КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2021 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Крижанівська Г.В.,

секретар Ющенко Я.М.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Березанського міського суду Київської області від 13 травня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2020 року ОСОБА_4 звернулася до Березанського міського суду Київської області з позовом ОСОБА_3 , в якому просила: визнати за нею право власності на 1/2 частину спільного майна подружжя, а саме на:

- 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 1/2 частину земельної ділянки площею 0, 10 га із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, кадастровий номер :06:012:0008, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1909 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :06:012:0009, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у період з 26.06.2012 року по 05.08.2019 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну доньку ОСОБА_5 . Також, сторони з 2003 року проживали разом як сім'я без реєстрації шлюбу.

При цьому, позивач зазначає, що за час перебування в даному шлюбі вони відповідно до договору купівлі-продажу від 19.09.2012 року придбали наступне майно:

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку площею 0,10 га із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, кадастровий номер :06:012:0008, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку площею 0,1909 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :06:012:0009, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, з огляду на неможливість у добровільному порядку поділити спільно нажите майно, позивач звернувся до суду з цим позовом, який просить задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Березанського міського суду Київської області від 13.05.2021 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 ; 1/2 частину земельної ділянки площею 0, 10 га із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, кадастровий номер :06:012:0008, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1909 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :06:012:0009, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судові витрати у розмірі 2 495 грн. 91 коп. (а.с. 181-188).

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Так, в обгрунтування доводів апеляційної скарги вказує на неврахування судом першої інстанції того, що спірне майно було придбано ним за власні кошти, а також за кошти, запозичені, але ще не повернуті, у родичів до шлюбу з позивачем.

При цьому, зазначає, що у порушення вимог ч. 3 ст. 368 ЦПК України та ч. 1 ст. 61 СК України, суд першої інстанції не визнав об'єктом права спільної сумісної власності спірне майно, а також не визнав за ним права власності на 1/2 частини цього майна (а.с. 192-196).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 05.07.2021 року відкрито апеляційне провадження та надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу (а.с. 208, 209).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 05.07.2021 року справу призначено до розгляду (а.с. 134).

У судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував за її безпідставністю і необґрунтованістю та просив рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 26.06.2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_4 ) було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , повторно виданим 29.04.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березанського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 46.

Рішенням Березанського міського суду Київської області від 05.08.2019 року (справа № 356/81/19), що набрало законної сили 04.09.2019 року, шлюб між сторонами розірвано.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 11.02.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 22, сторони мають спільну неповнолітню дитину - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з договорами купівлі-продажу від 19.09.2012 року за №№ 1178, 1181 та 1188, посвідчених приватним нотаріусом Березанського міського нотаріального округу Київської області Черниш О.Д., копії яких надано Київським обласним державним нотаріальним архівом на виконання ухвали Березанського міського суду Київської області від 09.09.2020 року, ОСОБА_3 придбав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (домоволодіння), розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також дві земельні ділянки - площею 0,10 га з кадастровим номером :06:012:0008 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, та площею 01909 га з кадастровим номером :06:012:0009 для ведення особистого селянського господарства відповідно, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Пунктом 10 договору № 1178, п. 13 договору № 1181 та п. 12.1 договору № 1188 передбачено, що вказане майно набувається покупцем як об`єкт спільної сумісної власності подружжя за згодою дружини ОСОБА_4 , яка (згода) оформлена у вигляді заяви, справжність підпису на якій нотаріально засвідчена приватним нотаріусом Березанського міського нотаріального округу Київської області Черниш О.Д. 28.08.2012 року.

Відповідно до інформаційної довідки № 230409126 від 30.10.2020 року, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване 26.09.2012 року в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за ОСОБА_3 на підставі вказаного вище договору купівлі-продажу від 19.09.2012 року за № 1178 з реєстраційним номером майна № 35902546.

Згідно з довідкою управління землекористування та агропромислового розвитку виконавчого комітету Березанської міської ради № 306 від 10.07.2019 року, земельні ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,10 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, та площею 0,1909 га для ведення особистого селянського господарства належать ОСОБА_3 згідно договору купівлі-продажу.

Відтак, спірне нерухоме майно було зареєстровано за відповідачем під час його перебування у шлюбі з позивачем.

Разом з тим, у ст. 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України.

Також, ч. 1 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Отже, зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.

Водночас, як роз`яснила Велика палата Верховного Суду у своїй постанові від 21.11.2018 року по справі № 372/504/17, презумпція спільності права власності подружжя на майно може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі і в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як передбачено вимогами ст.ст. 77, 80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року, предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Крім того, у відповідності до ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Заперечуючи щодо заявлених позовних вимог, відповідач посилався, серед іншого, на те, що спірна квартира спірне майно було придбано ним за власні кошти, а також за кошти, запозичені, але ще не повернуті, у родичів до шлюбу з позивачем. Вказані доводи викладені в апеляційній скарзі відповідача й в обґрунтування незаконності рішення суду першої інстанції.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, будь-яких доказів, які б підтверджували як вищенаведені обставини, так і спростовували б матеріально-правову презумпцію спільності майна подружжя, відповідачем до суду надано не було.

Крім того, як вірно встановлено судом першої інстанції, знищення чи іншим чином пошкодження правовстановлюючих документів та факт викрадення оригіналів договорів купівлі-продажу, про що відповідач подав відповідну заяву до поліції, також не спростовує факту набуття спірного майна у спільну власність.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що матеріалами справи в їх сукупності підтверджується факт, що спірні житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельні ділянки з кадастровими номерами :06:012:0008 та :06:012:0008 та :06:012:0009, що знаходяться за цією ж адресою, було придбано подружжям у період шлюбу, є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу між ними у рівних частках.

Разом з тим, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо того, що суд при поділі майна між подружжям в рівних частках не визначив у рішенні про належність частки майна відповідачу.

За таких обставин, рішення суду підлягає зміні, оскільки суд першої інстанції, дійшовши висновку про поділ спірного нерухомого майна, визнав право власності на 1/2 частку майна лише за позивачем, не зазначивши про право власності відповідача на іншу 1/2 частку будинку та земельних ділянок, що утруднить належне оформлення співвласниками права власності на майно.

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи, які на думку скаржника, є підставою для скасування ухвали суду, є тотожними із його поясненнями на заперечення позовних вимог, ці доводи були предметом судового розгляду в суді першої інстанції, яким суд надав грунтовну оцінку, яка узгоджується з вимогами закону і з якою у суду апеляційної інстанції відсутні підстави не погодитися.

Пунктом 2 частини 1 статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, оскільки правильно встановивши правовий режим нерухомого майна, судом першої інстанції помилко не було вирішено питання щодо часток цього майна, яке належить відповідачу, колегія суддів приходить до висновку про зміну рішення шляхом визнання за сторонами на праві власності по 1/2 частці спірного нерухомого майна у порядку поділу спільного майна подружжя.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Березанського міського суду Київської області від 13 травня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя - змінити.

У порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

У порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

У порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності на 1/2 частку земельної ділянки з кадастровим номером :06:012:0008 площею 0,10 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

У порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) право власності на 1/2 частку земельної ділянки з кадастровим номером :06:012:0008 площею 0,10 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

У порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності на 1/2 частку земельної ділянки з кадастровим номером :06:012:0009 площею 0,1909 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

У порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) право власності на 1/2 частку земельної ділянки з кадастровим номером :06:012:0009 площею 0,1909 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині рішення Березанського міського суду Київської області від 13 травня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 10грудня 2021 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

Г.В. Крижанівська