Дата документу 17.02.2021 Справа № 2-1110/08
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний № 2-1110/08 Головуючий у 1-й інстанції: Дмитрюк О.В.
Провадження №22-ц/807/1141/21 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
У Х В А Л А

17 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Подліянової Г.С., при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 червня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_2 , що діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , законним представником якої є ОСОБА_7 , Шевченківської районної адміністрації Запорізької міської Ради, бюро обміну житлової площі виконкому Запорізької міської ради, виконавчого комітету Запорізької міської ради про визнання обміну недійсним, про визнання обмінного ордеру недійсним, про визнання свідоцтва про право власності на житло недійсним, про визнання права користування жилим приміщенням, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , законним представником якої є ОСОБА_7 (треті особи - ОСОБА_4 , Шевченківська районна адміністрація Запорізької міської Ради, бюро обміну житлової площі виконкому Запорізької міської ради, виконавчий комітет Запорізької міської ради) про визнання обміну недійсним, про визнання обмінного ордеру недійсним, про визнання свідоцтва про право власності на житло недійсним, за зустрічним позовом ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в інтересах якої діє ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , КП «Бюро обміну житлової площі», територіальної громади м. Запоріжжя (треті особи - Шевченківська районна адміністрація, Комунарська районна адміністрація, приватний нотаріус Чорний Віктор Георгійович, приватний нотаріус Бургазли Ірина Іванівна) про визнання обміну недійсним, за зустрічним позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , до КП «Бюро обміну житлової площі», територіальної громади м. Запоріжжя (треті особи - Шевченківська районна адміністрація, Комунарська районна адміністрація, приватний нотаріус Чорний Віктор Георгійович, приватний нотаріус Бургазли Ірина Іванівна) про визнання обміну недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовами до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , законним представником якої є ОСОБА_7 , Шевченківської районної адміністрації Запорізької міської Ради, бюро обміну житлової площі виконкому Запорізької міської Ради, виконавчого комітету Запорізької міської ради про визнання обміну недійсним, про визнання обмінного ордеру недійсним, про визнання свідоцтва про право власності на житло недійсним, про визнання права користування жилим приміщенням в своїх інтересах та інтересах в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , що були об`єднані в одне провадження, в яких зазначає, що він разом з ОСОБА_4 та своїм неповнолітнім сином ОСОБА_3 мешкали у державній двокімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 18.10.2002 його було визнано таким, що втратив право користування житловим приміщенням та знято з реєстрації за вказаною адресою. Вказане рішення суду скасоване ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 28.11.2006.

Згідно листа бюро обміну житлової площі виконкому Запорізької міської Ради від 17.09.2004 та протоколу № 19 бюро обміну житлової площі виконкому Запорізької міської Ради від 30.07.2004, 30.07.2004 ОСОБА_4 провела обмін двокімнатної державної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на приватну власність - однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

В обміні не приймав участі позивач та неповнолітній ОСОБА_3 30.07.2004 виконавчий комітет Запорізької міської Ради видав обмінний ордер № 618 ОСОБА_5 на вселення в кв. АДРЕСА_1 . 18.02.2005 Шевченківська районна адміністрація Запорізької міської Ради видала свідоцтво про право власності на житло за № НОМЕР_1 , згідно якого право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 набули ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_4 придбала собі однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до договору купівлі-продажу від 30.07.2004.

Позивач просив визнати недійсним обмін, здійснений ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , визнати недійсним обмінний ордер № 618, виданий 30.07.2004 виконавчим комітетом Запорізької міської Ради ОСОБА_5, на квартиру АДРЕСА_1 , визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 видане 18.02.2005 Шевченківською районною адміністрацією ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_1 , визнати за ОСОБА_3 право користування житловою площею в квартирі по АДРЕСА_1 та стягнути з відповідачів судові витрати.

ОСОБА_4 звернулась в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_5 ОСОБА_6 , в інтересах якої діє ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , КП "Бюро обміну житлової площі", територіальної громади м. Запоріжжя про визнання обміну недійсним, який уточнила в процесі розгляду справи.

Посилаючись на необхідність захисту особистих прав та інтересів осіб, які приймали участь у обміні, за позовом просить повернути сторони у первісне становище, обмін двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , що належала територіальній громаді в особі Запорізької міської Ради на однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , що належала на праві приватної власності ОСОБА_5 від 30.07.2004 визнати недійсним, договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , від 30.07.2004, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 визнати недійсним, договір дарування 2/3 часток квартири АДРЕСА_2 , від 30.07.2004, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від 23.11.2004 визнати недійсним, право власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , визнати за ОСОБА_5 , визнати за ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 право користування квартирою АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , що діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 звернулись до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах і інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до КП "Бюро обміну житлової площі", територіальної громади м. Запоріжжя про визнання обміну недійсним,

Посилаючись на обставини справи, з метою захисту особистих прав та інтересів, просить повернути сторони у первісне становище, обмін двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , що належала територіальній громаді в особі Запорізької міської Ради на однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , що належала на праві приватної власності ОСОБА_5 від 30.07.2004 визнати недійсним, договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , від 30.07.2004, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 визнати недійсним, договір дарування 2/3 часток квартири АДРЕСА_2 , від 30.07.2004, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від 23.11.2004 визнати недійсним, право власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , визнати за ОСОБА_5 , визнати за ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 червня 2008 року позов ОСОБА_2 , що діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , законним представником якої є ОСОБА_7 , Шевченківської районної адміністрації Запорізької міської Ради, бюро обміну житлової площі виконкому Запорізької міської ради, виконавчого комітету Запорізької міської ради про визнання обміну недійсним, про визнання обмінного ордеру недійсним, про визнання свідоцтва про право власності на житло недійсним, про визнання права користування жилим приміщенням, задоволено.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , законним представником якої є ОСОБА_7 (треті особи - ОСОБА_4 , Шевченківська районна адміністрація Запорізької міської Ради, бюро обміну житлової площі виконкому Запорізької міської ради, виконавчий комітет Запорізької міської ради) про визнання обміну недійсним, про визнання обмінного ордеру недійсним, про визнання свідоцтва про право власності на житло недійсним, задоволено.

Зустрічний позов ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в інтересах якої діє ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , КП «Бюро обміну житлової площі», територіальної громади м. Запоріжжя (треті особи - Шевченківська районна адміністрація, Комунарська районна адміністрація, приватний нотаріус Чорний Віктор Георгійович, приватний нотаріус Бургазли Ірина Іванівна) про визнання обміну недійсним, задоволено.

Зустрічний позов ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , до КП «Бюро обміну житлової площі», територіальної громади м. Запоріжжя (треті особи - Шевченківська районна адміністрація, Комунарська районна адміністрація, приватний нотаріус Чорний Віктор Георгійович, приватний нотаріус Бургазли Ірина Іванівна) про визнання обміну недійсним, задоволено частково.

Визнано недійсним обмін двокімнатної квартири АДРЕСА_1 на однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 від 30.07.2004, згідно якого ОСОБА_4 передала ОСОБА_5 державну двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Визнано недійсним обмінний ордер № 618, виданий 30.07.2004 виконавчим комітетом Запорізької міської Ради ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1 .

Визнано недійсним свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 , видане 18.02.2005 Шевченківською районною адміністрацією Запорізької міської Ради ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_1 .

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 від 30.07.2004, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , зареєстрований приватним нотаріусом Запорізького нотаріального округу Запорізької області Чорним В.Г. за № 4778.

Визнано недійсним договір дарування 2/3 часток квартири АДРЕСА_2 , укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від 23.11.2004, зареєстрований приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Бургазли І.І. за № 5473.

Приведено сторони в первісний стан.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 .

Визнано за ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 право користування квартирою АДРЕСА_1 .

В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , що діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 , в лютому 2021 року подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 червня 2008 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні первісних та зустрічних позовних вимог відмовити з підстав недоведеності та з підстав відсутності доказів порушення прав позивачів та відповідачів за первісними та зустрічними позовними вимогами.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що участі в розгляді справи не приймала, а суд першої інстанції, розглядаючи справу не правильно визначився з процесуальними ознаками ОСОБА_7 , як законного представника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на час набуття права власності на квартиру АДРЕСА_1 , 18.02.2005, була малолітньою особою.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 , гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Тобто особа, яка залучена до участі у розгляді, зокрема, цивільного спору, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має процесуальний статус відповідача у даній справі, однак, оскільки станом на час звернення з позовом до суду першої інстанції (2005 рік) вона була малолітньою особою, її законним представником виступав її батько - ОСОБА_7 . (т.1 а.с. 3; т.2 а.с.1).

З Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Василівського РУЮ Запорізької області 30 липня 2003 року, вбачається, що ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками якої є: батько - ОСОБА_7 ; мати - ОСОБА_5 .(т.3 а.с. 34).

З матеріалів справи також встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , який діяв в інтересах ОСОБА_6 , звертались до суду з зустрічним позовом про визнання обміну недійсним. (т.3 а.с. 30-38).

В березні 2008 року ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , який діяв в інтересах ОСОБА_6 , звернулись до суду з заявою, в якій просили суд розглядати справу у їхню відсутність та задовольнити первісний і зустрічний позови у повному обсязі. (т.3 а.с. 52).

З рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 червня 2008 року, встановлено, що в судовому засіданні, призначеному до розгляду на 27 червня 2008 року представник ОСОБА_5 , ОСОБА_11 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_2 визнала, підтримала заявлені ОСОБА_5 позовні вимоги та не заперечувала проти задоволення позовних вимог ОСОБА_4

ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_6 , в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги ОСОБА_2 визнає, зустрічні позовні вимоги підтримує. (т.3 а.с. 88).

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 39 ЦПК України (в редакції Закону 2004 року, що діяла на час ухвалення судом оскаржуваного рішення), права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 42 ЦПК України (в редакції Закону 2004 року, що діяла на час ухвалення судом оскаржуваного рішення), повноваження представників сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, мають бути посвідчені свідоцтвом про народження дитини.

Тобто, матеріалами справи належним чином підтверджено, що ОСОБА_7 представляв інтереси малолітньої ОСОБА_6 в суді, відповідно до вимог закону та добросовісно здійснював свої процесуальні права і виконував процесуальні обов`язки.

За змістом п. 13 розділу ХІІІ "Перехідні положення" ЦПК України судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

В силу ч. 1 ст. 294, ч. 4 ст. 295 ЦПК України (в редакції Закону 2004 року, що діяла на час ухвалення судом оскаржуваного рішення) заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Згідно з ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Із положень ч. 3 ст. 354 ЦПК України слідує, що строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Враховуючи дату проголошення судом першої інстанції оскаржуваного рішення 27 червня 2008 року, апеляційна скарга мала бути подана на нього у строк до 07 липня 2008 року.

Про пропуск строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили ОСОБА_1 не заявляла.

Враховуючи імперативний характер положень частини другої статті 358 ЦПК України та те, що річний строк, визначений вказаною процесуальною нормою, є присічним і поновленню не підлягає, з огляду на відсутність винятків, передбачених пунктами 1, 2 вказаної норми права, колегія суддів приходить до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що ОСОБА_1 не брала участі в розгляді справи, не заслуговують на увагу, оскільки в матеріалах справи наявна заява її законного представника ОСОБА_7 , в якій він просив розглядати справу за його відсутності та задовольнити первісний і зустрічний позови у повному обсязі.

При цьому відсутність законного представника ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , при проголошенні судового рішення не є передбаченими пунктами 1, 2 частини другої статті 358 ЦПК України винятками, що унеможливлюють застосування вказаної процесуальної норми.

Крім того, навіть якщо врахувати той факт, що ОСОБА_1 не погоджується з вказаним рішенням суду першої інстанції, та те, що в її інтересах в суді першої інстанції діяв законний представник ОСОБА_7 , то слід також врахувати той факт, що в 2011 році вона стала повнолітньою особою, проте з апеляційною скаргою звернулася лише в 2021 році.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення; забезпечення права на апеляційний перегляд справи; забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Реалізуючи принцип верховенства права, суд при розгляді справи застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ч. 4 ст. 10 ЦПК України).

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі Ustimenko v. Ukraine (заява №32053/13, п. 46, рішення від 25 жовтня 2015 року) вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі Ryabykh v. Russia, заява № 52854/99, п.п. 51 і 52, ECHR 2003-Х).

У рішенні "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року Європейський суд з прав людини нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Дії однієї сторони не повинні порушувати права іншої сторони.

Також ЄСПЛ неодноразово зазначав (справа Ponomaryov v. Ukraine, заява №3236/03, п. 41, рішення від 3 квітня 2008 року), що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, ?...?, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див. mutatis mutandis, рішення у справі Aleksandr Shevchenko v. Ukraine, заява №8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року; Trukh v. Ukraine, заява №50966/99, ухвала від 14 жовтня 2003 року). У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу після спливу більше 13 років з моменту постановлення судом першої інстанції оскаржуваного рішення та після спливу 10 років з дня набуття нею повноліття, отже прийняття до розгляду апеляційним судом вказаної апеляційної скарги призведе до порушення вимог ст. 6 Конвенції та принципу правової визначеності.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 не може бути відкрите.

Керуючись ст. 127, 354, 357, 358, 381, 389, 390 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 червня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_2 , що діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , законним представником якої є ОСОБА_7 , Шевченківської районної адміністрації Запорізької міської Ради, бюро обміну житлової площі виконкому Запорізької міської ради, виконавчого комітету Запорізької міської ради про визнання обміну недійсним, про визнання обмінного ордеру недійсним, про визнання свідоцтва про право власності на житло недійсним, про визнання права користування жилим приміщенням, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , законним представником якої є ОСОБА_7 (треті особи - ОСОБА_4 , Шевченківська районна адміністрація Запорізької міської Ради, бюро обміну житлової площі виконкому Запорізької міської ради, виконавчий комітет Запорізької міської ради) про визнання обміну недійсним, про визнання обмінного ордеру недійсним, про визнання свідоцтва про право власності на житло недійсним, за зустрічним позовом ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в інтересах якої діє ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , КП «Бюро обміну житлової площі», територіальної громади м. Запоріжжя (треті особи - Шевченківська районна адміністрація, Комунарська районна адміністрація, приватний нотаріус Чорний Віктор Георгійович, приватний нотаріус Бургазли Ірина Іванівна) про визнання обміну недійсним, за зустрічним позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , до КП «Бюро обміну житлової площі», територіальної громади м. Запоріжжя (треті особи - Шевченківська районна адміністрація, Комунарська районна адміністрація, приватний нотаріус Чорний Віктор Георгійович, приватний нотаріус Бургазли Ірина Іванівна) про визнання обміну недійсним.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя Г.С. Подліянова