єдиний унікальний номер справи 423/1458/20
номер провадження 2/423/101/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року місто Попасна

Попаснянський районний суд Луганської області у складі

головуючої судді Лизенко І.В.,

за участі секретаря судового засідання Кузьменко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №423/1458/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка 02.06.2020 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням у будинку АДРЕСА_1 , оскільки відповідач ОСОБА_4 , як колишній член сім`ї, а відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як наймачі, зареєстровані у належному їй на праві власності будинку, однак не проживають у ньому без поважних причин більше року. В обгрунтування позову послалася на те, що вона є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 19.03.1998 року. Після реєстрації права власності на будинок позивачка разом із сім`єю стала проживати у цьому будинку. У 2001 році вона уклала договір найму житлового приміщення з відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 строком на 5 років та зареєструвала їх у своєму будинку.

Відповідач ОСОБА_4 , який є її сином та зареєстрований у будинку як член сім`ї власника, фактично разом з нею не проживає, оскільки у 2005 році виїхав до Російської Федерації, де проживає до цього часу.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до закінчення строку дії договору найму житлового приміщення, а саме у 2005 році виїхали до Російської Федерації, де залишилися проживати. Відповідачі не проживають за даною адресою без поважних причин.

Провадження у справі відкрито 23.06.2020 суддею Архипенко А.В., ухвалено здійснювати судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження, призначено цивільну справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 04.11.2020.

Розгляд справи не було завершено у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_5 у відставку рішенням ВРП від 25.08.2020.

За результатами повторно проведеного автоматизованого розподілу справ між суддями, 15.09.2020 справу передано на розгляд складу суду із головуючою Лизенко І.В. Ухвалою від 07.10.2020 цивільну справу прийнято до провадження, ухвалено здійснювати судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження, призначено відкрите судове засідання.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, повіомлені належним чином, про причини неявки не повідомли, клопотання про розгляд справи за їх відсутності не надали.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що будинок АДРЕСА_1 належить позивачці ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 19 березня 1998 року, зареєстрованого в реєстрі за №2330 від 10.04.1998 р.(а.с.5).

Згідно копії договору найму житлового приміщення від 19 квітня 2001 року між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір найму кімнати житловою площею 7,6 кв.м та кімнати житловою площею 7,6 кв.м у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 5 років ( а.с.9).

З копії будинкової книги вбачається, що ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до цього часу зареєстровані у вказаному вище будинку (а.с.10-16).

Відповідачі не є власниками будинку, відповідач ОСОБА_4 зареєстрований у ньому як член сім`ї власника, а відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як наймачі житлового приміщенння, але не проживають з 2005 року без поважних причин, що підтверджується актом, складеним головою вуличного комітету ВЦА м.Золоте та с.Катеринівка Голіковою Т.А. у присутності свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 28.05.2020 року (а.с.17).

Задовольняючи позов, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 169 Житлового кодексу РСР у разі припинення договору найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, наймач і особи, які проживають разом з ним, зобов`язані звільнити жиле приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Вселившись до спірного будинку, відповідачі набули право користування цим житлом, а саме ОСОБА_4 , як член сім`ї власника, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - як наймачі за договором найму житлового приміщення.

Разом з тим, судом встановлено, що відповідачі не проживають у зазначеному будинку понад один рік. Про обставини, які б свідчили про поважність причин такої відсутності, суду не повідомлено. Строк дії договору найму витік, наймачі виселились з жилого приміщення.

Врахувавши вищевикладене, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем ОСОБА_4 позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб. Таким чином, визнання позову відповідачем ОСОБА_4 слід прийняти.

Крім цього, оскільки судом встановлено, що строк дії договору найму житлового приміщення від 19.04.2001 року закінчився 19.04.2006 року, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повинні бути визнані такими, що втратили право користування житловим приміщенням, за закінченням строку дії договору найму житлового приміщення.

На підставі викладеного та ст. 405 ЦК України, ст. 71, 71, 169 ЖК УРСР керуючись ст. 206, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Прийняти визнання позову ОСОБА_4 .

Позов ОСОБА_1 (яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право користування будинком АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням п.3 розділу ХІІ "Прикінцеві положення" ЦПК України щодо продовження строку апеляційного оскарження на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), до Луганського апеляційного суду через Попаснянський районний суд Луганської області .

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя І.В. Лизенко