Єдиний унікальний номер 722/1478/21
Номер провадження 2-о/722/37/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді Унгуряна С.В.

секретаря Ткач Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокиряни цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вищевказаною заявою про розірвання шлюбу, зазначивши у ній заінтересованою особою ОСОБА_2 .

Обґрунтовуючи заявлені вимоги вказувала на те, що з 06.11.2018 року вона перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 , зареєстрованому у Чернівецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області за актовим записом №2200. Шлюб у них обох перший. Дітей від даного шлюбу немає. Майнового спору також немає.

Після укладення шлюбу ОСОБА_2 вироком Заставнівського районного суду Чернівецької області від 29.11.2018 року засуджений за ч.3 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до чотирьох років шести місяців позбавлення волі.

На даний час ОСОБА_2 відбуває покарання в державній установі «Сокирянська виправна колонія (№67)», кінець строку відбування покарання 19.08.2022 року.

В місцях позбавлення волі ОСОБА_2 перебуває з 19.02.2018 року і після реєстрації шлюбу вони не проживали як подружжя однією сім`єю, не вели спільного господарства, у них не було спільного бюджету, вони не підтримували подружні стосунки, однак спілкувалися по телефону та на дозволених побаченнях, а також вона передавала йому передачі.

Проте, вже з середини 2019 року вони припинили будь-яке спілкування одне з одним, так як вона виїхала на роботу за кордон, де офіційно працює та не має наміру повертатися до України. Залишившись сама, без підтримки чоловіка та без реальної можливості підтримувати сімейні стосунки, вона втратила до відповідача почуття любові і поваги, без якого стало недоцільним і неможливим подальше перебування у шлюбі з ним, їхня сім`я існує тільки формально, а тому вона бажає припинити їхній шлюб. Крім того, вона має намір створити нову сім`ю. Примирення між нею та відповідачем є також недоцільним і неможливим, оскільки подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам.

Просила суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на дошлюбне « ОСОБА_3 ».

Заявниця ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, однак направила до суду заяву, в якій підтримала заяву з наведених у ній підстав та просила справу розглянути без її присутності.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання також не з`явився, однак через адміністрацію державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» 26.11.2021 року подав до суду заяву, в якій не заперечив проти задоволення заяви ОСОБА_1 , згідний на розірвання шлюбу та просив розглянути справу без його присутності.

Частиною 3 ст.211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Підстав, передбачених ст.223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи судом не встановлено, у зв?язку з чим прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Згідно з приписами ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Частиною 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст.5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Стаття 8 Конвенції декларує, що кожен має право на повагу до його приватного i сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції. За ч.2 вказаної статті, органи державної влади не можуть втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом, і коли це необхідно в демократичному суспiльствi в інтересах національної i громадської безпеки або економічного добробуту країни, з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав i свобод інших осіб.

Як проголошено положеннями ст.12 Конвенції, чоловік і жінка, що досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сімї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права, так і безумовним правом чоловіка і жінки є право на розірвання шлюбу, через призму зокрема ст.ст.5, 8 вказаного міжнародного договору.

Судом встановлено, що згідно вироку Заставнівського районного суду Чернівецької області від 29.11.2018 року ОСОБА_2 засуджено за ч.3 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Призначене судом покарання ОСОБА_2 відбуває з 30.01.2019 року по даний час в державній установі «Сокирянська виправна колонія (№67)».

06.11.2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 уклали шлюб, який зареєстрований Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області по актовому запису за №2200 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 06.11.2018 року).

Спільних дітей від вказаного шлюбу у сторін немає.

Згідно зі ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Судом встановлено, що сім`я сторін фактично розпалась, поновлювати шлюбні відносини заявниця не бажає, а тому суд приходить до висновку, що збереження шлюбу не відповідає інтересам подружжя.

З огляду на викладене, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а тому приходить до висновку про задоволення вимог заявниці ОСОБА_1 .

На підставі ст.51 Конституції України, ст.ст.24, 56, 110, 112 СК України та керуючись ст.ст.258, 259, 263-265, 293, 294 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 06.11.2018 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області по актовому запису за №2200 розірвати.

Прізвище ОСОБА_1 змінити на дошлюбне - « ОСОБА_3 ».

Копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Унгурян С.В.