Справа пр. № 2/756/57/21
У Х В А Л А

11 лютого 2021 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Андрейчука Т.В.,

за участю секретаря судового засідання - Ващенко М.О.,

позивач - ОСОБА_1 ,

представник відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у загальному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м. Києві клопотання представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Якубова Яшара Елхана огли про закриття провадження у справі цивільну справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів.

Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва Шумейко О.І. від 12 жовтня 2016 року було відкрито провадження у цивільній справі № 756/12025/16-ц за позовом ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 квітня 2017 року судді ОСОБА_4 передано на розгляд цивільну справу № 756/12025/16-ц за позовом ОСОБА_1 .

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 травня 2019 року цивільну справу № 756/12025/16-ц за позовом ОСОБА_1 передано на розгляд судді Андрейчуку Т.В.

11 лютого 2021 року представником відповідача подано до суду клопотання про закриття провадження у справі з покликанням на те, що є такі, що набрали законної сили рішення суду, ухвалені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав своє клопотання про закриття провадження у справі, просив суд його задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечував проти закриття провадження у справі.

Проаналізувавши клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

За умовами договору від 19 січня 2011 року ОСОБА_5 зобов`язався передати у власність ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 взяв на себе обов`язок сплатити за її придбання ОСОБА_5 грошові кошти у сумі, еквівалентній 50000,00 доларів США.

ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_5 про визнання дійсним договору від 09 січня 2011 року. Рішенням суду від 17 січня 2012 року у задоволенні позову відмовлено.

Після цього ОСОБА_1 , покликаючись на норми ст. ст. 1212-1215 ЦК України, звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва, пред`явивши кондикційний позов до ОСОБА_5 про повернення грошових коштів 400000,00 грн, що еквівалентно 50000,00 доларів США. У ході розгляду справи відповідач ОСОБА_5 помер, а до участі у справі в якості його правонаступника було залучено спадкоємця ОСОБА_5 - ОСОБА_3 . Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 05 червня 2014 року у справі № 2604/9042/12 ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні його позову.

У березні 2015 року ОСОБА_1 , покликаючись на норми ст. 625 ЦК України, звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12 січня 2016 року у справі № 756/3701/15-ц ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні його позову.

У вересні 2016 року ОСОБА_1 , покликаючись на норми ст. ст. 216, 625, 1281, 1282 ЦК України, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та просив суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у сумі 400000,00 грн, що еквівалентно 50000,00 доларів США.

У ході розгляду справи ОСОБА_1 подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій, покликаючись на норми ст. ст. 216, 625, 1281, 1282 ЦК України, просив суд стягнути з ОСОБА_3 також втрати від інфляції у сумі 838000,00 грн та три проценти річних від простроченої суми у розмірі 56000,00 грн.

Отже, як на підставу обґрунтування своїх позовних вимог у справі № 2604/9042/12 ОСОБА_1 посилається на норми ст. ст. 1212-1215 ЦК України, натомість у справі № 756/12025/16-ц позивач покликається на норми ст. 216 ЦК України.

Більш того, предметом позову у цивільній справі № 756/3701/15-ц було стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 втрат від інфляції у сумі 30334,00 грн та трьох процентів річних за прострочення виконання зобов`язання у сумі 549000,00 грн. Натомість предметом позову ОСОБА_1 у цивільній справі № 756/12025/16-ц є стягнення з ОСОБА_3 грошових коштів у сумі 400000,00 грн, що еквівалентно 50000,00 доларів США, а також втрат від інфляції у сумі 838000,00 грн та трьох процентів річних від простроченої суми у розмірі 56000,00 грн.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Тотожними визнаються заяви, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет заяви, тобто коли заяви повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами й обставинами, що обґрунтовують звернення до суду (такий правовий висновок сформульовано Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-1133цс15).

Отже, підставою для закриття провадження у справі є таке, що набрало законної сили рішення, яким вирішено тотожну заяву.

Не вважаються тотожними заяви з тими самими сторонами, якщо відмінні предмет або підстава заяви. При цьому питання про тотожність треба вирішувати не лише за загальними ознаками предмета заяви, але за її конкретним змістом. Не можна вважати тотожною підставою заяви, якщо позивач, пред`являючи її, наводить факти, які мають юридичне значення, які не аналізувалися в раніше ухваленому рішенні.

Підстави позову у цивільній справі № 2604/9042/12 відмінні від підстав позову у цивільній справі № 756/12025/16-ц, а також предмети позову у цивільних справах № 756/3701/15-ц та № 756/12025/16-ц відмінні, відтак, підстави для закриття провадження у цій справі відсутні.

Керуючись ст. 255 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Якубова Яшара Елхана огли про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Т.В. Андрейчук

Повний текст ухвали виготовлено 16 лютого 2021 року