Провадження № 2/263/103/2021
У Х В А Л А

19 лютого 2021 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя у складі:

головуючої судді Ікорської Є.С.,

за участю секретаря Шпичак Є.М.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши на стадії підготовчого судового засідання у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Маріуполі у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа - приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Лушкіна Оксана Володимирівна, про визнання договору купівлі-продажу недійним та повернення нерухомого майна, та за позовною заявою ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа - приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Лушкіна О.В., про визнання договору купівлі-продажу недійним та повернення нерухомого майна, та за позовною заявою ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення.

Від представника ОСОБА_5 адвоката Оснач Л.О. до суду подано клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки ОСОБА_4 звернулася до поліції із заявою про те, що її квартира була відчужена за підробною довіреністю, на підставі якої внесені відомості до ЄРДР за № 0000189 від 22 січня 2020 року за ч. 3 ст. 190 КК України. Останньою в межах кримінального провадження заявлено цивільний позов до ОСОБА_5 про стягнення ринкової вартості спірної квартири у розмірі 489311,25 грн. Досудове розслідування триває, продовжено до 17 грудня 2020 року. Тому на підставі вимог п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України до прийняття рішення у кримінальному провадженні. Вказує, що спір не може бути двопредметним, докази злочинних намірів відповідача збираються та закріплюються в рамках кримінального провадження. За таких обставин цивільна справа не може бути розглянута до прийняття рішення у кримінальному провадженні.

Також у судовому засіданні адвокатом Лещенко О.Д. надано заяву ОСОБА_6 про залишення без розгляду позову до ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення.

Представник позивача ОСОБА_1 заперечував проти клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримала клопотання про зупинення провадження у справі з підстав, викладених у клопотанні.

Представник відповідача ОСОБА_3 вважала доцільним задовольнити клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_5 .

Вирішуючи заявлені клопотання, суд враховує наступне.

Право на ефективний судовий захист закріплено у статті другій Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та в статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі - Конвенція).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, з вищевикладеного вбачається, що судові процедури повинні бути справедливими.

За правовою позицією Конституційного Суду України правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункт 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Як на підставу для зупинення провадження у справі представник відповідача посилається на об`єктивну неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи.

Положеннями частини першої статті 251 ЦПК України передбачено ряд підстав для зупинення провадження, який є вичерпним.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи (п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України).

Тобто обов`язок суду зупинити провадження у справі виникає у разі неможливості розгляду справи до вирішення взаємопов`язаного спору іншим судом в іншій справі. Адже неможливість розгляду справи полягає в тому, що обставини, які підлягають з`ясуванню та мають значення при розгляді конкретної справи, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі, тобто йдеться про те, що суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи.

Зупинення провадження в цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, яка розглядається в порядку цивільного, кримінального, господарського чи адміністративного судочинства, може мати місце тільки в тому разі, коли в цій, іншій, справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у цивільній справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Пленум Верховного Суду України в абзаці 4 пункту 33 своєї постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2 зазначив, що, визначаючи наявність передбачених цивільним процесуальним законодавством підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Таким чином, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Разом із тим, представником відповідача не обґрунтовано, у чому полягає неможливість розгляду указаної цивільної справи до вирішення спору в кримінальній справі, у якій наразі триває досудове розслідування.

Адвокат Оснач Л.О. наполягала на тому, що в межах кримінального провадження ОСОБА_4 заявила цивільний позов про стягнення з ОСОБА_5 грошових коштів, що відповідають ринковій вартості спірної квартири, тому вважає, що спір відносно однієї квартири не може бути двопредметним.

Аргументом спору у цій справі є визнання договору купівлі-продажу недійним та повернення нерухомого майна, однак вирішення вказаного кримінального провадження за своєю суттю не залежить від прийнятого рішення судом та не має тісного матеріального-правового зв`язку.

Зіставлення змісту наведених суджень дає підстави для висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки таке зупинення суперечить принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи та перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Вирішуючи заяву ОСОБА_6 про залишення без розгляду позову до ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

На підставі викладеного, враховуючи, що від ОСОБА_6 надійшла заява про залишення позову без розгляду, до початку розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про залишення такого без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України, суд роз`яснює, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст. ст. 3, 250, 251, 257 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Оснач Л.О. про зупинення провадження у справі - відмовити.

Заяву ОСОБА_6 про залишення без розгляду позову до ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення задовольнити.

Позову заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду.

Ухвала в частині залишення позову без розгляду може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання повного тексту ухвали суду, шляхом подачі її до суду апеляційної інстанції через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Повний текст ухвали виготовлений 19 лютого 2021 року.

Суддя Є.С. Ікорська