Справа № 199/6352/20
РІШЕННЯ

іменем України

15.02.2021 Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання - Перетятько А.В.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін при заочному розгляді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що вона та відповідач є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, а відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дитини в розмірі 1 000 грн. на місяць.

Позивачем зазначається, що оскільки відповідач надає матеріальну допомогу в розмірі, який менший за законодавчо встановлений мінімум, збільшити її відмовляється, та з огляду на ту обставину, що вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною та її власних коштів недостатньо для забезпечення потреб дитини (харчування, одяг, навчання), вона змушена звернутись з даною заявою до суду та, заявляючи вимогу про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, виходить з наступного.

Відповідач є засновником та керівником ТОВ «Айброк» (). Розмір внеску відповідача до статутного фонду ТОВ «Айброк» - 10000,00 грн. До видів діяльності ТОВ «Айброк» відноситься: 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту (основний); 46.51 Оптова торгівля комп`ютерами, периферійним устаткованням і програмним забезпеченням; 95.11 Ремонт комп`ютерів і периферійного устатковання; 95.12 Ремонт обладнання зв`язку; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 62.02 Консультування з питань інформатизації; 62.09 Інша діяльність у сфері інформаційних технологій і комп`ютерних систем; 69.10 Діяльність у сфері права.

Зазначені відомості щодо ТОВ «Айброк» містяться в Єдиному державному Реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як зазначається позивачем при зверненні до суду, згідно відомостей з Бізнес-порталу UA-REGION.INFO, компанія " АйБрок" надає високоякісні послуги митного брокера в Києві і області. Компанія оформлює будь-які групи товарів, в будь-який митний режим (Імпорт, Експорт, Транзит), працює з прямими і непрямими зовнішньоекономічними контрактами. Вартість послуг митного брокера при стандартному митному оформленні за прямим контрактом - 2500 грн.

У позивача відсутні відомості щодо розміру доходу, який отримує відповідач від підприємницької діяльності, однак, на переконання позивача без сумніву доходи відповідача є значними, оскільки він неодноразово виїжджав з родиною на відпочинок за кордон, тому, на переконання позивача, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання свого неповнолітнього сина в розмірі 2500,00 грн. на місяць.

Предмет позову становить вимога про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини в розмірі 2 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні, в якому ухвалено судове рішення.

Позивач надала заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просила їх задовольнити; представник відповідача у поданій заяві клопотала про відкладення розгляду справи, посилаючись на зайнятість в Самарському районному суді м. Дніпропетровська, надаючи при цьому роздруківку інформації щодо справи, що розміщена на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет.

Суд не визнає причину неявки представника відповідача поважною: час судового засідання в Амур-Нижньодніпровському районному суді м. Дніпропетровська не збігається із часом розгляду справи Самарським районним судом м. Дніпропетровська. Водночас, як встановлено судом на підставі інформації на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет розгляд вказаної справи призначався 02.02.2021, тоді як в даній справі дату судового засідання було визначено в судому засіданні 25.01.2021.

У поданому відзиві на позов відповідач зазначив, що за домовленістю батьків, що не спростовується позивачем, відповідач ОСОБА_2 , щомісячно сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1000,00 грн. на місяць.

В обґрунтування вимоги про збільшення аліментів позивача вказує, що відповідач є учасником юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙБРОК» (), а тому він має можливість надавати матеріальну допомогу па утримання неповнолітнього сина у розмірі 2500 грн. на місяць. При цьому позивач заявляє, що розмір отримуваного відповідачем доходу їй невідомий. Інших доводів позивачкою не наведено.

Відповідач зазначає, що законом встановлено Перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей. Батьків, інших осіб, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 р. № 146, відповідно до якого при визначенні розміру аліментів враховуються, зокрема, основна заробітна плата за посадовим окладом, тарифною ставкою, відрядними розцінками тощо та надбавки до неї (п. 1-6 Переліку) та доходи від підприємницької діяльності (п. 16 Переліку).

Відповідно до довідки, виданої ТОВ «АЙБРОК» за № 000001 від 3011.2020 р., заробітна плата відповідача ОСОБА_2 за період з 01.10.2017 р. по 30. 11.2020 р. після сплати усіх обов`язкових зборів та платежів склала 70799.75 грн. (за 38 місяців).

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право брати участь у розподілі прибутку товариства, тобто, отримувати дохід від підприємницької діяльності шляхом виплати дивідендів.

Проте, за період діяльності ТОВ «АЙБРОК» дивіденди учасникам не нараховувались та не виплачувались, що підтверджується довідкою ТОВ «АЙБРОК» від 30.11.2020 р.

Крім того, з 10.02.2017 р. відповідач перебуває у шлюбі та має малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також на його утриманні знаходиться дитина його дружини від першого шлюбу.

Також відповідач звернув увагу на те, що розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини визначений обома батьками, сплачується відповідачем регулярно та без затримок, доказів погіршення матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я після визначення розміру аліментів позивачем не надано.

На переконання відповідача посилання позивача щодо недостатності аліментів для забезпечення потреб дитини не можуть бути прийняті до уваги, оскільки позивач не підтверджує таке твердження належними та допустимими доказами.

Процесуальні дії у справі наступні:

-ухвалою суду від 14.12.2020 за клопотанням позивача витребувано:

з Державної прикордонної служби України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 26) з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» інформацію щодо перетинання державного кордону громадянином України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), за період з вересня 2017 року по дату виконання ухвали суду;

з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС України в Дніпропетровській області інформації про транспортні засоби, зареєстровані за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), за період з вересня 2017 року по дату виконання ухвали суду.

Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76 - 80 ЦПК України, сторони у цій справі є батьками дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с. 11).

Дитина проживає разом із позивачем, що підтверджується довідкою №8260 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку від 12.09.2020 (а.с.12) та не заперечується сторонами.

Відповідач мешкає окремо від дитини та надає матеріальну допомоги на її утримання у розмірі 1 000 грн., що визнано сторонами.

Відповідач є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с. 59).

Відповідач перебуває у шлюбі із ОСОБА_5 з ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (а.с. 58).

Відповідач ОСОБА_2 є засновником та керівником ТОВ «Айброк» (). Розмір внеску відповідача до статутного фонду ТОВ «Айброк» - 10000,00 грн. До видів діяльності ТОВ «Айброк» відноситься: 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту (основний); 46.51 Оптова торгівля комп`ютерами, периферійним устаткованням і програмним забезпеченням; 95.11 Ремонт комп`ютерів і периферійного устатковання; 95.12 Ремонт обладнання зв`язку; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 62.02 Консультування з питань інформатизації; 62.09 Інша діяльність у сфері інформаційних технологій і комп`ютерних систем; 69.10 Діяльність у сфері права.

Дохід відповідача за період з 01.10.2017 р. по 30.11.2020 р. склав 87 950,00 грн. (а.с. 43).

12.02.2019 р. за відповідачем був зареєстрований транспортний засіб марки «Toyota avensis» р/н НОМЕР_2 , 2006 р.в. (а.с. 68), який 19.02.2019 р. перереєстрований на гр.. ОСОБА_6 .

З 20.50.2020 р. відповідач є власником транспортного засобу марки «Toyota camry» р/н НОМЕР_3 , 2014 р.в. (а.с. 68).

За період з 01.01.2017 р. по 15.02.2021 р. відповідач перетинав кордон України тричі, що підтверджується довідкою від 28.01.2021 р. Державної прикордонної служби України.

Спірні правовідносини виникли із обов`язку батька утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Дослідив докази в межах наданих суду позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Положеннями статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно вимог частин першої, другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Так, згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Стаття 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду.

При цьому слід враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їх розмір.

Отже, спір щодо витрат на утримання дитини може містить незгоду між батьками, як щодо самого факту сплати аліментів так і щодо розміру аліментів, які сплачуються добровільно.

Факт відсутності у батька або матері дитини можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не є обставиною, яка наявна в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

При цьому, згідно з частиною другою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Оскільки позивач є батьком неповнолітньої дитини, його обов`язок по її утриманню є безумовним, та, будучи платником аліментів, підвищення розміру щомісячного доходу з метою належного виконання батьківських обов`язків є вкрай необхідним для забезпечення дітей рівнем життя, достатнім для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку (ст. 51 Конституції України, ст. 27 Конвенції про права дитини, ст.ст. 150, 180 СК України, ст.ст. 8, 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

У зв`язку з вищенаведеним суд відхиляє доводи відповідача щодо невеликого розміру доходу відповідача, який не дозволяє сплачувати аліменти в розмірі 2 500,00 грн.

Водночас, посилання представника відповідача про те, що відповідач перебуває на утриманні своєї дружини, не підтверджені доказами.

На батьків дитини покладений однаковий обов`язок по утриманню дитини.

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з наданою відповідачем довідкою про доходи від 30.11.2020 р. № 000001 ОСОБА_2 працює у ТОВ «Айброк» із нарахованою заробітною платою, зокрема, з червня 2020 року по листопад 2020 у розмірі 2500,00 грн. щомісячно (червень, липень, серпень) та 3000,00 грн. щомісячно (вересень, жовтень, листопад) та взагалі за період з 01.10.2017 р. по 30.11.2020 р. після сплати усіх обов`язкових зборів та платежів склала 70799.75 грн. (а.с.43).

Наявність у відповідача на праві власності рухомого майна - транспортного засобу марки «Toyota camry» р/н НОМЕР_3 , 2014 р.в. (а.с. 68), набутого ним у власність у травні 2020 р., спростує доводи відповідача щодо такого фінансового стану, який унеможливлює сплату ним аліменти в розмірі, визначеному позивачем.

Втім, суд звертає увагу на те, що витрати відповідача на утримання свого майна (зокрема станом на 23.12.2020 у власності відповідача з 20.05.2020 наявний автомобіль марки «TOYOTA CAMRY», 2014 року випуску, а до цієї дати з 12.02.2019 по 19.11.2019 перебував автомобіль «TOYOTA AVENSIS», 2006 року випуску (а.с.68); іншої дитини - доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дружини ОСОБА_8 та її дитини від першого шлюбу, а також поїздки за кордон (інформація з Державної прикордонної служби України за період з 01.0.12017 по 28.01.2021), значно перевищують офіційний дохід відповідача, підтвердження якого міститься в матеріалах справи. Як встановлено судом, у позасудовому порядку згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку на даний час не досягнуто (позивач не погоджується з розміром аліментів, який позивач сплачує добровільно, оскільки кошти у розмірі 1000 грн. є недостатніми), для суду наявні правові підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а запропонований та сплачуваний у добровільному порядку відповідачем розмір аліментів у розмірі 1 000,00 грн. вочевидь є недостатнім.

Відповідно до частини другої статті 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову; на виконання п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ч. 2 ст. 51 Конституції України. ст. 27 Конвенції про права дитини, ст.ст. 2, 3, 5, 13, 19, 23, ч. 6 ст. 141, п. 2 ч. 1 ст. 258, ч. 1, ч. 6, ч. 8 ст. 259, ст.ст. 263, 264, 265, 268, ч. 2 ст. 272, ст. 273, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття задовольнити повністю.

Стягувати щомісяця з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) грн., які щорічно підлягають індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовляться про інше, починаючи проводити стягнення з 23.09.2020 р. та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Судові витрати (судовий збір) компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Дата складення повного судового рішення 22.02.2021 р.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї