Справа № 467/275/20
УХВАЛА

про витребування доказів

16.02.2021 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Явіци І.В.

з участю секретаря судового засідання Савчук О.І.

позивача ОСОБА_1

у ході розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Вісла», третя особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача- ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення збитків, заподіяних самовільним зайняттям земельних ділянок,-

ВСТАНОВИВ :

На розгляді Арбузинського районного суду Миколаївської області перебуває вказана цивільна справа.

В судовому засіданні позивач звернулась із клопотанням про витребування від уповноваженого органу розрахунку неодержаного доходу, про стягнення якого нею порушено питання у позовній заяві.

Представник відповідача до суду не прибув, про його дату, час і місце повідомлений належно, причин своєї неявки не вказав, направив заяву, якою просив розглядати справу за його відсутності.

Однак, суд, з огляду на положення ст. 223 ЦПК України, ураховуючи той факт, що відповідач неодноразово був належно повідомлений про судове засідання, вважав за можливе провести його за відсутності цього учасника справи.

Тож, перевіривши доцільність витребування заявлених позивачем доказів, суд виходив із такого.

За визначенням ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, і письмовими доказами ( п.1 ч.2 ст. 76 ЦПК України).

За правилами ч.1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У даному випадку, клопотання заявлене із пропуском установленого вказаною нормою строку, однак, суд зважає п.3 розділу ХІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, зокрема, щодо подання доказів та їх витребування продовжуються на строк дії такого карантину.

При цьому, суд також із завдання цивільного судочинства, що визначене ч.1 ст. 2 ЦПК України, як то є справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У той час, як суд і учасники судового процесу зобов`язані керуватися цим завданням, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі ( ч.2 ст. 2 ЦПК України).

Як наслідок, суд вважає доречною цю процесуальну дію на даному етапі судового провадження, оскільки вона спрямована на забезпечення повного і об`єктивного установлення обставин справи, що кореспондується із визначеним ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства.

Зокрема, відповідно до п.7 постанови КМУ від 25 липня 2007 року №963 «Про затвердження Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу» розрахунок розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, проводиться Держекоінспекцією та її територіальними органами або Держгеокадастром та його територіальними органами, а розміру шкоди, заподіяної юридичним та фізичним особам, - територіальними органами Держгеокадастру.

При цьому, вказана методика спрямована на визначення розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам, юридичним та фізичним особам, на всіх категоріях земель внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу (далі - розмір шкоди) ( п.1 вказаної постанови КМУ).

Однак, оскільки позивачем порушується питання про стягнення неотриманого доходу, то розрахунок розміру шкоди, у даному випадку, має значення для правильного вирішення спору.

Відповідно, клопотання позивача належить задовольнити і доручити Головному управлінню Держгеокадастру у Миколаївській області визначити розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного у 2017 2019 роках зайняття земельних ділянок, що перебувають у володінні позивача, оскільки позивач та її представник вказали на те, що підставою поданого ними позову є саме самовільне зайняття відповідачем земельних ділянок.

При цьому, особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду ( ч.6 ст. 84 того ж Кодексу).

З цих мотивів, керуючись ст.ст.12, 84, 258- 260 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів задовольнити.

Витребувати від Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області розрахунок шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття у 2017 - 2019 роках двох земельних ділянок, які розташовані на території Новоселівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області :

1)площею 14,24 га (кадастровий номер :09:000:00061), що належала ОСОБА_4 на підставі Державного акта І-МК №019019, виданого Новоселівською сільською радою народних депутатів 29 грудня 2001 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №386;

2)площею 7,12 га (кадастровий номер :09:000:0062), що належить ОСОБА_1 на підставі Державного акта І-МК №019018, виданого Новоселівською сільською радою народних депутатів 29 грудня 2001 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №387.

Витребовувані докази направити на адресу Арбузинського районного суду Миколаївської області у строк до 10 березня 2021 року.

Роз`яснити особам, відповідальним за виконання цієї ухвали, що згідно ч.7 ст. 84 ЦПК України, у разі відсутності можливості подати доказ, який витребовує суд, або відсутності можливості подати такий доказ у встановлені строки, вони зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом 5 (п`яти) днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Попередити осіб, відповідальних осіб за виконання вказаної ухвали, що у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені Цивільним процесуальним кодексом України.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили негайно після її проголошення і є обов`язковою до виконання на всій території України.

Заперечення на цю ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя І.В. Явіца