Справа № 127/6912/17
Провадження 2-р/127/4/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Луценко Л.В.,

при секретарі судового засідання Мироненко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19 грудня 2017 року по цивільній справі №127/9612/17 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до ОСОБА_1 , за участю третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Вінницької міської ради, про звільнення земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області із заявою про роз`яснення рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19 грудня 2017 року по цивільній справі №127/9612/17 за позовом Головного управління Пенсійного Фонду України у Вінницькій області до ОСОБА_1 , за участю третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Вінницької міської ради, про звільнення земельної ділянки.

Боржнику не зрозуміла резолютивна частина рішення суду, оскільки межі земельної ділянки 0,057 га, яка зображена на схематичних матеріалах, не відображено в натурі (на місцевості). Відсутні проміри, на яку відстань має бути перенесено опорну стінку та паркан, які нібито споруджено на земельній ділянці позивача. На думку боржника, межі земельної ділянки позивача не встановлені, вона межує із земельною ділянкою, яка належить Вінницькі міській раді.

Боржник ОСОБА_1 та представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до судового засідання не з`явилися із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, однак згідно ч.3 ст.221 ЦПК України неявка осіб, які брали участь у справі, не перешкоджає розгляду питання про роз`яснення рішення суду.

Суд, дослідивши матеріали справи та заяву про роз`яснення ухвали суду, вважає, що в задоволенні вимог заявника слід відмовити з наступних підстав.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 19 грудня 2017 року, яке залишено без змін постановою апеляційного суду Вінницької області від 07 лютого 2018 року та постановою Верховного Суду від 07 травня 2020 року, зобов`язано ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, площею 0,0057 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом перенесення паркану, опорної стінки та приведення земельної ділянки у первинний стан відповідно до вимог, визначених планом відведення земельної ділянки Головному управлінню Пенсійного фонду України у Вінницькій області, за рахунок ОСОБА_1 .

Вказане рішення залишено без змін постановою апеляційного суду Вінницької області від 07 лютого 2018 року та постановою Верховного суду від 07 травня 2020 року.

Рішення набуло законної сили, а тому підлягає виконанню.

При цьому, відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 11 травня 2018 року головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниці відкрито виконавче провадження №56359945 про примусове виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19 грудня 2017 року. Із заявою про роз`яснення рішення суду державний виконавець до суду не звертався.

Відповідно до ч.1 ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання (ч.2 ст. 271 ЦПК України).

Незрозумілість судового рішення як підстава для роз`яснення судового рішення є оціночним поняттям. Стаття 271 ЦПК України не визначає критеріїв, якими можна об`єктивно установити доцільність роз`яснення судового рішення. Тому, така доцільність приймається за судовим розсудом, який має відштовхуватись від раціональних критеріїв (здоровий глузд, зрозумілість для звичайної розумної людини без юридичної освіти).

Виходячи із системного тлумачення положень статті 271 ЦПК України, вбачається, що роз`яснено може бути постанову чи ухвалу суду у разі, якщо без такого роз`яснення її важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. А відтак, механізм, визначений цією статтею, не може використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення, якщо таке право надане цим Кодексом.

Як вбачається зі змісту заяви про роз`яснення рішення суду, останній не згоден з прийнятим рішенням, а саме зобов`язанням ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту ним земельну ділянку площею 0,0057 га, в тому числі не погоджується з мотивами, наведеними судом у вказаному рішенні суду, звертаючи увагу суду на відсутність визначення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки позивача та інших осіб, на що він раніше звертав увагу при розгляді справи як у суді першої інстанції, так і в апеляційній та касаційній скаргах, які уже розглянуто. Таким чином, заявник фактично просить змінити зміст рішення суду, в той час як суд не вправі виходити за межі судового рішення та надавати роз`яснення, що суперечить його тексту та суті.

Однак, суд звертає увагу, що незгода заявника з судовим рішенням, в тому числі з мотивацією останнього, не є підставою для його роз`яснення.

Крім цього, ОСОБА_1 на час ухвалення рішення належала земельна ділянка, яка суміжна із тією, якої стосується судове рішення, її межі власнику, який є боржником у даній справі, визначені та були відомі. Зрозуміло, що паркан має бути перенесений із земельної ділянки позивача, яка зайнята ОСОБА_1 самовільно, і не може бути розміщений на земельних ділянках третіх осіб.

При цьому, суд окремо звертає увагу ОСОБА_1 на положення Конституції України щодо обов`язковості судових рішень.

Зокрема, пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України визначено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Європейський суд наголосив, що пункт 1 статті 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд» одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

Отже виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, рішення суду, яке набрало законної сили, повинно виконуватися на всій території України незалежно від того, чи згоден боржник із ним, чи ні.

З огляду на вищевикладене, в задоволенні заяви заявника про роз`яснення рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19 грудня 2017 року слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 18, 260, 261, 271, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19 грудня 2017 року по цивільній справі №127/9612/17 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до ОСОБА_1 , за участю третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Вінницької міської ради, про звільнення земельної ділянки, відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя