Провадження № 2-з/522/677/21
УХВАЛА

13 грудня 2021 року Приморський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого-судді Чернявської Л.М.,

за участі секретаря судових засідань Тофан Л.Р.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Червинської Ніли Євгенівни про визнання протиправним та скасування рішення нотаріуса, встановлення порядку виконання рішення шляхом поновлення права власності та витребування майна з чужого володіння,

встановив:

10 грудня 2021 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Червинської Ніли Євгенівни про визнання протиправним та скасування рішення нотаріуса, встановлення порядку виконання рішення шляхом поновлення права власності та витребування майна з чужого володіння, в якій просить:

- накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100;

- заборонити будь-яким фізичним та юридичним особам та їх представникам здійснювати будь-які дії по виселенню ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100;

- заборонити будь-яким фізичним та юридичним особам та їх представникам здійснювати будь-які дії по забороні володіння і користування, зняття з реєстрації ОСОБА_1 , ОСОБА_2 квартирою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100.

Ухвалою суду від 10 грудня 2021 року заяву призначено до розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

За змістом ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є заява учасника справи. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.п. 1,2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забороню вчиняти певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», у якій зазначено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Розглянувши матеріали справи та вимоги заяви про забезпечення позову, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про вжиття заходів щодо забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як зазначає заявник, 05.10.2021 року приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Червінська Н.Є, на час дії арешту згідно постанови державного виконавця Терещенко Н.В (постанова від 06.08.2021 року), прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 60762509 від 05.10.2021 року про реєстрацію права власності за AT «Альфа банк». Підставою постановлення рішення приватним нотаріусом, як вказано в інформаційної довідки є повідомлення про реєстрацію обтяжень, однак, як вказує ОСОБА_1 , вона ніяких повідомлень не отримувала ніколи.

Заявник вважає дії приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Червинської Н.Є протиправними, у зв`язку з чим вона має намір їх оскаржувати у судовому порядку та скасувати протиправну реєстрацію.

Зазначає, що вимогами в позовній заяві будуть визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Червинської Н.Є. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 60762509 від 05.10.2021 року; витребування майна з чужого володіння, а саме АТ «Альфа-Банк», з поверненням права ОСОБА_1 розпорядження, користування та володіння квартирою АДРЕСА_2 ; встановлення порядку виконання рішення шляхом поновлення права власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_2 , шляхом відновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_2 . Подальші дії щодо квартири АДРЕСА_2 , а саме реалізація її на користь третіх осіб може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Проаналізувавши зміст вимог ОСОБА_1 , розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, виходячи із співмірності заходів забезпечення позову і відповідності видів забезпечення позову позовним вимогам, та враховуючи доводи заявника, що квартира АДРЕСА_2 може бути реалізована на користь третіх осіб, суд доходить висновку про достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню у частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100.

Щодо вимог про заборони будь-яким фізичним та юридичним особам та їх представникам здійснювати будь-які дії по виселенню ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100 та заборонити будь-яким фізичним та юридичним особам та їх представникам здійснювати будь-які дії по забороні володіння і користування, зняття з реєстрації ОСОБА_1 , ОСОБА_2 квартирою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100.

Суд не вбачає підстав для задоволення відповідних вимог, оскільки ці вимоги не обґрунтовані та заявником не надано доказів, що у разі не застосування відповідного забезпечення це може бути підставою, що утруднить або взагалі унеможливить виконання рішення суду.

Відповідно до вимог статті 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

Строк надання зустрічного забезпечення визначається судом та не може перевищувати десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову або ухвали про зустрічне забезпечення, якщо інше не випливає зі змісту заходів зустрічного забезпечення.

Особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову із застосуванням зустрічного забезпечення, протягом визначеного судом строку має надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення.

Якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову, не виконує вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення.

Згідно з ч. 4 ст. 154 ЦПК України зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: 1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Суд не погоджується з пропозицією заявника щодо зустрічного забезпечення позову в розмірі 10 000 гривень, оскільки слід враховувати інтереси усіх учасників спору, враховуючи, що заявником можуть вчинятись дії, які можуть ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у зв`язку з чим АТ «Альфа-Банк» можуть бути спричинена майнова шкода, яка полягає у відсутності на момент розгляду справи розпоряджатись спірним майном, а відтак слід застосувати зустрічне забезпечення у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень, що буде відповідати принципу рівності та змагальності сторін.

У зв`язку з чим, суд вважає за необхідне зобов`язати ОСОБА_1 сплатити вказану суму на депозитний рахунок суду у десятиденний строк на виконання вимог ч. 8 ст. 154 ЦПК України.

Згідно ч. 4 ст. 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, якщо інші строки не встановлено законом, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149, 152, 153, 154, 157, 260 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Червинської Ніли Євгенівни про визнання протиправним та скасування рішення нотаріуса, встановлення порядку виконання рішення шляхом поновлення права власності та витребування майна з чужого володіння задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100.

В іншій частині вимог відмовити.

Направити примірник ухвали про забезпечення позову заявнику та всім особам для негайного виконання, яких стосуються заходи забезпечення позову і відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Застосувати зустрічне забезпечення позову.

Визначити ОСОБА_1 розмір зустрічного забезпечення у сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок та зобов`язати ОСОБА_1 сплатити вказану суму на депозитний рахунок суду у строк, що не перевищує десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову та зобов`язати ОСОБА_1 у вказаний строк надати до суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя Л.М.Чернявська