ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8315/21
провадження № 2/753/6247/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" грудня 2021 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Шаповалової К.В.,

за участю секретаря судового засідання Радченка А.О.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Костяного О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Київ, вул. О. Кошиця, 5а у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" - Державного підприємства "Укроборонсервіс" про стягнення заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

23 квітня 2021 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" - ДП "Укроборонсервіс про стягнення заробітної плати.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 квітня 2021 року цивільну справу № 753/8315 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 05 травня 2021 року.

Ухвалою суду від 11 травня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін на 8 липня 2021 року.

23 червня 2021 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. 343522).

02 липня 2021 року на адресу суду надійшло заперечення на відповідь на відзив (вх. №45931) від представника відповідача.

07 липня 2021 на адресу суду надійшла заява представника позивача (вх. №47266) про виклик свідків.

08 липня 2021 року на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення нових доказів у справі (вх. №47379).

У судовому засіданні 8 липня 2021 року були розглянуті клопотання позивача та його представника щодо розгляду справи за правилами загального позовного провадження із проведенням підготовчого засідання, про витребування доказів, яке було задоволено судом частково та про що постановлена відповідна ухвала, а також про виклик свідків, у задоволенні якого судом було відмовлено, з огляду на недоведеність позивачем та його представником необхідності допиту заявлених свідків для розгляду саме заявлених позовних вимог.

Ухвалою суду від 08 липня 2021 року було вирішено слухати справу в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання 18 серпня 2021 року, окрім того було частково задоволено клопотання представника позивача про витребування документів, які знаходяться у відповідача.

16 серпня 2021 року на адресу суду надійшла заява відповідача (вх. №56758), якою було виконано вимоги ухвали від 08 липня 2021 року в частині витребування документів.

У підготовчому засіданні 18 серпня 2021 року від представника позивача надійшло клопотання про долучення нових доказів у справі (вх. №57614).

Також представником позивача подано клопотання про надання можливості ознайомлення із оригіналами документів, які були витребувані ухвалою суду у відповідача саме для огляду суду. У задоволенні клопотання було відмовлено, зважаючи на те, що таке клопотання було предметом розгляду суду у судовому засіданні 8 липня 2021 року та судом було вирішено витребувати заявлені позивачем та його представником документи виключно для огляду суду.

Ухвалою суду від 18 серпня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до розгляду по суті на 27 жовтня 2021 року. Надалі розгляд справи було відкладено на 14 грудня 2021 року.

У судовому засіданні 27 жовтня 2021 року представник позивача та позивач підтримали позовні вимоги, вказали, що відповідачем неправомірно та безпідставно не було виплачено позивачу премію та надбавку за лютий 2021 року. Так позивач працював на підприємстві на посаді заступника директора з виробництва ДП ДК «Укрспецекспорт» ДП «Укроборонсервіс» й брав безпосередню участь в організації та участі підприємства в тендері на закупівлю робіт і послуг з ремонту та обслуговування озброєння і військової техніки на НВЧ-приладів в інтересах Збройних Сил України (далі - ЗСУ), внаслідок чого підприємство отримало значні грошові кошти. ДП «Укроборонсервіс» передбачено за участь, перемогу та подальше виконання договору в тендері на закупівлю робіт на послуг з ремонту та обслуговування озброєння і військової техніки та НВЧ-приладів в ЗСУ премію для осіб, які безпосередньо брали участь у цьому. Згідно з графіком виплати премій, затвердженого директором ДП «Укроборонсервіс» Центру ОВТ за 2019-2020 роки підлягала виплаті премія у розмірі 1 посадового окладу. Оскільки посадовий оклад позивача становить 50 000 грн, у лютому 2021 року виплаті йому підлягала премія у розмірі 50 000 грн, однак відповідачем виплачена не була. Крім цього, йому також не виплачено надбавку за особливі умови, характер праці (інтенсивність, складність, напруженість) у розмірі 30% від посадового окладу за лютий 2021 року, що становить 15000 грн. Просили позовні вимоги задовольнити повністю, стягнути з відповідача на користь позивача премію у розмірі 50000 грн та надбавку у розмірі 15000 грн.

Представник відповідача у судових засіданнях заперечував проти заявлених позовних вимог, просив у задоволенні позову відмовити повністю, вказав, що ДП «Укроборонсервіс» наказами від 18 лютого 2021 року № 7-з «Про преміювання працівників» та від 26 лютого 2021 року № 10-3 «Щодо надбавки працівникам підприємства» ОСОБА_2 встановлено 0%/ При вирішенні цього питання підприємством враховувалась складова фінансового стану такого підприємства, оскільки відповідно до п. 3.22 Положення про преміювання працівників ДП «Укроборонсервіс», затвердженого наказом ДП «Укроборонсервіс» від 30 листопада 2020 року № 178, лише за умови стабільного фінансового стану підприємства (в межах фінансових можливостей) адміністрація за погодженням з Радою може запровадити наступні форми додаткової заробітної плати і економічного стимулювання ефективності праці: доплати, премії, винагороди та інші заохочувальні та компенсаційні виплати, можливість застосування та розмір (норма) яких визначається відповідним Положенням, які є невід`ємною частиною цього Lоговору, тобто процедура вирішення підприємством питання про заохочувальні та компенсаційні виплати до заробітної плати дотримана, що підтверджується відповідними наказами та резолюціями посадових осіб, до кола повноважень яких віднесено вирішення цього питання. Зауважив, що відповідно до довідки щодо фінансових показників виконання (результативності) державного контракту з Міністерством оборони України від 5 серпня 2020 року № 370/3/5/6/2/31 (за номером ДП «Укроборонсервіс» № Д29-5.1.1/205А) на постачання НВЧ приладів, яка адресована директору ДП «Укроборонсервіс» від начальника управління економіки та фінансів, у результаті неякісного опрацювання та підготовки розрахунково-калькуляційних матеріалів працівниками виробничого управління призвело до неприйняття 2493 ВП МОУ та замовником частини витрат у складі собівартості виготовлення НВЧ-приладів як «необхідних» і як результат це призвело до падіння обсягів реалізації за державним замовленням (контрактом) з Міністерством оборони України від 5 серпня 2020 року № 370/3/5/6/2/31 (за номером ДП «Укроборонсервіс» № Д29-5.1.1/205А) на 2 812 225 грн. 26 коп. та причинило зниження рівня прибутковості на 255 702 грн. 33 коп. Вказав, що наказ про преміювання був погоджений заступником директора з виробництва та начальником управління - начальником центру ОВТ без зауваження. Вважає, що преміювання працівників є правом, а не обов`язком роботодавця (директора) і здійснюється за наявності коштів як заохочення та з урахуванням показників у роботі працюючих на підставі відповідного наказу керівника підприємства, директор підприємства як його керівник наділений повноваженнями самостійно приймати рішення щодо включення або не включення працівників до переліку тих, кому має бути виплачена премія та надбавка за трудові успіхи, сума премії, яка входить до складу позовних вимог та надбавка позивачу не нараховувались, а тому не підлягають виплаті.

Суд, проаналізувавши обставини справи у їх сукупності, дослідивши додані до матеріалів справи докази, заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що з 8 січня 2014 року ОСОБА_2 (позивач) працював на підприємстві на посаді заступника директора з виробництва ДП ДК «Укрспецекспорт» ДП «Укроборонсервіс», що підтверджується копією трудової книжки (а.с.68-71).

Відповідно до наказу від 26 лютого 2021 року № 42-к/к позивача було звільнено із займаної посади за скороченням штату, згідно із пунктом 1 статті 40 КЗпП України, згідно із заявою до закінчення терміну попередження Вказаний наказ містить інформацію щодо того, які виплати мають бути виплачені ОСОБА_2 у зв`язку із його звільненням, а саме: компенсацію з розрахунку середньомісячної заробітної плати за 2 місяці, вихідну допомогу, компенсацію за невикористанні відпустки (а.с. 37).

Звертаючись із позовною заявою, ОСОБА_2 зазначає, що згідно графіку премій на підприємстві на 2019-2020 роки йому підлягала виплаті премія у розмірі 1 посадового окладу, проте така премія незаконно не була йому виплачена.

Відповідно до наказу ДП «Укроборонсервіс» № 7-з від 18 лютого 2021 року щодо преміювання (витяг долучено до матеріалів справи, оригінал оглянуто судом у судовому засіданні) премія для ОСОБА_2 склала 0% від окладу, який був погоджений відповідними уповноваженими особами та має зауважень від начальника юридичного управління та головного бухгалтера щодо відсутності фінансово-економічного обґрунтування (а.с. 95).

Відповідно до наказу ДП «Укроборонсервіс» № 10-з від 26 лютого 2021 року (витяг долучено до матеріалів справи, оригінал оглянуто судом у судовому засіданні) «Щодо надбавки працівникам підприємства» надбавка ОСОБА_2 склала 0% від окладу, який також погоджений 6 уповноваженими на це особами. (а.с. 96-97).

Згідно із статтею 1 ЗУ «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Статтею 2 вказаного закону визначено, що основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробіток, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Частиною першою статті 15 ЗУ «Про оплату праці» встановлено, що форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами. У разі, коли колективний договір на підприємстві не укладено, роботодавець зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності -з іншим уповноваженим на представництво.

Статтею 2 Закону України «Про колективні договори і угоди» колективний договір укладається на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності і господарювання, які використовують найману працю і мають право юридичної особи.

Відповідно до статуту Державного підприємства Державної компанії «Укрсепецекспорт» - Держвного підприємства «Укроборонсервіс», затвердженого Наказом Державного концерну «Укроборонпром» від 20 травня 2019 року № 120, Державне підприємство Державної компанії «Укрсепецекспорт» - Державного підприємства «Укроборонсервіс» є державним некомерційним підприємством, реорганізованим шляхом перетворення ДП «Укроборонсервіс» відповідно до постанови КМ України від 9 жовтня 1996 року № 1247 (а.с. 8-29).

Пунктом 11.5 статуту визначено, що виробничі, трудові і соціальні відносини трудового колективу з адміністрацією підприємства регулюються колективним договором.

Згідно із статтею 13 КЗпП України зміст колективного договору визначається сторонами в межах їх компетенції, а в колективному договорі встановлюються взаємні зобов`язання сторін щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, зокрема нормування і оплати праці, встановлення форм, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій та ін).

Зборами представників підрозділів трудового колективу ДП «Укроборонсервіс» від 16 серпня 2018 року схвалено колективний договір на 2018-2021 роки, який зареєстрований в «Укроборонсервіс» 31 жовтня 2018 року, а також в Управлінні праці та соціального захисту населення Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, з відповідними доповненнями (а.с. 39-58).

Статтею 18 КЗпП України визначено, що положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємства, установи, організації незалежно від того, чи є вони членами професійної спілки, і є обов`язковими як для власника або уповноваженого ним органу, так і для працівників підприємства, установи, організації.

Відповідно до частини першої статті 14 Закону України «Про оплату праці» договірне регулювання оплати праці працівників підприємств здійснюється на основі системи угод, що укладаються на національному (генеральна угода), галузевому (галузева (міжгалузева) угода), територіальному (територіальна угода) та локальному (колективний договір) рівнях відповідно до законів.

Наказом № 178 від 30 листопада 2020 року ДП «Укроборонсервіс» затверджено Положення про надбавки до посадових окладів працівникам ДП «Укроборонсервіс» та Положення про преміювання ДП «Укроборонсервіс».

Відповідно до пункту 3.22 колективного договору на 2018-2020 роки, передбачено, що за умови стабільного фінансового стану підприємства (в межах фінансових можливостей) адміністрація за погодженням з Радою може запровадити наступні форми додаткової заробітної плати і економічного стимулювання ефективності праці: доплати, премії, винагороди та інші заохочувальні та компенсаційні виплати, можливість застосування та розмір (норма) яких визначається відповідним положенням, які є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно із пунктом 1.5 Положення про преміювання передбачено, що преміювання працівників здійснюється з урахуванням виявленою виробничої ініціативи та винахідливості та у разі відсутності дисциплінарних стягнень, а також за умови стабільного фінансового стану підприємства та у межах фінансових можливостей.

Тобто, основною умовою в наданні премії відповідно до умов колективного договору є стабільний фінансовий стан підприємства (в межах фінансових можливостей), й визначене право, а не обов`язок такого підприємства щодо проведення доплати, премії, винагороди та інших заохочувальних та компенсаційних виплат працівникам підприємства.

Стабільний фінансовий стан ДП «Укроборонсервіс», як підстава надання премії, передбачений і Положенням про преміювання.

Відповідно до довідки щодо фінансових показників виконання (результативності) державного контракту з Міністерством оборони України від 5 серпня 2020 року № 370/3/5/6/2/31 (за номером ДП «Укроборонсервіс» № Д29-5.1.1/205А) на постачання НВЧ приладів, яка адресована директору ДП «Укроборонсервіс» від начальника управління економіки та фінансів, встановлено, що у результаті неякісного опрацювання та підготовки розрахунково-калькуляційних матеріалів працівниками виробничого управління призвело до неприйняття 2493 ВП МОУ та замовником частини витрат у складі собівартості виготовлення НВЧ-приладів як «необхідних» і як результат це призвело до падіння обсягів реалізації за державним замовленням (контрактом) з Міністерством оборони України від 05.08.2020 року № 370/3/5/6/2/31 (за номером ДП «Укроборонсервіс» № Д29-5.1.1/205А) на 2 812 225, 26 грн та причинило зниження рівня прибутковості на 255 702 грн. 33 коп. (а.с. 98-99).

Відповідно до пункту 1.5 вказаного Положення виплата премії не є обов`язком, а є засобом заохочення.

Під премією за виконання особливо важливих робіт і завдань відповідно до пункту 2.1 положення про преміювання розуміється участь у підготовці та забезпеченні виконання проектів (договорів та контрактів), за результатами яких підприємство одержало значні доходи, виконання спеціальних, термінових, додаткових, позапланових робіт, а також заходів, спрямованих на зниження трудових і матеріальних витрат підприємства, що фактично надало результатів.

Суд приймає до уваги зауваження представника відповідача, що позивачем та його представником не вірно було зазначено про те, що премія працівникам підприємства, відповідно до наказу № 7-з визначалась на підставі пункту 2.1 Положення про преміювання, оскільки, як вбачається із витягу з такого наказу (оригінал оглянуто судом у судовому засіданні) преміювання працівників відповідача здійснювалось відповідно до розділу 5 Положення про преміювання за трудові успіхи.

Згідно із пунктом 5.1 Положення про преміювання підставою для прийняття директором рішення про преміювання працівників за трудові успіхи, з нагоди державних свят або інших визначних подій може бути службова записка заступника директора, керівників структурних підрозділів.

Згідно із пунктом 4.4. Положення про преміювання розмір винагороди заступникам директора, керівникам структурних підрозділів, які знаходяться у безпосередній підпорядкованості директора та працівникам, підпорядкованих безпосередньо директору визначає особисто директор.

Відповідно до пункту 2.6 Положення про надбавки розмір надбавки визначається з урахуванням особистого внеску працівника в загальний результат діяльності підприємства.

Пунктом 2.5 цього Положення визначено, що розмір надбавок заступникам директора, керівникам структурних підрозділів, які знаходяться у безпосередній підпорядкованості директора та посадовим особам, безпосередньо йому підпорядкованим, визначає особисто директор під час підписання наказу щодо встановлення та виплати надбавок працівникам підприємства.

Відповідно до пункту 7.7 статуту підприємства до компетенції керівника підприємства віднесено видачу наказів та доручень, обрання форми і системи оплати праці, установлення працівникам конкретних розмірів тарифних ставок, посадових окладів, винагород, надбавок і доплат, застосування заходів заохочення та дисциплінарного стягнення до працівників підприємства.

Частиною третьою статті 97 КЗпП України передбачено, що конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті, тобто вони встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Частина четверта статті 97 КЗпП України, яка забороняє власникові приймати одностороннє рішення з питань оплати праці, що погіршує умови, встановлені у відповідному порядку, не стосується випадків, коли власник застосовує встановлені на підприємстві відповідно до законодавства умови оплати праці. Прийняття керівником підприємства на основі положення про преміювання і в межах своєї компетенції рішення про зменшення розміру премій, позбавлення працівників премій повністю або частково, не можна кваліфікувати як погіршення умов оплати праці, про яке працівник повинен бути заздалегідь попереджений.

Доводи позивача та його представника про те, що позивач брав безпосередню участь в організації та участі підприємства в тендері на закупівлю робіт і послуг з ремонту та обслуговування озброєння і військової техніки на НВЧ-приладів в інтересах ЗСУ, а отже його неправомірно позбавлено премії, суд оцінює критично, з огляду на те, що ані колективним договором, ані Положенням про преміювання не передбачено конкретних підстав, за наявності виключно яких, працівник підприємства, в тому числі заступник директора, може бути позбавлений чи не може бути позбавлений премії. Натомість, як зазначалось, Положення про преміювання містять умови, які передбачають дискреційні повноваження директора підприємства щодо визначення розміру премій, зокрема заступнику директора.

Позивачем та його представником під час розгляду справи не надано суду доказів того, що зазначені локальні акти на підприємстві (статут, положення тощо) містять умови, які обмежують право директора підприємства на власний розсуд визначати розмір премії та надбавок, зокрема заступнику директора, чи забороняють йому зменшувати (позбавляти) премій та надбавок, з огляду на визначені розмірі таких заохочень у відповідних службових записках, що передують певному наказу.

Крім того, зазначені Положення не містять умов, стосовно того, що директор зобов`язаний, у випадку зменшення (позбавлення) розміру премії, надбавок, надавати мотивоване (письмове/усне) обґрунтування свого рішення, як і не містять умов, що при наявності певних обставин директор позбавлений можливості зменшити (позбавити) премій, надбавок працівників підприємства.

Відповідно до пункту 2.6 Положення про надбавки у разі несвоєчасного або неналежного виконання працівником завдань, погіршення якості роботи, порушення правил внутрішнього трудового розпорядку та трудової дисципліни , погіршення результатів діяльності підприємства, за рішенням директора, на підставі службової записки за підписом керівника відповідного структурного підрозділу, розмір надбавки може зменшуватись (включно до повного не нарахування)

Зауваження представника позивача про те, що оскільки ОСОБА_2 не мав жодних із визначених пунктом 2.6 Положення про надбавку порушень, він неправомірно був позбавлений надбавки, судом оцінюється критично з огляду на те, що вказаний пункт Положення не містить застереження, що виключно за наявності перерахованих обставин працівник підприємства може бути позбавлений (зменшено розмір) надбавок.

Отже позивачем та його представником не доведено, а судом під час розгляду справи не встановлено обставин, які б підтверджували допущення порушення відповідачем приписів локальних актів підприємства щодо преміювання працівників підприємства, зокрема заступника керівника та визначення розміру надбавок.

Також суд зауважує, що визначення позивачем на власний розсуд розміру надбавки, що за позовними вимогами підлягає стягненню з відповідача як 30% розміру надбавки від його посадового окладу, не відповідає приписам Положення про надбавки та виходить за межі повноважень позивача. Твердження про те, що розмір надбавки був визначений позивачем з огляду на розмір надбавки за попередній місяць судом оцінюється критично з огляду на те, що такий порядок визначення надбавок не відповідає приписам Положення про надбавки.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Зважаючи на викладене, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, враховуючи Положення про надбавки до посадових окладів працівникам ДП «Укроборонсервіс» та Положення про преміювання працівників ДП «Укроборонсервіс», колективний договір ДП «Укроборонсервіс», а також визначене такими актами право, а не обов`язок такого підприємства щодо проведення доплати, премії, винагороди та інших заохочувальних та компенсаційних виплат працівникам підприємства, з огляду на дискреційні повноваження директору підприємства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача у випадку відмови у задоволенні позову.

Керуючись статтями 10, 12, 13, 76-81,141, 263-265, 280-284, 289 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

позовні вимоги ОСОБА_2 до Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" - Державного підприємства "Укроборонсервіс" про стягнення заробітної плати - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 16 грудня 2021 року.

Суддя: К.В. Шаповалова