Справа № 606/32/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Марціцкої І.Б.

з участю секретаря Пасько І.Б.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Теребовля у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Теребовлянської міської ради про визнання права власності на на житловий будинок із надвірними будівлями, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись в суд із позовом до Теребовлянської міської ради про визнання права власності на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог позивачі вказують, що житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що по АДРЕСА_1 належав до колгоспного двору, що складається із 3 членів: ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 головою якого був ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер. Після його смерті відкрилася спадщина за законом на належну йому частку житлового будинку, яку прияйняли дружина ОСОБА_1 та донька ОСОБА_3 у встановленому законом порядку. Постановою завідувача Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутової О.М., ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, у звязку з тим, що право власності зареєстровано за колгоспним двором, інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. Посилаючись на наведене позивачі, просять задовольнити позов

Позивачі в підготовче судове засідання до суду не з`явилися, просили розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, про що надали до канцелярії суду письмові заяви.

Представник відповідача Теребовлянської міської ради просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечує проти його задоволення позову, про що надав до канцелярії суду письмову заяву.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем

За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося

Суд, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини.

Як вбачається із довідки виданої виконкомом Теребовлянської міської ради №09-04/12/389 від 08.12.2020 року, станом на 15.04.1991 рік у домогосподарстві колгоспного типу, яке знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 головою двору був ОСОБА_6 та його сім"я складалася з таких осіб: дружина ОСОБА_4 , син ОСОБА_2 , донька ОСОБА_5 .

Згідно довідки виданої Теребовлянським бюро технічної інвентаризації від 13.02.2020 року №61, житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 належить до колгоспного двору головою якого є ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право вланості виданого Теребовлянською районною радою на підставі рішення виконкому №305 від 11.12.1989 року та зареєстроване Тернопільським обласним об"єднаним бюро технічної інвентаризації 25.01.1990 року реєстровий №32.

Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ст.ст. 120-121, ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування та розпорядження майном колгоспного двору здійснюється тільки за згодою всіх членів двору. При поділі майна колгоспного двору розмір часток членів колгоспного двору визнається рівними.

Таким чином, із вищевказаного вбачається, що кожному із членів колишнього колгоспного двору що по АДРЕСА_1 , які проживали в ньому належало на праві спільної сумісної власності по 1/4 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 24.08.1982 року зареєстрували шлюб.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , в графі батько вказаний ОСОБА_6 , в графі мати - ОСОБА_4 .

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 19.12.2002 року зареєстрували шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим Довгенською сільською радою Теребовлянського району від 14.05.2007 року.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серірії НОМЕР_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 04.05.2016 року зереєстрували шлюб.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина за законом на належну йому частку житлового будинку, яку прияйняли дружина ОСОБА_1 та донька ОСОБА_3 у встановленому законом порядку.

Постановою завідувача Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутової О.М. від 03.12.2020 року за №1034/02-14, дружина ОСОБА_1 та донька ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у звязку з тим, що право власності зареєстровано за колгоспним двором, інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. Як вбачається із постанови завідувача Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутової О.М. від 03.12.2020 року за №1034/02-14, у справах Теребовлянської державної нотаріальної контори заведена спадкова справа за №635 від 28.08.2007 року після смерті ОСОБА_6 , за заявою спадкоємця за законом на 1/2 частку дружини ОСОБА_12 та подана заява на видачу свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частку від доньки померлого ОСОБА_3 .

Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного

Згідно з вимогами ч. 1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з нормами ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно довимог ч.1ст.1261 ЦПК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За вказаних вище обставин, суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, беручи до уваги те, що згідно норм матеріального права частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Теребовлянської міської ради про визнання права власності на житловий будинок із надвірними будівлями є обґрунтованими і такими, що не порушують прав інших осіб та підлягають до задоволення у повному обсязі. А тому слід визнати за ОСОБА_13 право власності на 3/8 часток житлового будинку із надвірними будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , з яких 2/8 часток - як члена колишнього колгоспного двору, 1/8 часток в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_6 . Визнати за ОСОБА_3 право власності на 3/8 часток житлового будинку із надвірними будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , з яких 2/8 часток - як члена колишнього колгоспного двору, 1/8 часток в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_6 . Визнати за ОСОБА_2 право власності на 2/8 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: по АДРЕСА_1 , на які він має право як член колишнього колгоспного двору.

Керуючись ст.ст. 3,4, 12,81, 259, 263, 265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст.392, 1261, 1268 Цивільного кодексу України, суд ,-

В ИР ІШ ИВ :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Теребовлянської міської ради про визнання права власності на житловий будинок із надвірними будівлями задовольнити.

Визнати за ОСОБА_13 право власності на 3/8 часток житлового будинку із надвірними будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , з яких 2/8 часток - як члена колишнього колгоспного двору, 1/8 часток в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_6 .

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 3/8 часток житлового будинку із надвірними будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , з яких 2/8 часток - як члена колишнього колгоспного двору, 1/8 часток в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_6 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 2/8 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: по АДРЕСА_1 , на які він має право як член колишнього колгоспного двору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.Б. Марціцка