КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2021 року

справа № 759/19099/20

провадження № 22-ц/824/10189/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Кулікової С.В.

при секретарі: Русинчук І.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

треті особи: ОСОБА_3 , Акціонерне товариство «СГ Ю.БІ.АІ-КООП»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16 лютого 2021 року, ухваленого під головуванням судді Журибеди О.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Акціонерне товариство «СГ Ю.БІ.АІ.КООП», про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вищевказаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду, завдану в результаті ДТП, в розмірі 18480,00 грн 00 коп. та судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що 19.01.2020 року сталося дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ДАФ», н/з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Тойота», н/з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 11.02.2020 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобові «Тойота», д/н НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 , завдано механічних пошкоджень. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «ДАФ», н/з НОМЕР_1 , була застрахована в АТ «СГ Ю.БІ.АІ.КООП» згідно полісу № АМ/8174343, що діяв на момент ДТП. Відповідно до акту виконаних робіт, складеного 11.08.2020 року, затвердженого ТОВ ГДТ-Автосервіс», вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Тойота», д/н НОМЕР_2 в результаті ДТП становить 58874,00 грн. Позивачем зазначено, що АТ «СГ Ю.БІ.АІ.КООП» виплачено їй страхове відшкодування в сумі 40393,80 грн. У зв`язку з викладеним позивач просила стягнути з відповідача матеріальні збитки в розмірі 18480,00 грн., що становить різницю між фактично сплаченою сумою страхового відшкодування та завданими збитками.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 16 лютого 2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , АТ «СГ Ю.БІ.АІ.КООП» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП, задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму матеріального збитку, завданого в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 18480 грн. 00 коп. та сплачений судовий збір в сумі 841 грн. 80 коп., а всього стягнуто 19321 грн. 80 коп.

Не погоджуючись із рішенням суду представник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що акт виконаних робіт від 11.08.2020 року не є документом, який підтверджує завдані збитки автомобілю у розмірі 58 874,00 грн та квитанція до прибуткового касового ордеру від 11.08.2020 року свідчить лише про те, що ТОВ «ГДТ Автосервіс» отримано кошти за ремонт транспортного засобу, однак не може бути доказом на підтвердження нанесення шкоди саме в такому розмірі.

Крім того, в апелянта наявні сумніви щодо повноважень представника ТОВ «ГДТ -Автосервіс», а також скаржник не погоджується із актом виконаних робіт від 11.08.2020 року.

Зазначає, що доказів на підтвердження того, що саме внаслідок винний дій відповідача автомобілю позивача завдана матеріальна шкода у заявленому розмірі, не надано.

Вважає вимоги позивача про компенсацію збитків у розмірі 58 874,00 грн, що на 18470, грн. більше виплаченої страховою компанією суми є передчасними. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялись належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із доведеності та обґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 09.01.2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ДАФ», н/з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Тойота», н/з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 11.02.2020 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 13-15).

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобові «Тойота», н/з НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 , завдано механічних пошкоджень.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «ДАФ», н/з НОМЕР_1 , була застрахована в АТ «СГ Ю.БІ.АІ.КООП» згідно полісу № АМ/8174343, що діяв на момент ДТП.

Відповідно до акту виконаних робіт від 11.08.2020 року, затвердженого ТОВ ГДТ-Автосервіс», вартість відновлювального ремонту, завданого власнику автомобіля марки «Тойота», н/з НОМЕР_2 , в результаті ДТП, становить 58874,00 грн (а.с. 9).

Як вбачається, з матеріалів справи позивачу виплачено АТ «СГ Ю.БІ.АІ.КООП страхове відшкодування в розмірі 40393,809 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 21727 від 11.06.2020 року (а.с. 12).

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною 1 ст. 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Встановлено, що вартість відновлювального ремонту, завданого власнику автомобіля марки «Тойота», н/з НОМЕР_2 , в результаті ДТП становить 58874,00 грн та АТ «СГ Ю.БІ.АІ.КООП» виплачено страхове відшкодування позивачу в розмірі 40393,809 грн.

Враховуючи, що розмір страхового відшкодування, який був виплачений позивачу, не є достатнім для повного відшкодування завданої шкоди, відтак, суд першої інстанції вірно дійшов до висновку про стягнення з відповідача, як з особи, яка завдала шкоду, різниці між фактичним розміром заподіяної шкоди та страховою виплатою, здійсненою АТ «СГ Ю.БІ.АІ.КООП», а саме 18480,00 грн.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем на підтвердження своїх вимог надано акт виконаних робіт від 11.08.2020 року.

Апелянт не погоджується із визначеним розміром збитку, завданого позивачу, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, водночас будь-яких доказів на спростування розміру шкоди відповідачем до суду не надано, клопотань щодо призначення судової експертизи відповідачем до суду першої чи апеляційної інстанцій заявлено не було. Посилання скаржника на невідповідність акта виконаних робіт реально наданим послугам не підтверджено належними доказами та ґрунтується на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутня інформація щодо проведення експертизи пошкодженого майна, відтак страховик та потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування, судом відхиляється, оскільки вказана обставина не звільняє особу, яка завдала шкоду, від обов`язку щодо виплати різниці між фактичним розміром заподіяної шкоди та страховою виплатою, передбаченого ст. 1194 ЦК України.

Посилання на висновок Великої Палати Верховного Суду, відповідно до якого покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності, судом відхиляється, оскільки позивач звертався до страховика із вимогою про виплату страхового відшкодування, однак розмір заподіяної шкоди є більшим, ніж здійснена виплата.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 16 лютого 2021 року постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування за доводами апеляційної скарги відсутні.

Враховуючи положення п. 1 ч. 6 ст. 19, ч. 3 ст. 389 ЦПК України дана справа є малозначною, тому постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді