Справа № 2-2921/11
Провадження № 6/761/370/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Рибака М.А.,

за участю секретаря Горпенюк М.А.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», Дарницький районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про заміну сторони її правонаступником, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року до Шевченківського районного суду м. Києва звернувся ОСОБА_2 із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду.

Подану заяву обґрунтовує тим, що заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04.03.2011 року у справі № 2-2921/11 було задоволено позов Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості в сумі 1 775943,59 грн. по кредитному договору, а також судові витрати та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та видано виконавчий лист. 17.06.2014 року на підставі постанови державного виконавця вперше було відкрито виконавче провадження ВП №43726813 по примусовому виконанню рішення суду.

Згідно договору № 06-11/ФК-20 про відступлення права вимоги від 06.11.2020 року право вимоги за кредитним договором № 193/П/27/2008-840 від 14.04.2008 року передано до ОСОБА_2 . На підставі викладеного, заявник звернувся до суду із зазначеною заявою.

Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримала просила в про її задоволення.

Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином.

Від боржника ОСОБА_3 та представника Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність.

Враховуючи, що неявка сторін у відповідності до ч.3 ст. 442 ЦПК України не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження, суд приходить до висновку про можливість розгляду заяви за їх відсутності.

Суд, вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що заява про заміну сторони виконавчого провадження підлягає задоволенню з наступних підстав.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04.03.2011 року у справі № 2-2921/11 було задоволено позов Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості в сумі 1 775943,59 грн. по кредитному договору, а також судові витрати та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та видано виконавчий лист.

17.06.2014 року на підставі постанови державного виконавця було відкрито виконавче провадження ВП №43726813 по примусовому виконанню рішення суду.

З відміток на виконавчому листі видно, що виконавчий документ неодноразово повертався стягувану без виконання. Останній раз Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» виконавчий лист пред`явило до виконання у грудні 2019 року і відповідно до інформації, розміщеної на сайті АСВП виконавче провадження ВП № 60851128 було відкрито 21.12.2019 року, а 09.01.2020 року на грошові кошти ОСОБА_3 , що знаходяться на відкритих в установах банків рахунках, накладено арешт.

21.04.2020 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір відступлення права вимоги № GL3415722, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» стало новим кредитором ОСОБА_3 по кредитному договору № 193/П/27/2008-840.

В подальшому, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» 06.11.2020 року уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» договір відступлення права вимоги № 422/ФК-20, про що повідомило ОСОБА_3 відповідним листом.

06.11.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» уклало з ОСОБА_2 договір відступлення права вимоги № 06-11/ФК-20, відповідно до якого він став новим кредитором ОСОБА_3 по кредитному договору № 193/П/27/2008-840.

Таким чином, внаслідок укладення вказаного договору ОСОБА_2 став правонаступником Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт».

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, передбачено, що у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року (справа № 6-122 цс 13).

Враховуючи наведені положення закону в їх сукупності, встановлені факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_2 , як правонаступника кредитора товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», про заміну сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором, є законними та обґрунтованими.

Частиною 5 статті 124 Конституції України проголошує, що судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Конституційний принцип обов`язковості виконання рішення суду реалізується, зокрема, на стадії виконавчого провадження, яке являється завершальною стадією судового провадження, спрямованою на реальне поновлення порушених прав.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства в Україні є обов`язковість рішень суду.

Аналіз зазначених норм Конституції, положень цивільного закону, які регулюють зобов`язальні відносини, положень цивільного процесуального законодавства, які визначають порядок вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень, а також норм ЗУ «Про виконавче провадження», в їх сукупності дає підстави вважати, що оскільки судове рішення знаходиться на стадії виконання, наявність чи відсутність відкритого виконавчого провадження не має правового значення для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до норм ст. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Водночас, також слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання ст.6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що п.1 ст.6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

В рішенні Європейського суду «Горнсбі проти Греції» від 10.03.1997 (п. 40) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду».

Аналізуючи досліджені по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що заява ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження є законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 431, 442 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Укрфінстандарт», Дарницький районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про заміну сторони її правонаступником - задовольнити.

Замінити у виконавчому провадженні № 60851128, відкритому Дарницьким районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), стягувача публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 15, ) на його правонаступника ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено: 17.02.2021 року.

СУДДЯ: М.А.РИБАК