Провадження №2/523/5768/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2021 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.,

за участю секретаря - Кащавцевої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса, у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою в якій просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини за законом після смерті її чоловіка, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , мотивував свої вимоги тим, що вона пропустила встановлений законом шестимісячний строк, так як після смерті чоловіка у неї погіршився стан здоров`я, вона захворіла на короновірусну хворобу. Після одужання вона звернулась до нотаріуса із заявою про відкриття спадщини, втім їй було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду з питання визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

В судове засідання позивач не з`явилась направила заяву про розгляд справи у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 направив до суду заяву в якій визнав позовні вимоги у повному обсязі, просить розглядати справу за його відсутності.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з принципу змагальності цивільного судочинства, обов`язок доведеності обставин, на які посилається сторона, як на підставу пред`явлених позовних вимог, покладаються саме на цю сторону (ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України). Суд, в свою чергу розглядає позовні вимоги в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків встановлених цим Кодексом. (ч.1,2 ст.13 ЦПК України). Отже, обов`язок доведеності поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, доведеності факту родинних відносин та обсягу спадкового майна, покладається саме на позивача.

З наданих з боку позивача документів убачається, що ОСОБА_3 , який на час смерті був зареєстрований в кв. АДРЕСА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого на підставі складеного а/з про смерть №5488 від 19 квітня 2021р. Одеським міським відділом ДРАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_1 , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності, виданого Управління ЖКХ виконкому Одеської міської ради від 05 серпня 1999р., реєстровий номер 16-6427; транспортного засобу марки «ВАЗ 21053», р/н НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 та грошових коштів розміщених у ПАТ АБ «Південний».

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Тобто, зазначені норми встановлюють дві умови за яких спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, це - постійне проживання спадкоємця з спадкодавцем на час його смерті та/або звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. За відсутністю підтвердження однієї із вказаних умов з боку спадкоємця, він вважається таким, що не прийняв спадщину.

На підтвердження факту родинних відносин між померлим та позивачем, останньою було надано суду копію свідоцтва про укладання шлюбу серії НОМЕР_4 , яким встановлено, що 19 січня 1991р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено шлюб. Представлена копія свідоцтва про народження свідчить про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_2 , батьками якого є: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 . Тобто, наявні у справі докази підтверджують той факт, що позивач є дружиною померлого, а відповідач ОСОБА_2 його сином, а відтак в силу статті 1261 ЦК України вони є спадкоємцями першої черги.

Як убачається з матеріалів справи позивач та відповідач мають постійне місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Згідно відповіді Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одесі № 5049/01-16 від 16 листопада 2021р. вбачається, що спадкова справа до майна ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 не заводилась.

Отже, оскільки ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 на час смерті ОСОБА_3 спільно з ним не проживали, із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк до нотаріуса не звертались, вони вважаються такими, що не прийняли спадщину.

Статтею 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається:

у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори;

у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

Як було встановлено судом ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Строк на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини закінчився 19 жовтня 2021р.

Судом встановлено, що позивач після смерті ОСОБА_3 хворіла на короновірусну хворобу, що підтверджується наданими медичними документами.

На підставі викладеного, враховуючи незначність пропуску строку на прийняття спадщини, поважність причин такого пропуску, приймаючи до уваги визнання відповідачем пред`явлених позовних вимог, яке не суперечить закону та не порушує права та охоронювані законом інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що пред`явлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Інших спадкоємців за законом та/або за заповітом після смерті ОСОБА_3 судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 10,11,57,64,209,212-215,218 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на протязі двох місяців, з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційний суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 10 грудня 2021р.

Суддя