Справа № 404/2104/17
Номер провадження 2/404/333/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

у складі: головуючого судді Павелко І.Л.

за участі секретаря Проскурні О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в позовному провадженні м. Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу Панчишина Світлана Станіславівна, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу Кріпкий Юрій Васильович про визнання недійсним заповіту, суд ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 з клопотанням в якому просить призначити по цивільній справі № 404/2104/17 провадження № 2/404/1922/17 повторну посмертну судово - психіатричну експертизу.

Виконання вказаної експертизи доручити Комунальному закладу «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради .

На вирішення експерта поставити наступні питання:

чи була здатна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , правильно сприймати обставини, що мали відношення до складання та підписання заповіту від 29.04.2013 року;

чи була здатна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними етаном на 29.04.2013 року під час складання та підписання заповіту.

Представник позивача обґрунтував заявлене клопотання тим, що 21.05.2020 року експертами Київського міського центру судово-

психіатричної експертизи Васильєвою Н.Ю., Тищенко С.А., ОСОБА_4 було виконано висновок № 296, згідно якого експерти зазначили, що під час підписання заповіту 29.04.2013 року

ОСОБА_3 , виявляла ознаки «Органічного ураження головного мозку

судинного ґенезу з церебрастенічним синдромом» (F 07.8 за МКХ-10) і за

своїм психічним станом усвідомлювала значення своїх дій та могла керувати

ними, а також під час складання та підписання заповіту 29.04.2013 року ОСОБА_3 , виявляла ознаки «Органічного ураження головного мозку судинного ґенезу з церебрастенічним синдромом» (F 07.8 за МКХ-10) і за своїм психічним станом усвідомлювала значення своїх дій та могла керувати ними.

Як вбачається з мотивувальної частини вказаного висновку експерти прийшли до таких висновків виходячи лише із вибіркових показів свідків на користь свого висновку. При цьому були проігноровані покази свідків з протилежною інформацією про її стан здоров`я, а саме: в судовому засіданні ОСОБА_5 , пояснювала, що були випадки коли бабушка ( ОСОБА_3 ) мене не узнавала. Приймала ліки, хворіла, їсти сама не готувала, свідок ОСОБА_6 пояснювала, що являється родичкою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Були випадки коли бабушка ( ОСОБА_3 ) мене не узнавала, перепитувала хто це.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання про призначення повторної посмертної судово - психіатричну експертизи , вказуючи на те, що експерти Київського міського центру судово-психіатричної експертизи у висновку № 296 виходили лише із вибіркових показів свідків на користь свого висновку, не знаходять свого підтвердження, оскільки судові експерти попередженні про відповідальність за видачу явно неправдивого висновку за ст.ст. 384, 385 КК України, окрім того, судові експерти у висновку вичерпно дали оцінку матеріалам справи, медичній документації та поясненням свідків, зокрема свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які були запрошені позивачем.

Більше того, в першому висновку експерта виконаного за клопотанням позивача Кіровоградською обласною психіатричної лікарні було зазначено, що пояснення свідків не дають підстави вважати, що остання хворіла на якісь психічні хвороби і, відповідно в побуті вела себе абсолютно прогнозовано, послідовно і зрозуміло для оточуючих.

Твердження сторони позивача в клопотанні, що експертами були проігноровані показники свідків з протилежною інформацією про її стан здоров`я, а саме: в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснювала, що були випадки коли бабушка ( ОСОБА_3 ) мене не узнавала. Приймала ліки, хворіла, їсти сама не готувала, свідок ОСОБА_6 пояснювала, що є родичкою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Були випадки коли бабушка ( ОСОБА_3 ) мене не узнавала, перепитувала хто це, також не знаходять свого підтвердження, оскільки у пункті 22 висновку експерта зазначено, що «... посилання свідка ОСОБА_5 , що підекспертна її «перестала узнавать», свідка ОСОБА_6 - «пам`яттю страждала» - фрагментарні, не можуть свідчити про суттєві порушення когнітивних функцій ОСОБА_3 , крім того, спростовуються іншими зауваженнями цих же свідків про те, що ОСОБА_3 «подій не плутала» ( ОСОБА_5 ), «все розуміла» ( ОСОБА_6 ), «родичів пізнавала» ( ОСОБА_9 ). Крім того могла контролювати свої фінансові справи (перераховувала разом із сестрою по чекам витрачені гроші), читала, цікавилася справами родичів ( ОСОБА_10 », тобто можна дійти до висновку, що експерти у своєму висновку дали повну оцінку обставинам справи, та зокрема поясненням вказаних свідків.

Також сторона позивача зазначає, що висновок експертів необгрунтований, оскільки покази свідків не узгоджені з медичною документацією, з чим суд не можна погодитися, оскільки у висновку було описано надані медичні матеріали та пояснення свідків, та зокрема у п. 22 висновку розписано узгодженість медичної документації з показами свідків, зокрема в період посвідчення заповіту.

Твердження сторони позивача про те, що експерти фактично погодилися з висновком первинної експертизи Комунального закладу «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» про те, що вона дійсно мала психічні розлади, які узгоджується з медичною документацією арк. 9 абз. 2 експертизи, знаходить своє підтвердження в частині наявності ознак психічного розладу, але експерти Київського міського центру судово-психіатричної експертизи зазначили, що вказані психічні розлади виникли на тлі соматичної патології судинного характеру (гіпертонічна хвороба, ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз, дисциркуляторна енцефалопатія), та вони не впливають суттєво на її пам`ять, мислення, критичну здатність, не супроводжувалися порушенням свідомості, будь-якими психічними симптомами, не позбавляли її здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Проаналізувавши обидва висновки експертів, можна стверджувати, що пояснення свідків були враховані експертами при складанні висновку № 296 від 21.05.2020 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано неповним або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам). Аналіз вказаної статті дає підстави стверджувати, що перший висновок судово-психіатричної експертизи № 100 від 19.03.2019 року є необгрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, тому суд і призначив повторну експертизу і отримав висновок судово-психіатричної експертизи № 296 від 21.05.2020 року який є більш обґрунтований та повний і узгоджений з матеріалами справи.

Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року №8 "Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах" передбачено, що повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, можна дійти до висновку, що висновок Київського міського центру судово-психіатричної експертизи № 296 є правильним, повним, достатньо обґрунтованим, та таким що узгоджується з поясненнями позивача, свідків, матеріалами справи та медичною документацією, а в свою чергу, клопотання про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи не є обґрунтованим, а тому в задоволенні клопотання про призначення повторної судово-психіатричної експертизи суд відмовляє.

На підставі ст.ст. 113 ЦПК України, суд ,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Мельниченка Віталія Андрійовича про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи - відмовити.

Повний текст ухвали складений 19.02.2020 року.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда І. Л. Павелко