Справа № 605/387/21
РІШЕННЯ

Іменем України

"16" грудня 2021 р. Підгаєцький районний суд

Тернопільської області

в складі :

головуючого судді Горуц Р.О.

за участю:

секретаря судового засідання Дармограй Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Підгайці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за законом, у вигляді 1/2 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, що в АДРЕСА_1 Мужилівського старостинського округу Підгаєцької міської ради Тернопільського району Тернопільської області, яке належало його батькові ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання позивач, не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Крім того, підтримання ним позовних вимог та прохання про розгляд справи у його відсутності, викладено у адресованій суду заяві, яка долучена до матеріалів справи.

В судове засідання відповідач повторно не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Крім того, прохання про розгляд справи у його відсутності, викладено у адресованій суду заяві, яка долучена до матеріалів справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В силу ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положенням ч.1 ст.1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частинами 1, 3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У відповідності із ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в сім`ї: батька ОСОБА_3 та матері ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження.

Відповідач ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в сім`ї: батька ОСОБА_3 та матері ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 20 травня 1976 року.

Батьки сторін 07 листопада 1957 року зареєстрували шлюб, у зв`язку з чим їх мати змінила прізвище із дошлюбного ОСОБА_5 на прізвище чоловіка ОСОБА_6 , що стверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 08 червня 2021 року.

Мати сторін ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що вбачається із свідоцтва про смерть від 03 жовтня 2011 року.

ОСОБА_3 належав житловий будинок з надвірними будівлями, що в АДРЕСА_1 , що видно із довідки виданої виконкомом Мужилівської сілської ради Підгаєцького району Тернопільської області від 16 грудня 2019 року за вих.№528. та інформації Мужилівського старостинського округу за вих.№218 від01 грудня 2021 року.

Батько сторін ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається із свідоцтва про смерть від 16 грудня 2013 року.

У встановлений законодавством строк сторони звернулись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, що видно із матеріалів спадкової справи №100/2014.

Крім того, позивач постійно і аж до дня смерті спадкодавця, проживав разом із своїм батьком в с. Мужилів, що підтверджується інформацією Мужилівського старостинського округу від 21 травня 2021 року.

Тобто, сторони прийняли спадщину після смерті свого батька, що виразилось у своєчасному поданні ними заяви про прийняття спадщини, до нотаріуса, а також у постійному проживанні позивача разом із своїм батьком, аж до дня його смерті. Інших спадкоємців на вказане спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3 , окрім сторін, немає, що підтверджено позивачем у підготовчому судовому засіданні. Також дані факти, визнано відповідачем і така процесуальна дія відповідає принципу диспозитивності цивільного процесу, не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Позивач звертався до нотаріуса із питанням видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його батька, однак в цьому йому було відмовлено, у зв`язку із невідповідністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, що підтверджується письмовою відмовою завідувача Підгаєцької державної нотаріальної контори за вих.№178/01-16 від 07 березня 2020 року.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 1258 ч.1, 1261, 1268, 1269 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом, у вигляді Ѕ частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, що в АДРЕСА_1 Мужилівського старостинського округу Підгаєцької міської ради Тернопільського району Тернопільської області, яке належало ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , житель АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Головуючий: Р. О. Горуц