Справа № 946/7580/20
Провадження № 2/946/412/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2021 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

за участю секретаря судового засідання Аубекерової Г.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту, постійного проживання та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

24.11.2020 року позивач звернулась до суду з позовними вимогами, які заявою від 22.12.2020 року уточнила та просить: встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із ОСОБА_5 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини, а саме станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за нею, в порядку спадкування за законом, після смерті брата ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на: 1/4 частку квартири АДРЕСА_2 . Позовні вимоги вмотивовані тим, що письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Черненко С.М. №1338/01-16 від 29.10.2020 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із тим, що позивачу необхідно було протягом шести місяців із дня смерті спадкодавця ОСОБА_5 особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини і заява не була подана.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні.

Відповідачі всудове засідання не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечували.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 належить 1/4 частка квартири АДРЕСА_2 , на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 16.03.1994 року, виданого Ізмаїльським МБТІ.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 29.09.2020 року, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_5 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/4 частка квартири АДРЕСА_2 .

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно до ч. 1 ст. 1228 ЦК України - вкладник має право розпорядитися правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі).

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №62757930 від 04.12.2020 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_5 відсутня.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_5 являються:

- батько ОСОБА_4 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 04.05.1993 року.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 відмовився.

Згідно ч.2 ст. 1258 ЦК України - кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Спадкоємцем за законом другої черги відповідно до ст. 1262 ЦК України після смерті ОСОБА_5 являється:

- сестра ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим 25.04.1985 року та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 04.05.1993 року.

Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звернулась до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В судовому засіданні було встановлено факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із ОСОБА_5 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини, а саме станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено показами допитаних в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , яки пояснили, що

ОСОБА_2 разом з ОСОБА_5 постійно проживали з 2014 року за адресою: АДРЕСА_1 , потім в кінці травня 2015 року він поїхав на кілька днів в Російську Федерацію, де і помер.

Тобто, ОСОБА_2 відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину.

Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Черненко С.М. №1338/01-16 від 29.10.2020 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із тим, що позивачу необхідно було протягом шести місяців із дня смерті спадкодавця ОСОБА_5 особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини і заява не була подана.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1220, 1222, 1262, 1268, 1270 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_5 ) про встановлення факту, постійного проживання та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із ОСОБА_5 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини, а саме станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_3 ), в порядку спадкування за законом, після смерті брата ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на:

- 1/4 частку квартири АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 19.02.2021 року.

Суддя: О.Я.Присакар