ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
______________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2021 року

м. Харків

Справа № 638/6212/18

Провадження № 22-ц/818/5888/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Хорошевського О.М.,

суддів Бурлака І.В., Котелевець А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 липня 2021 року, ухвалене суддею Шишкіним О.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

УСТАНОВИВ:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернуся до суду з позовом в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь суму матеріального збитку в розмірі 20 075,95 грн., вартість проведеної оцінки оформленої Звітом №24/03/20184 від 02.04.2018 р. в розмірі 900,00 грн., та понесені судові витрати.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що 23.01.2017 р. о 10 год. 20 хв. ОСОБА_2 керував автомобілем «ЗАЗ», д. н. НОМЕР_1 , по пр-ту Науки на перехресті з вул. О. Яроша в м. Харкові, при ввімкненні сигналу світлофору, що дозволяє рух, не надав дорогу автомобілю, що рухався по вул. О. Яроша та завершував рух через перехрестя, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем DAEWOO, д. н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , якому були спричинені механічні пошкодження та була заподіяна матеріальна шкода.

Вина водія ОСОБА_2 у даній ДТП, внаслідок чого був пошкоджений автомобіль позивача, підтверджується постановою Дзержинського суду від 07.12.2017 року, справа № 638/3957/17.

Вартість матеріального збитку, завданого автомобілю «DAEWOO», д. н. НОМЕР_2 , відповідно до Звіту №24/03/20184 від 02.04.2018 р, становить загалом 20075,95 грн. Вартість Оцінки складає 900,00 гри., що підтверджується квитанцією № 1390813.

ОСОБА_2 добровільно не відшкодував суму матеріального збитку, у зв`язку з чим ОСОБА_1 , посилаючись на висновки Верховного Суду України, викладені в постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15, просив позов задовольнити.

У грудні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, в обґрунтування якого зазначив, що постановою Дзержинського районного суду від 07.12.2017 року провадження по справі про адміністративне правопорушення № 638/3957/17 у відношенні ОСОБА_2 за ст. 124 КпАП України було закрито у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 38, п.7 ст. 247 КпАП України без встановлення його винуватості.

Вважає, що дана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем Daewoo-Nubira, виїхав на перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофору, чим не виконав вимоги п.п. 8.7.3. «е», 8.10 та 16.3 Правил дорожнього руху України, внасідок чого сталося зіткнення автомобілів. Окрім того вина ОСОБА_1 підтверджується поясненнями ОСОБА_2 , свідків ДТП - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які засвідчили, що автомобіль Daewoo-Nubira рухався на заборонений сигнал світлофора, листом-відповіддю КП «Харків-Сигнал» від 10.05.2017 року про режим роботи світлофорних об`єктів, що розташовані на перехресті вул. О. Яроша та пр. Науки в м. Харкові з зазначенням часового проміжку дії світлових режимів, а також схемою ДТП, складеною працівниками поліції, та висновком автотехнічної експертизи № 8665, проведеної в рамках розгляду справи № 638/3957/17 про адміністративне правопорушення.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль ОСОБА_2 ЗАЗ-Lanos отримав механічні ушкодження. Відшкодувати витрати на проведення відновлення та ремонту автомобілю відповідач ОСОБА_1 відмовився, в зв`язку з чим ремонтні роботи були проведені позивачем за власний рахунок. Оскільки дана ДТП сталася з вини ОСОБА_1 , ОСОБА_2 вважає, що ОСОБА_1 повинен відшкодувати йому вартість ремонту автомобілю та витрат, понесених з розглядом судової справи, які становлять 38411,00 грн сума грошових коштів, понесених позивачем за договором на проведення ремонтних робіт, комісія банку у розмірі - 230,47 грн., 6500, 00 грн. - витрати на правову допомогу; 704,80 - сума сплаченого судового збору та 15 грн. - комісії банку.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 липня 2021 року у задоволенні позовних вимог за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовлено.

Позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Приватне акціонерне товариство «Європейський страховий союз», - задоволено частково.

Стягнуто зі ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 38411 (тридцять вісім тисяч чотириста одинадцять) грн. 00 коп.

У задоволенні решти позовних вимог за зустрічним позовом відмовлено.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , судовий збір у розмірі 704 грн 80 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, що суд неправильно встановив та неповно з`ясував обставини справи, які мають для неї значення, неправильно оцінив докази, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи та ухвалити нове, яким первісний позов задовольнити та відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог,

Зазначає, що надані ним докази є достатніми для задоволення його позовних вимог.

Оскільки суд не надав належної оцінки фактичним обставинам справи просив скаргу задовольнити.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить рішення залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За правилами до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вище викладене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Вказаним вимогам оскаржене рішення суду не відповідає.

Судовим розглядом встановлено, що 23.01.2017 р. о 10:20 год. ОСОБА_2 керував автомобілем «ЗАЗ», державний номер НОМЕР_1 , по просп. Науки на перехресті з вул. О. Яроша в м. Харкові, при ввімкненні сигналу світлофору, що дозволяє рух, не дав дорогу автомобілю, що рухався по вул. О. Яроша в м. Харкові та завершував рух через перехрестя, внаслідок чого здійснив зіткнення в автомобілем «Деу», державний номер НОМЕР_2 , чим була заподіяна матеріальна шкода та були спричинені механічні пошкодження.

Зазначена обставина підтверджується постановою Дзержинського районного суду від 07.12.2017 року, яка набрала законної сили 18.12.2017 року. Цією ж постановою провадження по справі про адміністративне правопорушення № 638/3957/17 у відношенні ОСОБА_2 за ст. 124 КпАП України було закрито у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 38, п.7 ст. 247 КпАП України. Постанова не містить висновків щодо вини будь-кого з водіїв у скоєнні даної ДТП.

Відповідно до висновку автотехнічної експертизи № 8665 від 21.09.2017, яка виконана на підставі постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.03.2017, 23 січня 2017 року, о 10 годині 20 хвилин, в м. Харкові на перехресті пр. Науки та вул. О. Яроша відбулося зіткнення автомобіля Daewoo-Nubira, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 з автомобілем ZAZ-Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Дорожньо-транспортна пригода сталася в світлий час доби, в межах населеного пункту, на регульованому світлофорами перехресті проїзних частин пр. Науки та вул. О. Яроша. Дорожнє покриття проїзних частин на момент дорожньо-транспортної пригоди знаходилося в мокрому стані. Перед дорожньо-транспортною пригодою автомобіль ZAZ-Lanos рухався по проїзній частині пр. Науки зі сторони вул. Мінської в напрямку вул. Тобольської, автомобіль Daewoo-Nubira перед дорожньо-транспортною пригодою рухався по проїзній частині вул. О. Яроша зліва направо, відносно напрямку руху автомобіля ZAZ-Lanos. Рух транспортних засобів по пр. Науки організовано в двох напрямках, транспортні потоки протилежних напрямків розділені розподільним газоном, ширина якого в схемі місця дорожньо-транспортної пригоди не вказано. Ширина проїзної частини пр. Науки для руху зі сторони вул. Мінської в напрямку вул. Тобольської (по напрямку руху автомобіля ZAZ-Lanos) становить 12,3 м, ширина проїзної частини пр. Науки для руху зі сторони вул. Тобольської в напрямку вул. Мінської становить 12,4 м. Рух транспортних засобів по вул. О. Яроша організовано в двох напрямках, транспортні потоки протилежних напрямків розділені подвійної суцільною лінією дорожньої розмітки. Ширина проїзної частини вул. О. Яроша по напрямку руху автомобіля Daewoo-Nubira становить 9,1 м, ширина проїзної частини вул. О. Яроша в зустрічному напрямку, відносно руху автомобіля Daewoo-Nubirа, становить 8,4 м - із схеми місця дорожньо-транспортної пригоди.

Проведена експертиза має неоднозначні висновки, а має два варіанти, згідно з першим варіантом відповідно до пояснень водія автомобіля ZAZ-Lanos ОСОБА_2 та свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , в даній дорожньо-транспортній ситуації водій ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п. 8.7.3 «е», 8.10 та 16.3 Правил дорожнього руху України, для виконання ним вимог п.п. 8.7.3 «е», 8.10 та 16.3 Правил дорожнього руху України у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, дії водія автомобіля Daewoo-Nubira в даній дорожньо-транспортній ситуації не відповідали вимогам п.п. 8.7.3 «е», 8.10 та 16.3 Правил дорожнього руху України та знаходилися, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. В даній дорожньо-транспортній ситуації ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п. 10.1 та 12.3 Правил дорожнього руху України, з причин, вказаних в дослідницькій частині висновку, вирішити питання постанови про те, чи мав водій автомобіля ОСОБА_2 технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем Dewoo-Nubira та чи маються в його діях невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України, які знаходилися, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, експертним шляхом на даному етапі дослідження неможливо.

Відповідно до другого варіанту, отриманого на підставі пояснень водія ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_5 , в даній дорожньо-транспортній ситуації водій ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п. 8.7.3 «е», 8.10 та 16.3 Правил дорожнього руху України, для виконання ним вимог п.п. 8.7.3 «е», 8.10 та 16.3 Правил дорожнього руху України у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру. Дії водія ОСОБА_2 в даній дорожньо-транспортній ситуації не відповідали вимогам п.п. 8.7.3 «е», 8.10 та 16.3 Правил Дорожнього руху України та знаходилися, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспспортної ДТП. З причин, вказаних в дослідницькій частині висновку, вирішити питання постанови про те, чи мав водій автомобіля Deawoo-Nubira ОСОБА_1 технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем ZAZ-Lanos та чи маються в його діях невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України, які знаходилися, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, експертним шляхом на даному етапі дослідження неможливо.

Задовольняючи зустрічні позовні вимоги суд першої інстанції дослідивши докази у справі, а саме копію постанови Дзержинського районного суду від 07.12.2017, копії висновку автотехнічної експертизи № 8665 від 21.09.2017, показань допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , встановив ступінь вини ОСОБА_1 в ДТП, яка сталась 23.01.2017 року, дійшов висновку про задоволення позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_2 , та відмову у задоволенні позовних вимог за первісним позовом ОСОБА_1 .

Щодо позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення банківської комісії за сплату судового збору та оплати рахунку-фактури, то в цій частині позовні вимоги суд відмовив к задоволенні не підлягають, оскільки комісія передбачена умовами договору між банком та клієнтом і не стосуються предмету спору.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду, щодо наявності підстав для задоволення зустрічного позову.

Частино 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Матеріали справи містять два висновки експертизи проведеної у справі прро адміністративне правопорушення.

Ці два висновки залежні від пояснень самих учасників ДТП.

Переконливих доказів вини одного з водіїв суду не надано.

Також, судова колегія звертає увагу, що клопотання про призначення експертизи під час розгляду справи в суді не заявлялось.

Враховуючи, що з висновку експерта однозначно встановити вину водіїв у вчиненні даної ДТП не можливо, а показання свідків не є беззаперечними доказами вини одного із учасників ДТП, судом першої інстанції передчасно зроблено висновок про наявість вини водія ОСОБА_1 у скоєнні ДТП, що стало наслідком задоволення позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_2 .

Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, з передбачених п.п. 1 - 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підстав суд апеляційної інстанції скасовує оскаржене рішення суду частково та ухвалює нове судове рішення у відповідній частині про відмову у задоволенні зустрічного позову в частині стягнення матеріальної шкоди з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , за його недоведеністю.

Судові витрати підлягають перерозподілу в порядку ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 липня 2021 року скасувати в частині задоволених зустрічних позовних вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 , судовий збір у розмірі 1057 грн 20 коп., сплаченого за подачу апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий О.М. Хорошевський

Судді: І.В. Бурлака

А.В. Котелевець

Повний текст судового рішення складено 15 грудня 2021 року.