Справа № 342/1072/21
Провадження № 2/342/675/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

з участю: секретаря судового засідання Матієк І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , яка проживає по АДРЕСА_1 , звернулася до суду з позовом до Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області (місцезнаходження: вул. Шевченка, 77 м. Городенка Коломийського району Івано-Франківської області) та просить ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_2 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є уродженкою с. Стрільче Коломийського (змінено з Городенківського) району Івано-Франківської області. Її батьками є: тато - ОСОБА_4 , 1930 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 і мама - ОСОБА_5 , 1928 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . На час смерті ОСОБА_4 діяв Цивільний кодекс України 1963 р. Після смерті ОСОБА_4 в 1999 році, фактично в управління спадковим майном вступила його дружина - ОСОБА_5 , що підтверджується записами по господарської книги №5 на 1996-2000роки (довідка № 644). Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі - житловй будинок АДРЕСА_2 . Бажаючи реалізувати своє право на спадщину за законом піся смерті мами, позивач вчасно звернулася до нотаріуса Стефурак Н.Я. Розглянувши звернення, нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Причиною відмови стала відсутність правовстановлюючого документу на вищезгаданий спадковий житловий будинок на ім`я померлої. Спадкове господарство побудоване батьками позивача після одруження на земельній ділянці площею 0,17 га без належного оформлення реєстрації права власності на нього. Суспільна група спадкового господарства - робітнича. Позивач як спадкоємиця за законом, фактично вступила в управління спадковим майном. На даний час нею виготовлено технічну документацію на будинок за власні кошти, самостійно обробляє земельну ділянку, доглядає господарку, тощо. Однак, ОСОБА_1 не може належним чином реалізувати своє спадкове право через обставини, вказані в Постанові нотаріуса. Все це змушує позивача звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно за законом, а саме - на будинковолодіння АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 25 жовтня 2021 року до участі в даній справі залучено, в якості співвідповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительку АДРЕСА_3 .

Учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат У.Бундзяк подала до суду заяву, в якій просила проводити засідання без позивача та її представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач Городенківська міська рада до суду подала заяву, в якій просить розглядати справу без участі їх представника за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідач ОСОБА_2 подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Ч.3 ст.211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (пункт 1 частини другої цієї статті).

Згідно статті 328 ЦК України - право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 41 Конституцією України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

В реєстрових книгах ОКП «Коломийське МБТІ» право власності на житловий будинок та господарські будівлі АДРЕСА_4 станом на 31.12.2012 не зареєстровано, що стверджується випискою з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Вих. № 67345 від 06.08.2021.

Вулиця в с. Стрільче, яка раніше носила назву Леніна, на даний час Степана Бандери; номер будинку АДРЕСА_4 по даній вулиці не змінювався, що доводиться довідкою № 539, виданою 22.07.2020 виконкомом Стрільченської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області.

Із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна слідує, що відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на житловий будинок АДРЕСА_4 , відсутні.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

За житловим будинком за адресою АДРЕСА_4 знаходиться на земельній ділянці площею 0,17 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що стверджується довідкою № 540, виданою 22.07.2020 виконкомом Стрільченської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Крім того, згідно з частинами першою та другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення», яка втратила чинність 30 грудня 2004 року, було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, при цьому введення приватнихжитлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності, збудованих до 05 серпня 1992 року, не передбачалося.

Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року № 8.4-35//18/1).

У частині третій статті 12, частині першій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частиною другою статті 89 ЦПК України встановлено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_4 встановлено, що житловий будинок споруджено в 1938 році, господарські будівлі та споруди - в 1968 році.

Згідно Звіту житлового будинку з надвірними спорудами, складеного ЕТВО "Придністров`я" на підставі договору № 270 від 07.07.2021, ринкова вартість житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_4 станом на 08.07.2021 становить - 59400 грн.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Цими Вказівками передбачено, що суспільна група господарства визначалась сільською радою залежно від роду занять голови господарства (сім`ї).

Випискою з по господарських книг, виданою 17.11.2021 Стрільченським старостинським округом доводиться, що:

-згідно по господарської книги № 4 на 1958-1959 роки, особовий рахунок № НОМЕР_1 , суспільна група господарства колгоспники, в даному господарстві були зареєстровані - ОСОБА_4 , 1930 р.н., голова сім`ї, ОСОБА_5 , 1928 р.н., дружина, ОСОБА_6 , 1958 р.н., дочка;

-згідно по господарської книги № 5 на 1967-1969 роки, особовий рахунок № НОМЕР_2 , суспільна група господарства робітники, в даному господарстві були зареєстровані - ОСОБА_4 , 1930 р.н., голова сім`ї, ОСОБА_5 , 1928 р.н., дружина, ОСОБА_6 , 1958 р.н., дочка, ОСОБА_7 , 1961 р.н., дочка;

-згідно по господарської книги № 5 на 1971-1973 роки, особовий рахунок № НОМЕР_3 , суспільна група господарства робітники, в даному господарстві були зареєстровані - ОСОБА_4 , 1930 р.н., голова сім`ї, ОСОБА_5 , 1928 р.н., дружина, ОСОБА_6 , 1958 р.н., дочка, ОСОБА_7 , 1961 р.н., дочка;

-згідно по господарської книги № 5 на 1974-1976 роки, особовий рахунок № НОМЕР_4 , суспільна група господарства робітники, в даному господарстві були зареєстровані - ОСОБА_4 , 1930 р.н., голова сім`ї, ОСОБА_5 , 1928 р.н., дружина, ОСОБА_6 , 1958 р.н., дочка, ОСОБА_7 , 1961 р.н., дочка;

-згідно по господарської книги № 5 на 1977-1979 роки, особовий рахунок № НОМЕР_5 , суспільна група господарства робітники, в даному господарстві були зареєстровані - ОСОБА_4 , 1930 р.н., голова сім`ї, ОСОБА_5 , 1928 р.н., дружина, ОСОБА_7 , 1961 р.н., дочка, ОСОБА_8 , 1955 р.н., зять, помер в 1978 році, ОСОБА_9 , 1958 р.н., дочка, ОСОБА_10 , 1975 р.н., онука;

-згідно по господарської книги № 5 на 1980-1982 роки, особовий рахунок № НОМЕР_6 , суспільна група господарства робітники, в даному господарстві були зареєстровані - ОСОБА_4 , 1930 р.н., голова сім`ї, ОСОБА_5 , 1928 р.н., дружина, ОСОБА_1 , 1958 р.н., дочка, ОСОБА_10 , 1975 р.н., онука, ОСОБА_11 , 1955 р.н., зять;

-згідно по господарської книги № 5 на 1983-1985 роки, особовий рахунок № НОМЕР_7 , суспільна група господарства робітники, в даному господарстві були зареєстровані - ОСОБА_4 , 1930 р.н., голова сім`ї, ОСОБА_5 , 1928 р.н., дружина, ОСОБА_1 , 1958 р.н., дочка, ОСОБА_10 , 1975 р.н., онука, ОСОБА_11 , 1955 р.н., зять;

-згідно по господарської книги № 5 на 1986-1990 роки, особовий рахунок № НОМЕР_8 , суспільна група господарства робітники, в даному господарстві були зареєстровані - ОСОБА_4 , 1930 р.н., голова сім`ї, ОСОБА_5 , 1928 р.н., дружина, ОСОБА_1 , 1958 р.н., дочка, ОСОБА_10 , 1975 р.н., онука, ОСОБА_11 , 1955 р.н., зять, ОСОБА_12 , 1983 р.н., онука;

-згідно по господарської книги № 5 на 1991-1995 роки, особовий рахунок № НОМЕР_9 , суспільна група господарства робітники, в даному господарстві були зареєстровані - ОСОБА_4 , 1930 р.н., голова сім`ї, ОСОБА_5 , 1928 р.н., дружина, ОСОБА_1 , 1958 р.н., дочка, вибула в господарство № 725 в 1994 році, ОСОБА_10 , 1975 р.н., онука, вибула в господарство № 725 в 1994 році, ОСОБА_11 , 1955 р.н., зять, вибув в господарство № 725 в 1994 році, ОСОБА_12 , 1983 р.н., онука, вибула в господарство № 725 в 1994 році;

-згідно по господарської книги № 5 на 1996-2000 роки, особовий рахунок № НОМЕР_10 , суспільна група господарства робітники, в даному господарстві були зареєстровані - ОСОБА_4 , 1930 р.н., голова сім`ї, помер в 1999 році, ОСОБА_5 , 1928 р.н., дружина, ОСОБА_10 , 1975 р.н., онука;

-згідно по господарської книги № 4 на 2001-2005 роки, особовий рахунок № НОМЕР_11 , в даному господарстві були зареєстровані - ОСОБА_5 , 1928 р.н., голова сім`ї, ОСОБА_1 , 1958 р.н., дочка, ОСОБА_13 , 1975 р.н., онука, вибула в с. Котиківка в 2004 році, ОСОБА_11 , 1955 р.н., зять, ОСОБА_12 , 1983 р.н., онука;

-згідно по господарської книги № 4 на 2006-2010 роки, особовий рахунок № НОМЕР_12 , в даному господарстві були зареєстровані - ОСОБА_5 , 1928 р.н., голова сім`ї, ОСОБА_1 , 1958 р.н., дочка, ОСОБА_11 , 1955 р.н., зять, помер в 2008 році, ОСОБА_12 , 1983 р.н., онука, вибула в м. Ужгород в 2007 році;

-згідно по господарської книги № 1 на 2011-2015 роки, номер об`єкта по господарського обліку НОМЕР_21, в даному господарстві були зареєстровані - ОСОБА_5 , 1928 р.н., голова домогосподарства, вибула в с. Котиківка в 2015 році, ОСОБА_1 , 1958 р.н., дочка;

-згідно по господарської книги № 2 на 2016-2020 роки, номер об`єкта по господарського обліку 02-0022-1, в даному господарстві була зареєстрована ОСОБА_1 , 1958 р.н., вибула в м.Ужгород в 2020 році.

На даний час вищевказане господарство знаходиться за адресою АДРЕСА_4 , як вбачається із довідки № 644, виданої 07.08.2019виконкомом Стрільченської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області.

ОСОБА_4 , 1930 р.н. та ОСОБА_14 , 1928 р.н. були подружжям, одружилися 11 квітня 1950 року, про що 11.04.1950 складено відповідний актовий запис № 4, що доводиться копією свідоцтва про одруження (повторне) серії НОМЕР_13 , виданого 02.07.1963.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , 1930 р.н. був власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Стрільче Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 7 від 27 лютого 1999 року, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_14 , виданого 27 лютого 1999 року Стрільченською сільською радою народних депутатів Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

Оскільки ОСОБА_4 помер до 1 січня 2004 року, застосовується Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР). Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст.526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст.525 згаданого кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

На час смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а/з № 7 від 01.03.1999) разом із ним у господарстві були зареєстровані ОСОБА_5 , 1928 р.н., дружина, ОСОБА_10 , 1975 р.н., онука, що стверджується довідкою № 707, виданою Стрільченським старостинським округом Городенківської міської ради.

Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом спадкодавця ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину після його смерті була дружина ОСОБА_5 , оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вступила в управління та володіння спадковим майном.

Повідомленням Городенківської районної державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 1186/01-16 від 29.09.2021 та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 66633312 від 29.09.2021 підтверджується, що спадкова справа після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , не заводилася.

Отже, спадкоємець першої черги за законом ОСОБА_5 успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_4 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , однак нею не оформлено документи про спадкування.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Стрільче Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис №11 від 15 червня 2018 року, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_15 , виданого 15 червня 2018 року виконавчим комітетом Стрільченської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч. 1 ст. 1267 ЦК України). За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядуваннязаяви про прийняття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України.

На день смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 (а/з № 11 від 15.06.2018) проживала за адресою: АДРЕСА_4 , разом із своєю дочкою ОСОБА_1 , 1958 р.н., що стверджується довідкою № 647, виданою 07.08.2019 виконкомом Стрільченської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області.

Із довідок № 364 від 21.06.2018, № 441 від 25.07.2018, виданих виконавчим комітетом Котиківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області слідує, що на день смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 була зареєстрована по АДРЕСА_3 разом із дочкою ОСОБА_2 , 1961 р.н. та чоловіком онуки ОСОБА_15 , 1980 р.н.; на момент смерті проживала в АДРЕСА_4 .

Те, щопозивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є дочкою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 стверджується копіями: свідоцтва про народження (повторно) серія НОМЕР_16 , виданого 14.11.2018 Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_17 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 також є дочкою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що доводиться копіями: свідоцтва про народження серія НОМЕР_18 , виданого 15.02.1961, свідоцтва про одруження серія НОМЕР_19 .

Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом спадкодавця ОСОБА_5 є її діти - ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_2 (відповідач).

Із копії спадкової справи № 84/2018, наданої суду приватним нотаріусом Коломийського РНО Стефурак Н.Я. вбачається, що спадкоємці першої черги за законом ОСОБА_1 (позивач) та її сестра ОСОБА_2 (відповідач)прийняли спадщину після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , так як вони у строк, передбачений ст. 1270 ЦК України, подали нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Копією Витягу № 52829254 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 02.08.2018 підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 62794666 (номер у нотаріуса 84/2018), спадкодавець - ОСОБА_5 .

26 грудня 2019 року ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_2 (відповідач)приватним нотаріусом Городенківського РНО Стефурак Н.Я. кожній видано по 2 (два) свідоцтва про право на спадщину за законом, що зареєстровані в реєстрі за № 2142, № 2143, №2144, № 2145 на земельні ділянки (на Ѕ частку кожному спадкоємцю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,2082 га, 1,8725 га, що належали спадкодавцю ОСОБА_5 . Дані свідоцтва про право на спадщину зареєстровані в Спадковому реєстрі за № 65305097, № 65305170, № 65305220, №65305376.

До складу спадщини ОСОБА_5 входить також житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , який ОСОБА_5 , як спадкоємець першої черги за законом, успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_4 , однак не оформлено документи про спадкування.

Відповідач ОСОБА_2 не претендує на дане спадкове майно (житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами), що доводиться її заявою про визнання позовних вимог, поданою до суду.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Постановою приватного нотаріуса Городенківського РНО Стефурак Н.Я. від 11.02.2021 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_4 після смерті її матері ОСОБА_5 , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадковий житловий будинок.

Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права в установленому законодавством України порядку.

Для набуття права власності в установленому законом порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку.

Позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_5 , фактично стала власником вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, користується ними. Однак, через відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на спадковий житловий будинок, позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, також не встановлено неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню, при визнанні їх відповідачем ОСОБА_2 .

При винесенні рішення судом враховується те, що відповідно до вимог Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області.

На підставі ст.ст. 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1261, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Місце проживання позивача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_20 .

Місце проживання відповідача ОСОБА_2 - АДРЕСА_3 .

Місцезнаходження відповідачаГороденківської міської ради Івано-Франківської області - вул. Шевченка, 77 м. Городенка Івано-Франківської області.

Повне судове рішення складене 14.12.2021.

Суддя: Федів Л. М.