Провадження № 2/537/1160/2021
Справа № 537/3688/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.12.2021 в м. Кременчуці Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Фадєєвої С.О. за участю секретаря судових засідань Супруненко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцької окружної прокуратури про звільнення майна з-під арешту,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, де просить ухвалити рішення, яким скасувати арешт з Ѕ частини автомобіля марки BMWX5, д.н.з. НОМЕР_1 , 2006 року випуску, чорного кольору, номер кузову НОМЕР_2 , який було накладено постановою слідчого прокуратури м. Кременчука Солохою Ю.В. 03.02.2009 за вих. № 581 від 04.02.2009, з наданням права відчуження, розпорядження та користування.

На обґрунтування позову зазначила, що ОСОБА_2 є власником автомобіля марки BMWX5, д.н.з. НОМЕР_1 , 2006 року випуску, чорного кольору, номер кузову НОМЕР_2 . В грудні 2019 року при зверненні до сервісного центру МВС йому стало відомо про наявність арешту на його автомобіль, який було накладено постановою слідчого прокуратури м. Кременчука Солохи Ю.В. 03.02.2009 за вих. № 581 від 04.02.2009 в рамках кримінальної справи по обвинуваченню її, ОСОБА_1 , як директора ТОВ «Інтер Ойл». Вказала на те, що вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01.03.2010 її було визнано винною у вчиненні злочинів та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. Вироком не було вирішено питання скасування арешту автомобіля. Вказала, що рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 25.03.2021 встановлено, що автомобіль придбавався у шлюбі, а тому належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , та цим рішенням скасовано арешт з Ѕ частини транспортного засобу, що належить ОСОБА_2 . Вона не має можливості розпорядитися належною їй часткою, оскільки на її Ѕ частину автомобіля накладено арешт. Просила взяти до уваги, що право власності є непорушним, власник має право вимагати усунення перешкод у користуванні власністю.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розгляд справи проводити у її0 відсутність.

Представник відповідача Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, де вказав, що Кременчуцька окружна прокуратура Полтавської області не є самостійною юридичною особою, а отже, не може виступати стороною в цивільному процесі.

Представник третьої особи Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Полтавській області у судове засідання не з`явився, надав письмові пояснення, в яких просив прийняти законне та обґрунтоване рішення в справі та провести розгляд справи без участі представника РСЦ ГСЦ МВС в Полтавській області.

У зв`язку з неявкою учасників справи в судове засідання, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Як встановлено судом, постановою старшого слідчого прокуратури м. Кременчука Солохи Ю.В. від 03.02.2009, винесеною в кримінальній справі № 08815065 по обвинуваченню директора ТОВ «Інтер Ойл» ОСОБА_1 за ознаками злочинів, передбачених ст.ст. 364 ч.2, 190 ч.4 КК України, з метою забезпечення цивільного позову та виконання вироку в частині конфіскації майна накладені арешти на автомобілі, в тому числі на автомобіль БМВ, 2006 року випуску, державний № НОМЕР_1 , що зареєстрований за ОСОБА_2 , 1968 року народження.

Вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01.03.2010 ОСОБА_1 була визнана винною за ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України та їй було призначено покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 4 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими обов`язками строком на 2 роки. Цим же вироком на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнена від відбування основного та додаткового покарання з іспитовим строком на 2 роки з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Як вбачається з ЄДРСР вирок суду набрав законної сили 16.03.2010.

Вироком також цивільний позов ПП «Укрресурси-Черкаси» про стягнення збитків залишено без розгляду. При ухвалені вироку не було вирішено питання щодо скасування арештів з автомобілів, накладених постановою слідчого прокуратури м. Кременчука Солохи Ю.В. від 03.02.2009 в порядку забезпечення цивільного позову та виконання вироку в частині конфіскації майна.

Автомобіль BMWX5, д.н.з. НОМЕР_1 , належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , оскільки придбаний позивачем 16.09.2008 та зареєстрований 28.09.2010 у період перебування у шлюбі з ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, копією постанови ст. слідчого прокуратури м. Кременчука про накладення арешту на майно від 03.02.2009, карткою арешту транспортного засобу станом на 02.12.2020 та не заперечується самою позивачкою.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25.03.2021, яке набрало законної сили, позовні вимоги ОСОБА_2 до Кременчуцької місцевої прокуратури про звільнення майна з-під арешту задоволені частково, скасовано арешт з належної ОСОБА_2 1/2 частини автомобіля марки BMWX5, д.н.з. НОМЕР_1 , 2006 року випуску, чорного кольору, номер кузову НОМЕР_2 , який було накладено постановою старшого слідчого прокуратури м. Кременчука Солохи Ю.В. від 03.02.2009 (вих..№581 від 04.02.2009), в задоволенні інших вимог відмовлено. При цьому судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 не був учасником кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 364, ч.1 ст.366 КК України, а тому справа є приватноправовою та була розглянута за правилами цивільного судочинства.

У даній же справі позивач оскаржує арешт, який накладений у межах кримінального провадження за правилами КПК України 1960 року, де ОСОБА_1 була засуджена вироком суду, отже, справа не є приватноправовою.

Згідно з пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК України 2012 року арешт майна, застосований до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжує свою дію до його зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом. Ця правова норма узгоджується з вимогами частини першої статті 5 КПК України 2012 року, за якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Порядок скасування арешту на майно було передбачено таким чином - на підставі постанови слідчого в порядку частини шостої 126 КПК України 1960 року, або судом під час попереднього судового засідання в порядку статті 253 КПК України 1960 року, під час ухвалення вироку в порядку статті 324 КПК України 1960 року, або судом в порядку виконання вироку в порядку статей 409, 411 КПК України 1960 року.

Отже, у визначенні порядку звільнення майна з-під арешту, накладеного на майно обвинуваченого в межах кримінального провадження за правилами КПК України 1960 року, потрібно керуватися правилами КПК України 1960 року.

Така ж правова позиція неодноразово висловлювалася Верховним Судом, наприклад, у справі № 272/469/21.

Відповідно до частини першої статті 409 КПК України 1960 року питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішуються судом, який постановив вирок. Тобто, зняття арешту має здійснювати суд, який постановив вирок в справі відносно ОСОБА_3 .

Згідно п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що слід закрити провадження у справі, оскільки вона не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, роз`яснивши ОСОБА_1 право звернення до суду, який виніс вирок, з заявою про скасування арешту з належної їй частини автомобіля.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцької окружної прокуратури про звільнення майна з-під арешту закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 право звернення до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області в порядку, встановленому частиною першою статті 409 КПК України 1960 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: С.О.Фадєєва