Справа № 529/965/21
Провадження № 2/529/306/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Кириченко О.С.,

за участі секретаря судового засідання - Бурлиги Н.Л.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в смт Диканька Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Диканської селищної ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Шимки Олександра Івановича, про визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік та батько відповідачів по справі ОСОБА_6 , після смерті якого відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 3,2028 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та будинковолодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 . Нею, позивачем, було подано заяву до нотаріуса про прийняття спадщини. Відповідачами по справі були подані заяви до нотаріуса про відмову від прийняття спадщини на її, позивача, користь. Позивач вказує, що таким чином вона являється єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті чоловіка ОСОБА_6 . Приватним нотаріусом їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 10.12.2020 на спадкове майно у вигляді вищевказаної земельної ділянки. При цьому, нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно у вигляді вказаного вище будинковолодіння через відсутність правовстановлюючого документа на це нерухоме майно. Вказане будинковолодіння відносилося до колгоспного двору, головою якого станом на 01.07.1991 значився спадкодавець ОСОБА_6 , а членами цього колгоспного двору значилися вона, позивач, та відповідачі по справі. Всі вказані члени колгоспного двору мали право, згідно діючого на той час законодавства, на спільну власність у колгоспному дворі, а саме кожному по 1/6 частині зазначеного нерухомого майна. Позивач зазначає, що відповідачі по справі не заявляли і не заявляють своїх прав на це нерухоме майно та по суті відмовляються від свого права на належні їм кожному по 1/6 частини цього майна, а отже вона відповідно до положень ч. 3 ст. 12, п. 2 ч. 1 ст. 346, ч. 1 ст. 347 ЦК України має право на ці частки відповідачів.

Посилаючись на вказані обставини та на неможливість у позасудовому порядку реалізувати своє право на спірне будинковолодіння у порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_6 , та своє право як члена колгоспного двору, оскільки чинне законодавство не містить визначення такого виду майна, позивач ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності на спірне будинковолодіння, що включає в себе 1/6 частину цього майна в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6 та 5/6 частини як за членом колишнього колгоспного двору.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче засідання не з`явилася, надала суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача Диканської селищної ради в підготовче засідання не з`явився, на адресу суду надійшов відзив на позов, згідно якого відповідач визнав позов в повному обсязі та просить розглянути справу без участі його представника.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в підготовче засідання не з`явилися, кожен з них надав суду заяву про визнання позову в повному обсязі та розгляд справи за його відсутності.

Третя особа - приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Шимка О.І. в підготовче засідання не з`явився, на адресу суду надійшло пояснення щодо позову, згідно якого приватний нотаріус не заперечує проти задоволення позовних вимог, при винесенні рішення покладається на розсуд суду та просить розглянути справу за його відсутності.

Враховуючи те, що позивач позов підтримала, відповідачами було визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачами не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, керуючись ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення рішення у підготовчому засіданні.

З огляду на подані учасниками справи письмові заяви, суд провів розгляд справи у підготовчому засіданні за відсутності сторін та третьої особи, на підставі наявних матеріалів у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Диканським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), вбачається, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 10/.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 3,2028 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та будинковолодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 .

Відповідно до матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_6 , а відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - дітьми померлого.

Судом встановлено, що дружиною померлого ОСОБА_6 - позивачем ОСОБА_1 було подано заяву до нотаріуса про прийняття спадщини. Дітьми померлого - відповідачами по справі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 були подані заяви до нотаріуса про відмову від прийняття спадщини /а.с. 12-16/.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 як спадкоємцю після смерті чоловіка ОСОБА_6 , приватним нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 10.12.2020 на спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 3,2028 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Надеждинської сільської ради Диканського району Полтавської області /а.с. 18/.

11 листопада 2021 року приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Шимкою О.І. було відмовлено позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно у вигляді будинковолодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , через відсутність правовстановлюючого документа на вказане нерухоме майно /а.с. 31/.

З наявної у матеріалах справи копії довідки (виписки) з погосподарської книги від 10.11.2021 за вих. № 197, виданої ЦНАП Диканської селищної ради, вбачається, що домоволодіння по АДРЕСА_1 , згідно погосподарської книги № 5, особовий рахунок № НОМЕР_2 станом на 01 липня 1991 року відносилося до колгоспного двору. Членами колгоспного двору станом на 01 липня 1991 року були: ОСОБА_6 , голова двору; ОСОБА_1 , дружина голови двору, ОСОБА_7 , донька голови двору, ОСОБА_8 , донька голови двору, ОСОБА_4 , син голови двору, ОСОБА_9 , донька голови двору /а.с. 25/.

З наявної у матеріалах справи копії довідки (виписки) з погосподарської книги від 10.11.2021 за вих. № 198, виданої ЦНАП Диканської селищної ради, вбачається, що вказане вище будинковолодіння розташоване на земельній ділянці площею 0,40 га, з яких 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, присадибна ділянка становить 0,15 га, яка знаходиться у користуванні позивача ОСОБА_1 на підставі протоколу № 5 засідання правління колгоспу "Червоний партизан" від 31.05.1985. Кадастровий номер цій земельній ділянці не присвоєно /а.с. 26/.

Відповідно до технічного паспорта на будинок садибного типу, виданого 19.10.2021 Приватним підприємством Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор", будинковолодіння, розташоване по АДРЕСА_1 , в цілому складається з житлового будинку (літ. А-1), сараю (літ. Б), сараю (літ. б), огорожі (літ. № 1), воріт огорожі (літ. № 2) /а.с. 21-24/.

Із наявної у матеріалах справи копії повідомлення ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" від 03.11.2021 за № 13513 вбачається, що реєстрація права власності на вказане вище будинковолодіння не проводилася /а.с. 20/.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно з ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР 1963 року (у редакції, чинній на час побудови житлового будинку) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ст. 121 ЦК Української РСР 1963 року (у редакції, чинній на момент виникнення майнових прав на спірне будинковолодіння) володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР 1963 року (у редакції, чинній на час побудови житлового будинку) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до підпунктів "а", "б" пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР № 45/5 від 31.10.1975 підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

У період чинності Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що затверджена Міністерством комунального господарства Українського РСР 31 січня 1966 року, державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення.

Частиною першої статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Судом враховується, що спірне нерухоме майно згідно технічного паспорта побудоване у 1985-1990 роках, тобто на момент побудови спірного будинковолодіння, законодавством не було передбачено обов`язкової рєєстрації права власності.

З матеріалів справи вбачається, що померлому ОСОБА_6 як члену колгоспного двору належала 1/6 частина будинковолодіння, розташованого по АДРЕСА_1 .

Враховуючи те, що за життя нині покійний ОСОБА_6 хоч і не витребував та не зареєстрував у встановленому законом порядку своє право власності на належну йому 1/6 частину спірного будинковолодіння, яке має статус колгоспного двору, членом якого він був, однак правомірно набув майнових прав на вказану частку, не втратив право на свою частку у майні колгоспного двору, суд дійшов висновку, що вказане майно є спадковим.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем 1/6 частини спірного будинковолодіння за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6 , подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини у передбачений законом строк, інших спадкоємців на вказану частку будинковолодіння за заповітом чи за законом немає.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу ОСОБА_1 та відповідачам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , як членам колгоспного двору, кожному належить по 1/6 частині спірного будинковолодіння, які хоч і не витребували та не зареєстрували у встановленому законом порядку своє право власності, однак правомірно набули майнових прав на вказані частки і не втратили право на свою частку у майні колгоспного двору.

В той же час, позивач ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 позбавлені можливості в позасудовому порядку зареєструвати своє право власності на фактично належні їм частки у майні колишнього колгоспного двору, оскільки чинним законодавством право власності на такий об`єкт нерухомого майна, як колгоспний двір не передбачене.

При цьому, як вбачається із письмових заяв відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , кожен із відповідачів відмовляється на користь своєї матері - позивача ОСОБА_1 від належної йому як члену колгоспного двору 1/6 частини будинковолодіння, розташованого по АДРЕСА_1 /а.с. 27-30/.

З наданих суду кожним із відповідачів власноручно написаних ними заяв вбачається, що відповідачі визнають позов в повному обсязі та просять задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до частин 1, 3 статті 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Особа може відмовитися від свого майнового права.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відмови власника від права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 347 ЦК України особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

Виходячи з вказаних обставин, враховуючи, що хоч позивач ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не отримали правовстановлюючих документів на належну кожному з них 1/6 частину спірного будинковолодіння, яке є колишнім колгоспним двором, однак правомірно набули майнових прав на вказані частки і не втратили право на свою частку у майні колгоспного двору, беручи до уваги визнання кожним із відповідачів позову та їхні письмові відмови на користь позивача ОСОБА_1 від належної кожному з них як членам колгоспного двору по 1/6 частини будинковолодіння, враховуючи, що відповідно до чинного законодавства особа вільно, на власний розсуд здійснює свої цивільні права, має право відмовитися від свого майнового права, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на 5/6 частини спірного будинковолодіння, як за членом колишнього колгоспного двору.

Враховуючи те, що хоч за життя спадкодавець ОСОБА_6 не отримав правовстановлюючого документа на належну йому 1/6 частину спірного будинковолодіння, яке є колишнім колгоспним двором, однак правомірно набув майнових прав на вказану частку і не втратив право на свою частку у майні колгоспного двору, у зв`язку із чим позивач ОСОБА_1 не може вирішити питання прийняття спадщини в позасудовому порядку, інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає, беручи до уваги, що відсутність реєстрації права власності не може бути підставою позбавлення спадкоємця права на спадщину, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у цій частині та вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на 1/6 частину спірного будинковолодіння у порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_6 .

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1, 3 ст. 12, ст. 328, п. 2 ч. 1 ст. 346, ч. 1 ст. 347, 1216-1218, 1220, 1221, 1258, 1261, 1268-1270 ЦК України, ч. 1 ст. 120, ст. 121, ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР 1963 року, ст. ст. 10, 12, 17, 81, 89, ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Диканської селищної ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Шимки Олександра Івановича, про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинковолодіння, розташоване по АДРЕСА_1 , яке відповідно до технічного паспорта складається з житлового будинку (літ. А-1), сараю (літ. Б), сараю (літ. б), огорожі (літ. № 1), воріт огорожі (літ. № 2), що включає в себе 1/6 частину цього будинковолодіння у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та 5/6 частини як за членом колишнього колгоспного двору.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідачі: Диканська селищна рада, місцезнаходження: Полтавська область, смт Диканька, вул. Незалежності, 133, .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору:

Приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Шимка Олександр Іванович, місцезнаходження: Полтавська область, смт Диканька, вул. Гоголя, 2.

Головуючий О.С. Кириченко