Ухвала

12 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 320/2985/19

провадження № 61-17706ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Ігнатенка В. М., Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 березня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Структурний підрозділ «Мелітопольське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

27 листопада 2020 року подана касаційна скарга Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 березня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року, повний текст якої складено 27 жовтня 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду від 17 грудня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику десять днів з дня вручення копії відповідної ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

Вказані в ухвалі недоліки у встановлений судом строк усунено.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу

(далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 390 ЦПК Україникасаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

До касаційної скарги додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень обґрунтоване отриманням копії постанови Запорізького апеляційного суду 3 листопада 2020 року.На підтвердження зазначеного заявником додано копію конверта, в якому апеляційним судом заявнику направлено копію оскаржуваної постанови.

Розглянувши клопотання, касаційний суд дійшов висновку, щовказана заявником причина пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень підтверджена наданим доказом, що свідчить про пропуск процесуального строку з поважних причин.

Встановлені обставини є підставою для задоволення клопотання і поновлення Акціонерному товариству «Українська залізниця» строку на касаційне оскарженнярішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 березня 2020 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року, оскільки касаційна скарга поданазаявником протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії оскаржуваної постанови.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 березня 2020 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року заявник вказує неправильне застосування судами норм матеріального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 297/3092/15-ц, у постановах Верховного Суду України від 1 липня 2015 року у справі № 6-119цс15, від 4 квітня 2007 року у справі № 6-19357кс04 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, підставою касаційного оскарження судових рішень заявник визначає недослідження судом зібраних у справі доказів (пункт 4 частини другої

статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені

пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

До касаційної скарги додано клопотання про зупинення виконання оскаржуваного рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 березня 2020 року в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та судових витрат.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Вивчивши доводи клопотання та зміст оскаржуваних судових рішень,касаційний суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні з огляду на наступне.

Верховний Суд виходить із того, що клопотання (заява) про зупинення виконання (дії) судових рішень має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судових рішень, підтверджені доказами.

Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судових рішень, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судових рішень, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 березня 2020 року позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ начальника структурного підрозділу «Мелітопольське локомотивне депо» Регіональна Філія «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» від 3 квітня 2019 року № 65/ОС про звільнення машиніста електровоза ОСОБА_1 за систематичне невиконання трудових обов`язків без поважних причин.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді машиніста електровоза цеху експлуатації з 3 квітня 2019 року.

Стягнено з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 196 700,77 грн з обов`язковим перерахуванням до державного бюджету сум податків та зборів, нарахованих з даної суми у розмірах та порядку, встановлених чинним законодавством.

Стягнено з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 6 500 грн у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнено з Акціонерного товариства «Українська залізниця» 1 536,80 грн судового збору.

Рішення у частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць у розмірі 17 370,95 грн з обов`язковим перерахуванням до державного бюджету сум податків та зборів, нарахованих з даної суми у розмірах та порядку, встановлених чинним законодавством, допущено до негайного виконання.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» залишено без задоволення, рішення Мелітопольського міськрайонного суд Запорізької області від 11 березня 2020 року - без змін.

Перелік справ, у яких суди допускають негайне виконання судових рішень, визначений статтею 430 ЦПК України і включає справи про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць, та про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника.

Частиною восьмою статті 235 Кодексу законів про працю України також передбачено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

За таких обставин касаційний суд не вбачає правових підстав для зупинення виконання рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 березня 2020 року в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах платежу за один місяць.

У іншій частині касаційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання заявника, оскільки Акціонерним товариством «Українська залізниця» не надано доказів відкриття виконавчого провадження з виконання рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 березня 2020 року.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити Акціонерному товариству «Українська залізниця» строк на касаційне оскарження рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 березня 2020 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року у цій справі.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 березня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року.

Витребувати із Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області матеріали цивільної справи № 320/2985/19 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Структурний підрозділ «Мелітопольське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Роз`яснити учасникам справи право подати до суду касаційної інстанції з додержанням вимог статті 395 ЦПК України відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення ухвали про відкриття касаційного провадження.

Відмовити у задоволенні клопотання Акціонерного товариства «Українська залізниця» про зупинення виконання рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 березня 2020 року до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Карпенко

В. М. Ігнатенко

В. А. Стрільчук