаріусу із заявою про вчинення виконавчого напису, не можна встановити безспірність вимог відповідача до неї.

На підставі викладеного, прохає визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №5379, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем, який виданий 08.11.2019 року щодо стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості за кредитним договором №54/508 Ц ВІД 24/01/08 від 24.01.2008 року грошових коштів в сумі 17 414,28 грн. за період з 01.08.2018 року по 01.10.2019 року та плати за вчинення виконавчого напису в сумі 500 грн., стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» на її користь судовий збір 840,80 грн., стягнуті за виконавчим листом в період з грудня 2019 року по червень 2020 року грошові кошти в загальній сумі 8 228.36 грн.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Тараненко П.П. в судове засідання не з`явились, проте представник позивача надіслав до суду заяву, в якій прохав розглянути дану справу без участі представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи в суді, причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутність, будь-яких інших клопотань до суду не надіслав.

Третя особа - приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи в суді, причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутність, будь-яких інших клопотань до суду не надіслав.

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу м.Київ Клітченко О.А. в судове засідання не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи в суді, причини неявки суду не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у її відсутність, будь-яких інших клопотань до суду не надіслала.

Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є боржником за кредитним договором №54/508Ц від 21/01/08 (а.с.14-15).

08 листопада 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем було вчинено виконавчий напис №5379 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс»» заборгованості в розмірі 17 914,28 грн. за період з 01.08.2018 по 01.10.2019 року та витрати на вчинення виконавчого напису в сумі 500 грн. (а.с.11).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Клітченко О.А. від 28.11.2019 ВП №60737745 відкрито виконавче провадження (а.с.12).

28.11.2019р. винесена постанова ВП №60737745 приватного виконавця Клітченко О.А. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.13).

Згідно довідок №11 від 15.01.2020, №53 від 12.02.2020, №94 від 16.03.2020, №117 від 02.06.2020, №203 від 19.06.2020 та №231 від 14.07.2020 АТ «Дніпропетровськгаз» Новомосковське відділення починаючи з грудня 2020 року по червень 2020 року, з заробітної плати ОСОБА_1 було утримано наступні суми: основна винагорода приватного виконавця - 1 791,43 грн., витрати на проведення виконавчих дій у сумі 400 грн.; сума боргу 6 036,93 грн. (а.с.16-21).

За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» ).

Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік).

Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 зі змінами визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Таким чином, із моменту прийняття цієї постанови і до 10 грудня 2014р. була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно (п. 1 Переліку).

10 грудня 2014р. набула чинності постанова Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями (п. 2 Переліку).

Втім, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.

Таким чином, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19).

Судом встановлено, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису на зазначену обставину уваги не звернув, побудувавши виданий виконавчий напис, у тому числі на кредитному договорі, укладеному у простій письмовій формі. Про викладене свідчать копія кредитного договору №54/508Ц від 21/01/08, долучена позивачем до позовної заяви, який нотаріально не посвідчений.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Викладене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, наведеними в постановах від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14, від 20 травня 2015 року у справі № 6-158цс15, від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 та в постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі 320/8269/15-ц (провадження № 14-83цс18), від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19).

Також, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Однак, приватному нотаріусу відповідачем не було подано й документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

З позову вбачається, що позивач взагалі не визнає кредитну заборгованість та договірних відносин з відповідачем, а відповідач також не надав копій письмових доказів щодо існування договірних відносин та їх умов.

Крім цього, у виконавчому написі зазначено та як вбачається з матеріалів справи, що кредитний договір укладено 24.01.2008 року строком на 36 місяців з датою повернення 21.01.2011 (а.с.14-15), але із заявою про вчинення виконавчого напису відповідач звернувся лише 08.11.2019 року, тобто після спливу трирічного строку з дня виникнення права вимоги. При цьому позивач не сплачував платежів на користь відповідача. Відповідно до п.3.1 Порядку вчинення нотаріальних дій, нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Таким чином, з наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису позивачка мала заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, чи була вона безспірна, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачкою повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи була вона надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису.

Суду не надано доказів на підтвердження належного направлення боржнику заключної вимоги про дострокове погашення заборгованості та, відповідно, отримання її боржником.

Слід звернути увагу на те, що не отримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило її можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або спростувати вимоги стягувача.

Позивач не мала можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення спірного виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.

За таких обставин, беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом з недотриманням вимог чинного законодавства (ст. 87 Закону України «Про нотаріат», Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999р.), у зв`язку із чим, підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Також, як встановлено судом, що заборгованість по кредиту має спірний характер, а виконавчий напис № 5379, вчинений 08 листопада 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем про стягнення заборгованості по кредитному договору з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», слід визнати таким, що не підлягає виконанню, а тому стягнуті з ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 8228,36 грн. за виконавчим провадженням ВП №60737745, що підтверджується довідками №11 від 15.01.2020, №53 від 12.02.2020, №94 від 16.03.2020, №117 від 02.06.2020, №203 від 19.06.2020 та №231 від 14.07.2020 АТ «Дніпропетровськгаз» Новомосковське відділення про утримані суми із заробітної плати позивача згідно постанови про звернення стягнення на заробітну плату ВП 60737745 від 28.11.2019 (а.с.13), підлягають поверненню позивачеві .

Крім того, відповідно до матеріалів справи, позивачем було сплачено судовий збір за розгляд судом заяви про забезпечення позову в розмірі 420,40 грн., а також за розгляд позовної заяви 840,80 грн.

На підставі ст. 141 ЦПК України, зазначені витрати зі сплати судового збору, також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись Законом України «Про нотаріат», ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 5, 7, 12, 76, 8 9, 141, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 280-283, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС», треті особи: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Клітченко Оксана Анатоліївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем 08 листопада 2019 року, зареєстрований в реєстрі за №5379 про стягнення з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості за кредитним договором №54/508Ц від 24.01.2008 у розмірі 17 914,28 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 37/41, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки селища Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, паспорт серії НОМЕР_1 виданий Царичанським РВУМВС України в Дніпропетровській області 28.10.2002 року, РНОКПП НОМЕР_2 , мешканки АДРЕСА_1 , безпідставно стягнуті з заробітної плати за виконавчим написом № 5379, вчиненим 08 листопада 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем, грошові кошти у розмірі 8 228 грн. 36 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 37/41, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки селища Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, паспорт серії НОМЕР_1 виданий Царичанським РВУМВС України в Дніпропетровській області 28.10.2002 року, РНОКПП НОМЕР_2 , мешканки АДРЕСА_1 , судовий збір в розмірі 1261, 20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду, а у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 16.12.2021 року.

Суддя: А.І. Руснак