Справа № 455/796/19
Провадження № 2/455/295/2021
УХВАЛА

14 грудня 2021 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Пошивака Ю.П.,

секретар судового засідання Сенета Г.Н.,

розглянувши у підготовчому засіданні в приміщенні суду - залі судових засідань, цивільну справу №455/796/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору найму та виселення,

В С Т А Н О В И В:

05.06.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання договору найму та виселення, в якому просить постановити рішення яким розірвати договір найму жилового приміщення в АДРЕСА_1 , укладений між відповідачем та попереднім власником будинку, ОСОБА_3 20.02.1996 року на невизначений строк та виселити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з житлового будинку в АДРЕСА_1 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.06.2019 року справу передано для розгляду судді ОСОБА_4 .

Ухвалою судді від 21.06.2019 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 10 годину 00 хвилин 01.06.2020 року, проте, підготовче судове засідання не відбулося у зв`язку з відпусткою головуючої по справі судді ОСОБА_4 ..

Наказом №47-К від 10.07.2020 року суддю ОСОБА_4 відраховано зі штату Старосамбірського районного суду Львівської області у зв`язку з її смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.08.2020 року справу передано для розгляду судді Пошиваку Ю.П.

Ухвалою судді від 12.10.2020 року справу прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 11 годину 00 хвилин 11.12.2020 року, яке було відкладено на 15 годину 00 хвилин 30.06.2021 року та на 11 годину 00 хвилин 14.12.2021 року.

11.12.2020 року до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 в порядку ст.49 ЦПК України про розірвання договору найму та виселення, в якій просить визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в житловому будинку в АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Бобак О.Б. в підготовчому засіданні вимоги заяви в порядку ст. 49 ЦПК України підтримали, додатково пояснили, що сторона позивача лише змінює предмет позову, а підстави позову не змінюються, а лише доповнюються, оскільки з моменту подачі позову змінилися обставини, які стали причиною звернення до суду.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача адвокат Дик С.І. проти прийняття заяви в порядку ст. 49 ЦПК України заперечила з підстав наведених в поданому суду письмовому запереченні. Додатково пояснила, що фактично відбулася зміна як предмету, так і підстав позову.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається із поданої представником позивача заяви в порядку ст. 49 ЦПК України, вказана подана та надійшла до суду 11.12.2020 року, фактично була вручена стороні відповідача того ж дня.

Разом із цим, згідно ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Зі змісту норми вказаної статті, вбачається, що змінити підставу або предмет позову позивач може тільки до початку розгляду справи по суті. Станом на 13.12.2021 року перехід до судового розгляду даної справи по суті не здійснювався.

Виходячи з загальних положень ЦПК України підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача. Зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача.

Предмет позову - це матеріальний зміст позовних вимог позивача, який проявляється в матеріально-правовій заінтересованості - отримати певне матеріальне благо.

Підстава позову обставини (фактична підстава) і норми права (юридична підстава), які в сукупності дають право особі звернутися до суду з вимогами до відповідача.

Верховний Суд відзначив, що під підставами позову, які згідно із ст.49 ЦПК України може змінити лише позивач, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а не самі по собі посилання позивача на певну норму закону, яку суд може замінити, якщо її дія не поширюється на дані правовідносини.

Позивач може змінити або підставу, або предмет позову. Зміна підстав і предмету позову не допускається. Верховний Суд вказує, що якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності з ЦПК України і одночасною відмовою від раніше заявлених вимог. Зокрема, такий правовий висновок надано Верховним Судом у рішенні від 13.03.2018 року в справі №916/1764/17.

У постанові Верховного Суду від 03 серпня 2020 року №911/2139/19 звернуто увагу на те, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог, або заявлення «додаткових» позовних вимог і т.п.

Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об`єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову.

Окрім цього позивачем в первинній позовній заяві вказано позовну вимогу про розірвання договору найму жилого приміщення в АДРЕСА_1 укладеного між відповідачем ОСОБА_2 та попереднім власником будинку ОСОБА_3 20.02.1996 року на невизначений строк та виселити ОСОБА_2 з житлового будинку в АДРЕСА_1 та наведено відповідне правове обґрунтування вказаних позовних вимог: ст. ст. 317, 319, 321, 383, 391 ЦК України, ст. ст. 168, 169 ЖК України. В заяві від 11.12.2020 року в порядку статті 49 ЦПК України, позовні вимоги викладені в наступній редакції - визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в житловому будинку в АДРЕСА_1 та наведено правове обґрунтування: ст. ст. 317, 319, 321, 383, 391, 405, 406 ЦК України. Також, окрім викладеного правового обгрунтування доповнено підстави позову обставинами, які мали місце після подачі первинного позову. Тобто фактично викладено позовні вимоги в новій редакції та змінено (збільшено) правове обґрунтування такого стягнення.

Суд звертає увагу, що зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога. При цьому одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 року у справі №908/299/18.

З урахуванням наведеного, суд доходить висновку, що стороною позивача подано до суду заяву про зміну одночасно і предмету позову, і підстав заявлених позовних вимог, що є заздалегідь неприпустимим незалежно від стадії судового провадження, а тому у прийнятті такої заява позивача слід відмовити, що втім не позбавляє позивача права на звернення до суду з новим позовом у разі потреби захисту оспорюваного права.

Керуючись ст. 49,258-260 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У прийнятті заяви позивача ОСОБА_1 від 11.12.2020 року поданої в порядку ст. 49 ЦПК України відмовити.

Роз`яснити стороні позивача процесуальне право на звернення до суду з новим позовом у загальному порядку.

Ухвала суду оскарженню не підлягає. Заперечення на неї можуть бути подані в апеляційній скарзі на рішення суду за результатом розгляду справи.

Суддя Ю.П.Пошивак