Справа № 219/566/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.02.2021 Артемівського міськрайонного суду Донецької області

у складі судді Хомченко Л.І.

за участю секретаря Лосинська І.М.

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду у м. Бахмут цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визначення часток у спільній сумісній власності.

В С Т А Н О В И В

Представник позивача звернувся до відповідачів з вказаним позовом посилаючись на те ,що згідно ст.30 ЦПК України передбачено: позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються в суд за місцезнаходження майна або його частини. В даному випадку предметом спору є квартира АДРЕСА_1 , а тому підсудність не порушена.

Власниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 (позивач по справі), батько позивача ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мати позивача ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та брат позивача ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі свідоцтва про право на житло від 02.09.1993 року виданого Гозразрахунковим бюро по приватизації житла при виконкомі Артемівської міської ради народних депутатів. Дане свідоцтво було видане згідно розпорядження (наказом) від 02.09.1993 року за №2632.

Позивач ОСОБА_2 та відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_5 не мають можливості розпорядитися належними їм, невизначеними частками, так як брат позивача ОСОБА_5 знаходиться в іншому місті і не виходить на зв`язок і не надає повноваження для оформлення нотаріально договору про визначення часток у спільній сумісній власності з припиненням спільної сумісної власності та визначення спільної часткової власності. Просив Визначити розмір частки ОСОБА_2 у розмірі ј частки, ОСОБА_3 у розмірі ј частки, ОСОБА_4 у розмірі ј частки та ОСОБА_5 у розмірі ј частки у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1 .

Представник позивача до судового засідання не з`явився ,про час та дату розгляду справи його було повідомлено належним чином ,надав заяву про розгляд справи у його відсутність .

Відповідач ОСОБА_3 надала заяву у якій просила позов задовольнити ,визнала позов повністю ,просила справу розглянути у її відсутність .

Відповідач ОСОБА_5 надав заяву у якій просив позов задовольнити ,визнав позов повністю ,просив справу розглянути у її відсутність .

Відповідач ОСОБА_5 надав заяву у якій просив позов задовольнити ,визнав позов повністю ,просив справу розглянути у її відсутність .

Дослідив матеріали справи суд встанови наступні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

При цьому, відповідно до положень ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 370 ЦК України, якою регулюється питання про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності та якою передбачено, що співвласники спільної сумісної власності, як і співвласники спільної часткової власності мають право на виділ у натурі частки із спільного майна з тією лише різницею, що учасники першої не мають завідомо визначених ідеальних часток у праві спільної власності, а відтак, вони мають бути передусім визначені, після чого стає можливим виділ частки в натурі. При визначені розміру часток співвласників у спільній сумісній власності вважається, що вони є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між співвласниками, законом або рішенням суду.

Згідно із положеннями ст. 372 Цивільного кодексу України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Також слід зазначити, що згідно із ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Порядок та підстави визначення часток у праві спільної часткової власності визначено у ст. 357 ЦК України.

Зокрема, зі змісту ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Згідно ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992 року (в редакції на час видачі свідоцтва) передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають в даній квартирі (будинку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку).

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб ( ч. 1 ст. 316 ЦК України).

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1ст. 317 ЦК України).

Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно) (ч. 1 ст. 355 ЦК України).

Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (ч. 1 ст. 368 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 355 Цивільного кодексу України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Відповідно до ч. 1 ст. 368 Цивільного кодексу України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Частиною 1 ст. 356 Цивільного кодексу України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Приписами частин 1 та 2 статті 372 Цивільного кодексу України встановлена презумпція рівності часток у праві спільної сумісної власності, а саме вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Власниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 (позивач по справі), батько позивача ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мати позивача ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та брат позивача ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі свідоцтва про право на житло від 02.09.1993 року виданого Гозразрахунковим бюро по приватизації житла при виконкомі Артемівської міської ради народних депутатів. Дане свідоцтво було видане згідно розпорядження (наказом) від 02.09.1993 року за №2632.

На даний час вказана квартира належить учасникам справи на праві спільної сумісної власності, тобто розмір часток співвласників у праві власності не визначений, проте презюмується, що такі частки мають бути рівними.

Крім того, статтею 372 Цивільного кодексу України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Іншої справи, щодо цього предмету спору, між тими ж сторонами, з тих самих підстав в цьому або іншому суді не має. Оригінали документів знаходяться у позивача і будуть надані до суду при розгляді справи.

Згідно Закону України «Про судовий збір» та Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» позови не майнового характеру справляються у розмірі 908 гривень.

За таких обстави суд приходить до висновку ,що позов слід задовольнити так як він знайшов своє підтвердження доказами у судовому засіданні та обґрунтований вимогами діючого законодавства .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.316, 355, 368, 372 ЦК України, ст. 8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду»,ст.263-265 ЦПК України

ВИРІШИВ

Визначити розмір частки ОСОБА_2 у розмірі ј частки, ОСОБА_3 у розмірі ј частки, ОСОБА_4 у розмірі ј частки та ОСОБА_5 у розмірі ј частки у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Артемівський міськрайонний суд Донецької області.

Суддя Л.І.Хомченко

Суддя Л.І. Хомченко