Справа № 754/9482/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

18 лютого 2021 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого - судді - Галась І.А.

при секретарі - Гергель В.А.

за відсутності сторін

розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 05 грудня 2016 року в цивільній справі № 754/9482/16ц за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

06 листопада 2021 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшла заява відповідача про перегляд зазначеного заочного рішення від 05 грудня 2016 року в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Вимоги заяви обґрунтовано наступним.

Заочним рішення Деснянського районного суду міста Києва від 05 грудня 2016 року у справі № 754/9482/16-ц позовну заяву Публічного акціонерного товариства «ВТБ «Банк» задоволено. Стягнуто на користь банку з ОСОБА_1 суму заборгованості за Кредитним договором № 359В від 25.11.2013 року у розмірі 164544,03 грн. З вказаним рішенням Заявник ознайомився лише після його отримання 29 жовтня 2020 року в приміщенні Деснянського районного суду міста Києва, про що Заявником вчинено відповідну розписку в матеріалах справи. Заявник не з`явився в судове засідання, на якому було ухвалено спірне судове рішення та не повідомив про причини своєї неявки відносно цього засідання виходячи з того, що він взагалі не знав про існування судового процесу та не був належним повідомлений про календарну дату проведення вказаного судового засідання. Причиною цього є те, що Відповідач не проживав та не знаходився за адресою на яку відправлялась кореспонденція з суду, а саме за адресою: АДРЕСА_1 . Зокрема, відповідні повідомлення про направлення кореспонденції судом за вказаною адресою, де заявник - відповідач не міг її отримати, наявні в матеріалах справи. Відповідно, кореспонденція поверталась на адресу суду без її отримання заявником. Доказом фактичного проживання заявника за іншою адресою в період розгляду справи в суді, може слугувати акт про фактичне місце проживання. Так, заочне рішення суду у даній справі було прийнято 05 грудня 2016 року. А починаючи з початку 2015 року і по теперішній час, заявник проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначене підтверджується актом про фактичне місце проживання, що додається. Також заявник через необізнаність про існуючий судовий процес був позбавлений можливості надати суду докази та навести свої заперечення проти позовних вимог Позивача. Хоча, з огляду на необхідність забезпечення справедливого судового розгляду, відповідач неодмінно б скористався своїм правом на подачу відзиву на позов. Проте, заявник не зміг подати відзив на позов, оскільки не знав про те, що відбувається судовий розгляд справи, доказом чого може слугувати акт про фактичне місце проживання, що додається. Розгляд справи за участю Відповідача є вкрай важливим для нього. Оскільки відповідач заперечує проти доводів позивача та вважає суму заборгованості завищеною. Так, позивач бажає скористатись своїм правом на вимагання надати позивачем детальних розрахунків, які б підтверджували стягнення заборгованості в визначеному великому розмірі. На підставі вищезазначеного та керуючись зокрема, ст. ст. 284, 285 ЦПК України, заявник просить: переглянути заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 05.12.2016 р., яке ухвалене по справі за позовом про стягнення заборгованості № 754/9482/16-ц; скасувати заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 15.12.2016р., яке ухвалене по справі за позовом про стягнення заборгованості № 754/9482/16-ц та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Протягом розгляду заяви про перегляд заочного рішення представник заявника вимоги заяви підтримав в повному обсязі та просив скасувати заочне рішення. В судове засідання 18 лютого 2021 року не з`явився, про час та місце розгляду справи заявник, його представник були повідомлені належним чином.

Ухвалою суду до участі в справі в якості правонаступника позивача було залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Колекторське агентство «Практикум».

До судового розгляду 18 лютого 2021 року представник позивача та представник правонаступника позивача не з`явились, про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомляли.

Ознайомившись із заявою про перегляд заочного рішення, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість вимог заяви про перегляд заочного рішення у зв`язку з наступним.

Згідно ч. 1 ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, 26 липня 2016 року ПАТ «ВТБ Банк» звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ціна позову - 164544,03 гривень.

Обґрунтовуючи звернення до Деснянського районного суду міста Києва позивачем зазначено місце проживання відповідача - АДРЕСА_3 .

Вирішуючи питання про відкриття провадження судом було перевірено місце реєстрації відповідача. Відповідно до Довідки за відомостями адресно - довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в м. Києва ОСОБА_1 зареєстрований за адресою - АДРЕСА_3 з 23 листопада 2006 року.

Ухвала про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви з додатками та судові повістки направлялись відповідачу за адресою реєстрації.

Поштова кореспонденція не була вручена відповідачу та повернута до суду з відміткою - «за закінченням встановленого строку зберігання».

Заочне рішення суду від 05 грудня 2016 року було направлено на адресу Відповідача, рекомендованим поштовим відправленням.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 Цивільного процесуального кодексу України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши заяву про перегляд заочного рішення, суд приходить до висновку що в заяві про перегляд заочного рішення відсутні посилання на докази та обставини, в розумінні вимог ч. 1ст. 288 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.2, п.5 ч.5 ст.12 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Згідно з ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У відповідності зі ст. 223 ч. 3 п. 1 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки

Так в рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008 року було зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Слід звернути увагу і на те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на вищезазначені обставини, та з урахуванням того, що Відповідач належним чином повідомлялась про день та час судового засідання та не з`являлась в судове засідання, враховуючи тривалість розгляду справи, суд розглянув справу у відсутності Відповідача виніс заочне рішення.

Таким чином, дослідивши заяву про перегляд заочного рішення, матеріали справи, суд приходить до висновку, що оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення, отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відповідача слід відмовити.

Окрім того, суд роз`яснює, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст.ст.284-288 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 05 грудня 2016 року в цивільній справі № 754/9482/16ц за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя