Справа № 315/1170/15-ц
Номер провадження № 2-п/315/9/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року м. Гуляйполе

Гуляйпільський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Романько О.О.,

за участю секретаря судового засідання Атрошенко Я.В.,

представника заявника (відповідача) адвоката Балюта В.В.,

представника позивача адвоката Малюки В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гуляйполе заяву ОСОБА_1 , подану через адвоката Балюти Володимира Васильовича, про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

12.11.2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , подана через адвоката Балюти Володимира Васильовича, про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

Як слідує з заяви, ОСОБА_1 не знав про існування даної судової справи. 10.11.2021 року з реєстру судових рішень йому стало відомо про те, що 19.02.2016 року суддею Гуляйпільського районного суду Запорізької області Романько О.О. по справ за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики було винесено рішення про стягнення боргу у розмірі 343559,77 грн. У якості доказів позивач надав договір позики від 12.12.2012 року, розписку від 01.03.2013 року та розписку від 01.06.2013 року. Як слідує з заяви, ОСОБА_1 взагалі не було відомо про існування вищезазначеної справи. Оскільки жодних повісток він не отримував та взагалі за адресою, вказаною у позовній заяві, не мешкав. Також зазначили, що у ОСОБА_1 є сумніви щодо справжності його підпису на розписках та договорі позики. Оригінали цих документів він не бачив та суду вони не пред`являлись, оскільки він не був присутній на судових засіданнях та взагалі про їх існування дізнався випадково з офіційного веб порталу судової влади.

Зважаючи на вищевикладене просили визнати поважними причини пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення по цивільній справі №315/1170/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики у зв`язку з тим, що про існування заочного рішення йому стало відомо лише 10.11.2021 року, про що свідчить дата роздруківки з офіційного веб порталу судової влади.

30.11.2021 року засобами електронного зв`язку за вх. №ЕП-1555 надійшла відповідь на заяву про перегляд заочного рішення від представника позивача ОСОБА_2 адвоката Малюки В.С., де зазначила, щодо неотримання повісток відповідачем, що судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Враховуючи норми ЦПК України, чинні на день розгляду справи, оскільки відповідач не мав зареєстрованого місця проживання, а місце тимчасового проживання/перебування було не відомо, його викликали до суду шляхом друкування оголошення у пресі. Звернула увагу на те, що в заяві про перегляд заочного рішення вказано ту саму адресу відповідача, що і в позовній заяві, як останнє місце реєстрації. Щодо сумнівів відповідача про справжність підпису, вважала, що зазначене твердження є умисним наміром ввести суд в оману, оскільки особа тричі складала нову боргову розписку (оригінали містяться у позивача по справі). Усно відповідач обіцяв повернути борг, а для того, щоб позивач не звертався до суду, кожного разу писав нову розписку власноручно. На підтвердження того, що борг буде повернуто, відповідач в кожній розписці вказував, що у випадку невиконання ним зобов`язання, він зобов`язається передати у власність позивача автомобільний транспортний засіб Toyota RAV 4 2006 року випуску НОМЕР_1 . На підтвердження отримання позивачем зазначеного транспортного засобу відповідачем було підписано нотаріальну довіреність 12 грудня 2012 року (дата складання першої розписки) про розпорядження позивачем даним транспортним засобом. В подальшому після не виконання зобов`язання позивач так і не зміг отримати транспортний засіб, оскільки відповідач перепродав його третім особам. Вищевикладене підтверджує, що відповідач знав про існування як грошового зобов`язання, так і про існування трьох боргових розписок та нотаріальної довіреності, оскільки він брав у борг грошові кошти, укладав і підписував власноручно зазначені документи. Тому докази, на які відповідач посилається як на підставу для перегляду заочного рішення, не мають істотного значення для правильного вирішення спору. Крім того, відповідач не подає жодних доказів.

Щодо визнання поважними причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, зазначила, що відповідачем не зазначено жодної підстави для визначення причини пропуску строку поважною. Як і не надано жодних доказів на підтвердження факту поважності причин пропуску строку для перегляду заочного рішення суду. Прохала заяву про перегляд заочного рішення залишити без розгляду (а.с. 159-160).

В судовому засіданні представник відповідача адвокат Балюта В.В. заяву про скасування заочного рішення підтримав та просив її задовольнити за тих обставин, які в ній викладені. Додатково зазначив, що зі слів ОСОБА_1 останній випадково дізнався про існування заочного рішення, є сумніви щодо розписок та суми боргу, оскільки ОСОБА_1 сплачував кошти, наразі відповідач перебуває на заробітках та точна адреса його місцеперебування йому не відома, як і те, чи зможе він з`явитись до суду. З його слів, сплачував відсотки за боргом, ще до рішення суду, проте довіреність на автомобіль дійсно надавав, хотів віддати автомобіль в рахунок погашення боргу.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Малюка Є.С. заперечувала проти задоволення заяви відповідача щодо скасування заочного рішення, позовні вимоги вважає обґрунтованими, вважає, що оскільки відповідач сплачував відсотки, отже, визнає борг. Зазначила про те, що оскільки на час розгляду справи судом ОСОБА_1 не мав постійного місця реєстрації, позов було подано та судові виклики направлялися за останнім відомим місцем його реєстрації та розміщували оголошення, тобто все було в межах ЦПК України, та за таких підстав вважає, що заява про скасування заочного рішення не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 284 ЦПК України учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

06.11.2015 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики від 01.06.2013 року у розмірі 343559,77 грн. та суми сплаченого судового збору у розмірі 3435,60 грн.

Відповідач в судові засідання неодноразово не з`являвся, судові виклики йому надсилалися за останнім місцем реєстрації 25.01.2016 року та 05.02.2016 року. Згідно довідки Гуляйпільського РС УДМС України в Запорізькій області про реєстрацію місця проживання або місця перебування фізичної особи за № 2327/3589 від 11.11.2015 року, гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 26.06.2015 року знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 за паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , виданим Гуляйпільським РВ УМВС України в Запорізькій області від 02.12.2014 року до м. Запоріжжя. Відповідно до довідки Обласного адресно-довідкового сектору УДМС України в Запорізькій області про реєстрацію місця проживання або місця перебування фізичної особи від 01.02.2016 року, яка надійшла до суду за вх. № 458 від 08.02.2016 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2015 року знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , та відсутні відомості про його зареєстроване місце проживання.

Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно оголошення в друкованих засобах масової інформації в газеті «Урядовий кур`єр» від 11.02.2016 року.

Заочне рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики винесено Гуляйпільським районним судом Запорізької області 19.02.2016 року. Заява про перегляд заочного рішення подана 12.11.2021 року.

Заочне рішення, яке не набрало законної сили, було направлено ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (тобто за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання) 22.02.2016 року. Поштові відправлення за вказаною адресою повернуто до суду з відміткою відділення зв`язку «за закінченням терміну зберігання».

Листи, що повернулися з відміткою «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини» вважаються належним чином вручені.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 800/547/17 (провадження № 9901/87/18) в постанові від 25.04.2018 року зазначила, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення «належним». При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю, а тому не може свідчити про неправомірність дії. Цю правову позицію неодноразово використовував ВС на підтвердження належності вручення стороні судових рішень, які повернулися з відміткою «За закінченням терміну зберігання» чи «інші причини» (постанова від 26.04.2021 року у справі № 916/335/18).

За таких обставин, суд вважає, що поважність причини пропуску строку не доведена належними доказами.

Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України (у редакції, чинній на момент розгляду справи) у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Частина 9 ст. 74 ЦПК України (у редакції, чинній на момент розгляду справи) передбачає, що відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України (у редакції, чинній на момент розгляду справи), у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Справа була розглянута в заочному порядку, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України (у редакції, чинній на момент розгляду справи).

Враховуючи зазначені норми, чинні на день розгляду справи, оскільки відповідач не мав зареєстрованого місця проживання, а місце тимчасового проживання/перебування було не відомо, його викликали до суду шляхом друкування оголошення у пресі.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 285 чинного ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено ім`я (найменування) відповідача або його представника, які подають заяву, їх місце проживання чи місцезнаходження, номер засобів зв`язку.

В заяві про перегляд заочного рішення вказано ту саму адресу відповідача, що і в позовній заяві, як останнє місце реєстрації.

Твердження відповідача щодо сумнівів у справжності його підпису на розписках та договорі позики, оскільки оригінали цих документів він не бачив та суду вони не пред`являлись, оскільки він не був присутній на судових засіданнях та взагалі про їх існування дізнався випадково з офіційного веб порталу судової влади, спростовуються тим, що ним (як не заперечував представник відповідача) сплачувалися відсотки у рахунок погашення боргу, а також було передано за довіреністю автомобіль, який він теж хотів використати для погашення боргу.

Надання роздруківки заочного рішення з офіційного веб порталу судової влади від 10.11.2021 року не є доказом того, що саме в цю дату відповідач дізнався про існування заочного рішення і підтверджує лише дату, коли це рішення було роздруковане.

Таким чином, з наданих заявником матеріалів суд не вбачає обставин та доказів на їх підтвердження, які б завадили відповідачу вчасно звернутися з заявою про перегляд заочного рішення або ж раніше вирішити питання щодо отримання ним правничої допомоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Згідно ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з вищевикладеного, оцінюючи в сукупності подані у справі докази, суд приходить до висновку про те, що відповідачем не надано підтвердження поважності причин неявки його в судові засіданні або неможливості повідомлення суду про такі причини з наданням відповідних доказів, а так само не надано підтвердження того, що докази на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи, тому заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст. ст. 2-13, 77-81, 259, 260-261, 284-288, 353-354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , подану через адвоката Балюти Володимира Васильовича, про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.4 ст. 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складно 06.12.2021 року.

Суддя: О. О. Романько