Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді Виниченко Л.М.,

при секретарях Сіренко Д.В., Ганжа Д.О.,

за участі:

представника позивачки (відповідачки за зустрічним позовом) ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_3 ,

представника відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_3 - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 755/17641/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, встановлення порядку користування квартирою,-

У С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом у якому за уточненими позовними вимогами в кінцевій редакції просить у порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, визнати за відповідачем ОСОБА_3 право власності на:

- однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 вартістю 791 780 грн.,

- жилий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_2 вартістю 2 133 000 грн.,

- земельну ділянку площею 0,570 га, розташовану за адресою АДРЕСА_2 вартістю 324 900 грн.,

- автомобіль Lexus RХ 350, рік випуску 2008, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 537 300 грн.

За нею просить визнати право власності на:

- однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 вартістю 770 500 грн.,

- трикімнатну квартиру АДРЕСА_4 вартістю 2 745 900 грн.,

стягнути зі сторони, якій буде виділено майно по більшій вартості, ніж частка у спільному майні, на користь іншої сторони грошову компенсацію різниці вартості частки майна та стягнути з відповідача судові витрати (т. 1 а.с. 164-169).

Позовні вимоги позивачка мотивує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 04 березня 1992 року по 26 жовтня 2016 року, від шлюбу мають дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка зазначає, що під час перебування у зареєстрованому шлюбі було придбане наступне майно: однокімнатна квартира АДРЕСА_3 , згідно договору купівлі-продажу від 14.04.2008 року, право власності на яку зареєстроване за відповідачем, вартістю за висновком оцінки 770 500 грн.; житловий будинок жилою площею 48,1 кв.м. з господарськими спорудами, згідно договору купівлі-продажу від 24.06.1998 року, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , право власності зареєстровано на неї, вартістю за висновком незалежної оцінки 2 133 000 грн.; земельна ділянка площею 0,570 га., розташована за адресою: АДРЕСА_2 , право власності зареєстровано на неї згідно Державного акту на право приватної власності на землю вартістю 324 900 грн.; однокімнатна квартира АДРЕСА_1 , згідно договору купівлі-продажу від 23.10.1998 року, право власності на яку зареєстроване за відповідачем, вартістю за висновком незалежної оцінки 791 780 грн.; трикімнатна квартира АДРЕСА_4 , згідно договору купівлі-продажу від 05.12.2013 року, право власності на яку зареєстроване за нею та за відповідачем в рівних частках, вартістю за висновком оцінки 2 745 900 грн.; автомобіль марки Lexus, модель RХ 350, рік випуску 2008, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , право власності на який зареєстроване за нею, вартістю за висновком незалежної оцінки 537 300 грн.

Позивачка зазначає, що домовленості з відповідачем щодо поділу майна подружжя не досягнуто. У її користуванні знаходиться трикімнатна квартира АДРЕСА_4 , у якій відповідач не проживає, комунальні послуги повністю сплачує вона. У користуванні відповідача знаходяться квартира АДРЕСА_1 та автомобіль марки Lexus, модель RХ 350. Жилий будинок знаходиться за межами міста Києва, у зв`язку з чим користування ним без автомобіля для неї є край ускладненим, тому вважає, що доцільно виділити цей будинок у власність відповідача разом із земельною ділянкою та автомобілем. Встановлення порядку користування трикімнатною квартирою є недоцільним, оскільки цією квартирою користується виключно вона, відповідач там не мешкає, останній має однокімнатну квартиру у якій проживає. При виділі у власність відповідачу житлового будинку його житлові права не будуть порушені. Різниця вартості майна може бути компенсована грошовими коштами.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 05.12.2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання (т. 1 а.с. 27, 28).

Ухвалою суду від 05.12.2018 року частково задоволена заява позивачки про забезпечення позову, накладено арешт на Ѕ частину квартири АДРЕСА_4 , що належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 05.12.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Топілко О.О., зареєстрованого в реєстрі за № 2319; на квартиру АДРЕСА_3 , що належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 14.04.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляр О.С., зареєстрованого в реєстрі за № 1928; на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 23.10.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малиновською О.Ю. (т. 1 а.с. 29, 30).

08.01.2019 року до суду надійшов зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, за вимогами якого позивач за зустрічним позовом просить виділити йому та визнати за ним право власності на:

- однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 , яка була придбана згідно договору купівлі-продажу від 14.04.2008 року, та зареєстрована на його ім`я, оціночна вартість якої становить 799 043 грн.,

- однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка була придбана згідно договору купівлі-продажу від 23.10.1998 року, загальною площею 34,5 кв.м., зареєстрована на його ім`я, оціночна вартість якої становить 795 361 грн. та

- автомобіль марки Lexus, модель RХ 350, рік випуску 2008, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , право власності на який зареєстроване за ОСОБА_1 , оціночною вартістю 476 262 грн.

ОСОБА_1 просить виділити:

- житловий будинок жилою площею 48,1 кв.м. з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , який зареєстрований за відповідачкою та був придбаний 24.06.1998 року, згідно договору купівлі-продажу, ринкова вартість якого становить 2 133 000 грн.

Також просить встановити порядок користування у квартирі АДРЕСА_5 , оціночною вартістю 3 908 404 грн., що була придбана 05.12.2013 року, згідно договору купівлі-продажу, що належить в рівних частках йому та ОСОБА_1 по Ѕ частині кожному, згідно висновку експерта, який буде поданий у ході розгляду цивільної справи, та стягнути з відповідачки судові витрати - судовий збір в сумі 10 373,40 грн., оплату на правничу допомогу 3 000 грн., оплату за надання висновків про вартість об`єктів оцінки 3 600 грн. (т. 1 а.с. 38-45).

Вимоги зустрічного позову мотивовано тим, що в зареєстрованому шлюбі сторони перебували з 04.09.1992 року, проживали однією сім`єю та 26.10.2016 р. рішенням Дніпровського районного суду м. Києва шлюб було розірвано.

Позивач за зустрічним позовом зазначає, що за спільні кошти у період шлюбу з відповідачкою придбали: однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 , згідно договору купівлі-продажу від 14.04.2008 року, оціночна вартість якої становить 799 043 грн.; житловий будинок жилою площею 48,1 кв.м. з відповідними господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , згідно договору купівлі-продажу від 24.06.1998 року, ринкова вартість якого становить 2 133 000 грн.; однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , згідно договору купівлі-продажу від 23.10.1998 року, загальною площею 34,5 кв.м., оціночна вартість якої становить 795 361 грн.; автомобіль марки Lexus, модель RХ 350, рік випуску 2008, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , оціночною вартістю 476 262 грн.; трикімнатну квартиру АДРЕСА_5 , згідно договору купівлі-продажу від 05.12.2013 року, оціночною вартістю 3 908 404 грн., що зареєстрована по Ѕ частині за тим та за ОСОБА_1 , тому є їхньою спільною частковою власністю, а не спільною сумісною власністю, як зазначає позивачка у первісному позові.

Позивач за зустрічним позовом вказує, що у трикімнатній квартирі АДРЕСА_4 проживає відповідачка та квартира підлягає встановленню порядку користування, що є їхньою спільною частковою власністю. Запропонований ОСОБА_1 варіант поділу майна значно порушує його права та інтереси, а також є значним відступленням від рівності часток у спільній сумісній власності подружжя. Вартість спільно набутого майна становить 6 978 480 грн., з яких Ѕ частина становить 3 489 240 грн. із врахуванням вартості трикімнатної квартири, а вартість майна, яке ОСОБА_1 просить виділити йому є нижчою від вартості Ѕ частки майна, становить 3 193 430 грн., що на 295 810 грн. нижче від половини частки. Він пропонує поділити майно у вищевказаний спосіб, за яким у його власність перейде майно на суму 2 070 666 грн. (799 043 грн. + 795 361 грн. + 476 262 грн.); у власність відповідачки - на суму 2 133 000 грн., що перевищує Ѕ частку на 31 167 грн., яку відповідачка повинна сплатити йому у якості компенсації. Добровільно поділити майна ОСОБА_1 відмовляється, тому вимушений звернутись за захистом своїх прав та інтересів до суду.

Ухвалою суду від 28.01.2019 року у задоволенні клопотання позивачки ОСОБА_6 про залишення зустрічної позовної заяви без руху відмовлено; зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та встановлення порядку користування квартирою прийнято до спільного розгляду із первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя; вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом; проведено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 25.02.2019 р. (т. 1 а.с. 138-190).

19.02.2019 р. до суду надійшов відзив ОСОБА_1 на зустрічну позовну заяву, у якому зазначено, що вона визнає вимоги зустрічного позову у частині виділу відповідачу однокімнатної квартири АДРЕСА_1 вартістю 795 361 грн., право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_3 , та автомобіля марки Lexus, модель RХ 350, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , оціночною вартістю 476 252 грн., який зареєстрований за нею. З вказаною оцінкою квартири вона згодна, проте не погоджується із оцінкою автомобіля та вважає, що його ринкова вартість без урахування ПДВ складає 537 300 грн., згідно поданого нею висновку суб`єкта оціночної діяльності. Майно подружжя включає земельну ділянку, що підтверджується доданим до зустрічного позову Державним актом на право приватної власності на землю, після отримання якого вона за основним позовом у перелік майна, що підлягає поділу, включила земельну ділянку, вартість якої буде визначена додатково (т. 1 а.с. 143-146).

22.02.2019 року від ОСОБА_3 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач за зустрічним позовом просить задовольнити його зустрічний позов та відмовити у первісному позові. При цьому зазначає, що спірна земельна ділянка передана у приватну власність ОСОБА_1 , згідно державного акту на право приватної власності на землю від 10.02.2003 року та набута останньою за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, тому згідно п. 5 ч. 1 ст. 57 СК України є особистою приватною власністю відповідачки, у зв`язку з чим розміщений на земельній ділянці будинок має бути виділений його колишній дружині, так як державний реєстратор не зареєструє на його ім`я право власності на будинок, який розміщений на чужій земельній ділянці (т. 1 а.с. 159-162).

Ухвалою суду від 25.02.2019 р. прийнято позовну заяву за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя зі збільшеними позовними вимогами, оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні, встановлено строк для подання відповідачем письмового відзиву на позовну заяву з додатковими вимогами та подання позивачем відповіді на відзив (т. 1 а.с. 208, 209).

Ухвалою суду від 25.02.2019 р. задоволено клопотання представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 про витребування доказів, витребувано від ОСОБА_1 договір купівлі-продажу та технічний паспорт на трикімнатну квартиру АДРЕСА_4 ; договір купівлі-продажу на однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 та технічний паспорт на житловий будинок житловою площею 48,1 кв.м. з господарськими спорудами, що знаходиться у АДРЕСА_2 (т. 1 а.с. 210, 211).

05.03.2019 року до суду від ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву про збільшення позовних вимог, у якому відповідач за первісним позовом просить відмовити в позові ОСОБА_1 та повністю задовольнити його зустрічний позов (т. 1 а.с. 214-217).

Ухвалою суду від 02.04.2019 р. задоволено клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про призначення судової авто-товарознавчої експертизи для визначення ринкової вартості легкового автомобіля Lеxus RХ 350, н.з. НОМЕР_2 , на час проведення експертизи провадження у справі було зупинене (т. 1 а.с. 232-234).

15.08.2019 р. на виконання ухвали суду з Київської незалежної судово-експертної установи надійшов висновок експерта судової автотоварознавчої експертизи від 06.08.2019 (т. 1 а.с. 237-255).

Ухвалою суду від 15.08.2019 р. провадження у справі було поновлено (т. 1 а.с. 255а).

Ухвалою суду від 25.11.2019 року задоволено клопотання представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 про призначення судової будівельно-технічної експертизи для визначення можливих варіантів порядку користування між сторонами квартирою АДРЕСА_4 та дійсної ринкової вартості вказаної квартири (т. 2 а.с. 22-24).

03.03.2020 р. на виконання ухвали суду від судового експерта Комашко Р.В. до суду надійшов висновок експерта № 3-02/2019 від 17.02.2020 за результатами проведення оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи (т. 2 а.с. 32-54).

Ухвалою суду від 10.03.2020 р. провадження у справі було поновлено (т. 2 а.с. 55).

Ухвалою суду від 12.10.2020 року підготовче провадження у справі закрито та призначена справа до судового розгляду по суті (т. 2 а.с. 91, 92).

Ухвалою суду від 27.01.2021 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_5 про залучення до участі у справі в якості третьої особи (т. 2 а.с. 114, 115, 117, 118).

В судовому засіданні представник позивачки за первісним позовом ОСОБА_1 , яка є відповідачкою за зустрічним позовом, - ОСОБА_2 підтримала основний позов з викладених у ньому підстав, у задоволенні зустрічного позову просила частково відмовити з підстав, викладених у відзиві на зустрічну позовну заяву.

Відповідач ОСОБА_3 , який є позивачем за зустрічним позовом, та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні первісний позов визнали частково, а саме в частині виділу ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1 та автомобіля Lexus RХ 350, також визнали розмір вартості спірного майна за наданими позивачкою звітами про оцінку майна, а саме по квартирі АДРЕСА_1 , по квартирі АДРЕСА_3 , по житловому будинку та земельній ділянці в с. Людвинівка, підтримали зустрічний позов з підстав, викладених у зустрічній позовній заяві та у відповіді на відзив на зустрічний позов.

Після оголошення в судовому засіданні перерви для підготовки до дебатів позивачка ОСОБА_1 та її представник в судове засідання не з`явились. Позивачка 10.02.2021 р. суду подала заяву про вступ у справу третьої особи на стороні позивача за первісним позовом ОСОБА_7 та клопотання з проханням розглянути і задовольнити її заяву про залучення третьої особи та оголосити в судовому засіданні перерву у зв`язку з хворобою її представника.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 та його представник в судовому засіданні заперечували про оголошення перерви, посилаючись на те, що позивачка та її представник постійно безпідставно не з`являлись в судові засідання з метою затягування розгляду справи, також заперечували проти залучення до участі у справі третьої особи ОСОБА_7 .

Ухвалою суду від 10.02.2021 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про залучення до участі у справі на стороні позивачки третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_7 .

Згідно норми пункту 1 частини 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Позивачка ОСОБА_1 не надала суду жодних доказів на підтвердження поважності причин неявки в судове засідання її та її представника.

З урахуванням визначених законом строків розгляду справи, а також тих обставин, що судом було прийнято всі подані сторонами у справі заяви з процесуальних питань та вирішені всі заявлені клопотання, представник ОСОБА_1 суду надавала пояснення за основним та зустрічним позовом під час розгляду справи по суті, також позивачка за первісним позовом не була позбавлена можливості надати додаткові письмові пояснення стосовно спору, якщо вона вважала це за необхідне, будь яких доказів на доведення факту поважності причин неявки до суду позивачкою не подано, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивачки (відповідачки за зустрічним позовом) та її представника на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вислухавши пояснення представника позивачки (відповідачки за зустрічним позовом), відповідача (позивача за зустрічним позовом) та його представника, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивачка - відповідачка за зустрічним позовом ОСОБА_1 та відповідач - позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 04.09.1992 року (т. 1 а.с. 50).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 26.10.2016 року ухваленим у цивільній справі № 755/12949/16-ц шлюб між сторонами розірвано (т. 1 а.с. 50).

24.06.1998 року за Договором купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом Узинської державної нотаріальної контори Пашкевич Л.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 1-2995, позивачка (відповідачка за зустрічним позовом) ОСОБА_1 придбала житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2 (т. 1 а.с. 52, 53). Відповідно наданого позивачкою висновку вартості об`єкта незалежної оцінки від 11.11.2018 р., складеного оцінювачем ТОВ «Український центр оцінки», ринкова вартість вказаного будинку становить 2 133 000 грн. (т. 1 а.с. 20), що визнано відповідачем.

На ім`я позивачки за первісним позовом видано Державний акт на право приватної власності на землю від 10.02.2003 року серії І-КВ № 017235 на земельну ділянку площею 0,570 га, яка розташована на території АДРЕСА_2 (т. 1 а.с. 62). Відповідно Звіту про експертну грошову оцінку вартості земельної ділянки складеного оцінювачем ТОВ «Київська оціночна компанія» від 18.02.2019 р., ринкова вартість вказаної земельної ділянки становить 324 900 грн. (т. 1 а.с. 171-195), що визнано відповідачем.

23.10.1998 року за Договором купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малиновською О.Ю., відповідач (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_3 придбав однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 54, 55). Відповідно наданого позивачкою висновку вартості об`єкта незалежної оцінки від 11.11.2018 р., складеного оцінювачем ТОВ «Український центр оцінки», ринкова вартість вказаної квартири становить 791 780 грн. (т. 1 а.с. 18), що визнано відповідачем.

14.04.2008 року за Договором купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляр О.С., зареєстрованого в реєстрі за № 1928, ОСОБА_3 придбав однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 (т. 1 а.с. 56, 57). Відповідно наданого позивачкою висновку вартості об`єкта незалежної оцінки від 11.11.2018 р., складеного оцінювачем ТОВ «Український центр оцінки», ринкова вартість вказаної квартири становить 770 500 грн. (т. 1 а.с. 17), що визнано відповідачем.

05.12.2013 року за Договором купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Топілко О.О., зареєстрованого в реєстрі за № 2319, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у рівних частках придбали трикімнатну квартиру АДРЕСА_4 (т. 1 а.с. 14). За висновком судового експерта Комашко Р.В. № 3-02/2019 від 17.02.2020 року складеного на виконання ухвали суду про проведення оціночно-будівельної експертизи, ринкова вартість вказаної квартири становить у розмірі 3 900 000 грн. (т. 2 а.с. 33-49).

14.07.2016 р. на ім`я ОСОБА_1 зареєстровано автомобіль марки Lexus модель RХ 350, рік випуску 2008, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (т. 1 а.с. 61) та довідкою Територіального сервісного центру № 8041 Регіонального сервісного центру в м. Києві МВС України від 08.11.2018 р. № 1033 (т. 1 а.с. 16). За висновком експерта судової автотоварознавчої експертизи № 2851 від 06.08.2019 складеного судовим експертом Київської незалежної судово-експертної установи на ухвалу суду, ринкова вартість автомобіля Lexus RХ 350, реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 462 400 грн. (т. 1 а.с. 238-248).

Отже, вищевказане спірне нерухоме та рухоме майно придбане у період перебування сторін по справі в шлюбі.

Відповідно положень ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

При вирішенні спору суд враховує наступні обставини.

Як зазначено вище, спірна трикімнатна квартира АДРЕСА_4 , відповідно Договору купівлі-продажу квартири від 05.12.2013 року, належить сторонам по справі на праві спільної часткової власності у рівних частках, а саме по Ѕ частці кожному, що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.12.2013 р. (т. 1 а.с. 15) та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 27.11.2018 р. (т.1 а.с. 59, 60).

Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (ст. 355 ЦК України).

Відповідно положень частини 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Отже, оскільки при укладенні договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 сторонами було визначено їхні частки у власності при придбанні цього нерухомого майна, вказана квартира не являється спільною сумісною власністю, тому не є об`єктом поділу, як спільна сумісна власність подружжя, у зв`язку з чим ця квартира залишається у спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , як співвласників по Ѕ частці житла.

Відповідно до вимог обох позовних заяв, сторони по справі просять у порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_3 право власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 та на легковий автомобіль Lexus RХ 350. Отже, основний та зустрічний позов у цій частині позовних вимог підлягають задоволенню.

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує, в даному випадку на відповідача.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17.

Відповідач за первісним позовом суду пояснив, що спірна земельна ділянка не відноситься до спільного майна подружжя, оскільки набута позивачкою у власність за рахунок безоплатної приватизації, що не заперечувалось представником позивачки.

Суд приймає до уваги вказані пояснення ОСОБА_3 , оскільки вони не спростовані позивачкою за первісним позовом.

При цьому зі змісту Державного акту на право приватної власності на землю від 10.02.2003 року серії І-КВ № 017235 убачається, що ОСОБА_1 земельна ділянка площею 0,570 га, яка розташована на території АДРЕСА_2 , передана у приватну власність на підставі рішення виконкому Розаліївської сільської ради від 12 грудня 2000 року № 62, землю передано для ведення особистого підсобного господарства - 0,320 га, будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд - 0,250 га. (т. 1 а.с. 62).

Враховуючи, що спірна земельна ділянка ОСОБА_1 була набута у власність внаслідок безоплатного отримання частини земельного фонду, тому режим спільного сумісного майна подружжя на цю земельну ділянку не поширюється.

З урахуванням змін які вносились до ст. 61 Сімейного кодексу України, тільки в період з 08 лютого 2011 року до 12 червня 2012 року включно земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, в тому числі приватизації, визнавалась спільною сумісною власністю подружжя; до 08 лютого 2011 року та після 12 червня 2012 року така земельна ділянка належала до особистої приватної власності чоловіка або дружини, яка використала своє право на безоплатне отримання частини земельного фонду.

Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20.06.2018 в справі № 1311/832/12, від 12.11.2018 у справі № 753/6139/14-ц, від 12.06.2019 у справі № 409/1959/15-ц, від 12.08.2020 у справі № 626/4/17.

Отже, земельна ділянка площею 0,570 га, яка розмішена на території АДРЕСА_2 , є особистою власністю ОСОБА_1 , тому поділу, як майно подружжя, не підлягає.

За таких обставин суд вважає за необхідне у порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2 , який розмішений на належній позивачці за первісним позовом вищевказаній земельній ділянці.

Оскільки ОСОБА_3 виділено у власність однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , суд вважає, що іншу однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 слід виділити у власність ОСОБА_1 . Саме такий поділ буде рівнозначний для сторін з огляду на наявний обсяг спільно набутого у шлюбі нерухомого та рухомого майна.

З урахуванням викладеного, основний та зустрічний позов слід задовольнити частково.

Зокрема, в порядку поділу майна подружжя необхідно визнати за ОСОБА_1 право власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 32,80 кв.м., жилою площею 17,00 кв.м., вартістю 770 500 грн. та на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2 , вартістю 2 133 000 грн. Загальна вартість цього майна становить 2 903 500 грн.

В порядку поділу майна подружжя необхідно визнати за ОСОБА_3 право власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 34,50 кв.м., жилою площею 16,20 кв.м., вартістю 791 780 грн. та на легковий автомобіль марки Lexus модель RХ 350, рік випуску 2008, номер шасі НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 462 400 грн. Загальна вартість такого майна становить 1 254 180 грн.

В іншій частині позовних вимог основного та зустрічного позову щодо поділу майна необхідно відмовити.

Вартість всього майна, яке підлягає поділу між сторонами складає у розмірі 4 157 680 грн., тобто ОСОБА_1 та ОСОБА_3 належить по Ѕ частці, а саме по 2 078 840 грн. кожному у спільному майні подружжя.

Оскільки ОСОБА_1 виділено майна на суму 2 903 500 грн., а ОСОБА_3 на суму - 1 254 180 грн., тому з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню грошова компенсація вартості майна у розмірі 824 660 грн. (2 078 840 - 1 254 180).

За вимогами зустрічного позову ОСОБА_3 просить встановити порядок користування у квартирі АДРЕСА_4 , загальною площею 112,5 кв.м., згідно висновку експерта.

Відповідно висновку судового експерта Комашко Р.В. № 3-02/2019 за результатами проведення оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи від 17.02.2020 року складеного на виконання ухвали суду, внаслідок розбіжностей у фактичному функціональному призначенню приміщень, їх житлової та загальної площі з даними копії технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_4 , а також різниці фактичної житлової та загальної площі з даними копії правовстановлюючих документів через проведення перепланування та переобладнання квартири встановити порядок користування приміщеннями квартири неможливо (т. 2 а.с. 33-49).

За таких обставин вимоги зустрічного позову в частині визначення порядку користування квартирою задоволенню не підлягають.

Позивачкою за первісним позовом було сплачено судовий збір у розмірі 352,40 грн. за заяву про забезпечення позову, вимоги якої було задоволено, та у розмірі 9 605 грн. за майнові вимоги.

Позивачем за зустрічним позовом сплачено судовий збір у розмірі 10 373,40 грн., що включає: суму 768,40 грн. за немайнові вимоги - за встановлення порядку користування квартирою, у задоволенні яких відмовлено, та суму 9 605 грн. за майнові вимоги.

Враховуючи розмір вартості майна стосовно якого задоволено вимоги за основним та зустрічним позовом про поділ майна подружжя, відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у порядку розподілу судових витрат між сторонами з ОСОБА_3 на користь на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 9 605 грн. за майнові вимоги та у розмірі 352,40 грн. за подання заяви про забезпечення позову; також з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 слід стягнути судовий збір в сумі 9 605 грн. за майнові вимоги.

Згідно положень ч. 10 ст. 141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Отже, шляхом взаємозарахування зобов`язання кожної із сторін сплати іншій стороні судовий збір у розмірі 9 605 грн. ці судові витрати суд не присуджує до стягнення. У зв`язку з цим, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

За зустрічним позовом ОСОБА_3 просить стягнути з відповідачки оплату вартості за складання висновків про оцінку майна у розмірі 3 600 грн. та на оплату правничої допомоги у розмірі 3 000 грн. Однак, жодних доказів на підтвердження понесення таких витрат, у тому числі щодо їх розміру та розрахунків до оплати матеріали справи не містять. У зв`язку з цим у цій частині суд відмовляє у стягненні вказаних витрат.

Керуючись ст. ст. 60, 61, 70, 71 СК України, ст. ст. 355, 356 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21.12.2007 року № 11, ст. ст. 4, 12, 76, 77, 81, 89, 133, 137, 141, 158, 259, 265, 268, 273, 289, 354 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя задовольнити частково.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, встановлення порядку користування квартирою задовольнити частково.

В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на:

- однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 32,80 кв.м., жилою площею 17,00 кв.м., вартістю 770 500 грн.,

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2 , вартістю 2 133 000 грн.

В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_3 право власності на:

- однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 34,50 кв.м., жилою площею 16,20 кв.м., вартістю 791 780 грн.,

- легковий автомобіль марки Lexus модель RХ 350, рік випуску 2008, номер шасі НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 462 400 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 в порядку поділу спільного майна подружжя грошову компенсацію вартості майна в сумі 824 660 (вісімсот двадцять чотири тисячі шістсот шістдесят) грн.

В іншій частині позовних вимог основного та зустрічного позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 352 (триста п`ятдесят дві) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивачка (відповідачка за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Відповідач (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Повне судове рішення складено 19 лютого 2021 року.

Суддя Л.М.Виниченко