КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Заришняк Г.М., Кулікова С.В.,

при секретарі Загородній С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргупредставника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02 червня 2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, первісний позов задоволено частково, зустрічний позов задоволено у повному обсязі.

09 червня 2021 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у даній справі, в якій посилався на те, що ОСОБА_3 під час розгляду справи поніс витрати на професійну правничу допомогу в сумі 186 000,00 грн.

Також, посилався на те, що під час ухвалення рішення судом не вирішено питання про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошових коштів у розмірі 1 257,56 дол. США, що є 1/2 частиною від грошових коштів, які знаходяться на поточних рахунках, відкритих у АТ «Райффайзен Банк Аваль» на ім`я останньої, заявник вважає, що виникла необхідність у вирішенні даного питання.

27 серпня 2021 року судом ухвалено у даній справі додаткове рішення суду.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 115 200 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 1 257 доларів США 56 центів, що є 1/2 частиною від грошових коштів, які знаходяться на поточних рахунках №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , відкритих у АТ «Райффайзен Банк Аваль» на ім`я ОСОБА_1 .

В решті вимог заяви - відмовлено.

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду, 25 жовтня 2021 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на те, що суд ухвалив рішення на підставі неповного та необ`єктивного з`ясування всіх обставин справи, просить рішення суду скасувати в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 115 200 грн. 00 коп.

Посилається на те, що оцінюючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії та виходячи із засад розумності та справедливості, заявлена сума представником ОСОБА_3 - ОСОБА_4 є надмірною.

Також судом першої інстанції при ухваленні додаткового рішення не було враховано, що ОСОБА_1 не має роботи та на її утриманні знаходиться двоє неповнолітніх дітей. Крім того, як було зазначено в ході судового розгляду справи у ОСОБА_3 існує заборгованість по сплаті аліментів.

Від представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а додаткове рішення залишити без змін.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у ній та просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив додаткове рішення суду залишити без змін.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення осіб які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Додаткове рішення суду оскаржується лише в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, тому виходячи із положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України апеляційним судом переглядається лише в цій частині вимог.

Ухвалюючи додаткове рішення про часткове задоволення заяви представника відповідача та стягнення з позивача на його користь 115 200,00 грн грн. витрат за надану правову допомогу, суд першої інстанції виходив із складності справи та обсягу виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 264 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено та апеляційним судом перевірено, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя - задоволено частково.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя -задоволено у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, сторону позивача за зустрічним позовом під час розгляду справи представляв адвокат Простибоженко О.С., повноваження якого підтверджуються ордером від 22 липня 2020 року, а також останнім у зустрічному позові викладено орієнтовний розрахунок судових витрат та заявлено про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу.

Так, на підтвердження факту надання і отримання професійної правничої допомоги, представником позивача за зустрічним позовом у строк, встановлений ч.8 ст. 141 ЦПК України, подано до суду договір про надання юридичних послуг від 14 липня 2020 року та додатки до нього, а також акт наданих послуг № 1 від 07 червня 2021 року, відповідно до якого загальний розмір отриманої професійної правничої допомоги складає 186 000,00 грн.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі № 648/1102/19, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст. 137 ЦПК України).

Таким чином, не зважаючи на те, що позивачем за зустрічним позовом фактично не сплачено за отримані послуги з правничої допомоги, послуги надані адвокатом у відповідному розмірі згідно акту, суд дійшов вірного висновку, що вказані витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 4 статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст. 137 ЦПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст. 137 ЦПК України).

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 року у справі № 910/906/18.

Враховуючи положення статті 28 Правил адвокатської етики (затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017 року) необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.

Суд, оцінюючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, та виходячи із засад розумності та справедливості, вважав, що заявлена представником позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 сума є надмірною. При цьому, суд частково погоджувався з доводами представника відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 про необґрунтованість та неспівмірність заявленої до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу надану ОСОБА_3 , з реальним обсягом такої допомоги в суді, витраченим часом на надання таких послуг, критерію реальності таких витрат.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції, який підлягає відшкодуванню за рахунок ОСОБА_1 , з врахуванням заперечень представника ОСОБА_1 , підлягає зменшенню та відшкодуванню в загальній сумі 115 200,00 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що заявлений представником ОСОБА_3 - ОСОБА_4 розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, який підлягає відшкодуванню за рахунок ОСОБА_1 є завищеним та неспівмірним з обсягом наданих послуг адвоката, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки витрати на професійну правничу допомогу підтверджуються актом наданих послуг та детальним описом виконаних робіт.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не працює та на її утриманні знаходиться двоє дітей, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки це не є правовою підставою для відмови у стягненні витрат на професійно правничу допомогу.

За встановлених обставин доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи та порушення прав скаржника.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки додаткове рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 серпня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 грудня 2021 року.

Головуючий

Судді