Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.02.2021 Справа №607/20793/20

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Герчаківської О. Я.,

за участю секретаря судового засідання Киренької Г. Я.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки, адвоката Парубія І. М.,

представника відповідача, адвоката Стецюка Ю. О.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної доньки,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн. щомісячно. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що протягом останніх декількох років стосунки з чоловіком розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Неодноразово відповідач скоював домашнє насильство. На даний час, сторони проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, тому позивачка просить розірвати шлюб. Донька ОСОБА_3 має другу групу інвалідності з дитинства з ураженням опорнорухового апарату, встановлену довічно. Навчається у Тернопільському коледжі Відкритого міжнародного університету розвитку людини «Україна» на 3му курсі за навчальним планом освітньокваліфікаційного рівня «молодший спеціаліст», спеціальність «Дизайн». Донька потребує щоденного і постійного догляду та допомоги, тому позивачка вимушено не працює і стоїть на обліку в Тернопільському МРЦЗ Державного центру зайнятості. Саме постійна потреба в лікуванні та реабілітації доньки, відсутність регулярної допомоги зі сторони відповідача, неможливість позивачки працювати і стали причиною її звернення в суд.

Ухвалою судді від 03 грудня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної доньки. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

12 січня 2021 року представник відповідача подав до суду відзив на позову заяву, в якому просить визнати поважними причини пропущення строку на подання відзиву на позов у зв`язку із укладенням договору № 1/2212 про надання правової допомоги від 22 грудня 2020 року з AO «Галицька правнича група» та обраховувати вказаний строк з дати видачі ордеру; відмовити повністю в задоволенні позову. Покликається на те, що між сторонами дійсно існують напружені стосунки, з 26 жовтня 2020 року відповідач проживає окремо від позивача разом із своїми батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , які є пенсіонерами, хворіють, потребують допомоги, тому на час непорозумінь із дружиною відповідач вирішив проживати разом із батьками. Вважає, що відносини не настільки складні, щоб розривати укладений між шлюб. Щодо стягнення аліментів на утримання доньки зазначив, що купує дитині продукти харчування, одяг, забезпечує її фінансово: 30 вересня 2020 року придбав доньці ноутбук HP 15cwl008ua (8ВР47ЕА) Mineral Silver на суму 15 000,00 грн. Проте не має збережених фіскальних чеків, окрім чеку з купівлі ноутбука, на підтвердження понесених витрат, оскільки не очікував необхідності їх подання, коли здійснював такі витрати. Відповідач дійсно є фізичною особоюпідприємцем, працює на таксі, але рівень його доходів є низьким та нестабільним, особливо знизився в період карантину. В період з 2003 по 2012 роки працював за кордоном в Італії та Нідерландах, а всі зароблені гроші передавав перевізником дружині, за які вона придбала дві квартири за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 . Також відповідач здійснює витрати на утримання своїх непрацездатних батьків, а відтак вважає, що вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дитини є необґрунтованими та безпідставними, оскільки фінансово він не може надавати допомогу в такому розмірі, в якому просить позивачка.

20 січня 2021 року представник відповідача подав відповідь на відзив на позовну заяву, де зазначає, що ОСОБА_2 не визнаючи позов в частині розірвання шлюбу сам собі суперечить, оскільки у відзиві зазначає, що у сімейних стосунках з позивачкою виникали сварки та конфлікти, через напружені стосунки сторони проживають окремо з 26 жовтня 2020 року. Також вважає, що не можуть бути підставою для відмови у позові доводи відповідача про отримання дитиною пенсії та те, що позивачка не оплачує навчання дочки, оскільки законодавець не відносить отримання пенсії до обставин, які унеможливлюють стягнення аліментів на повнолітню непрацездатну дитину, а навчання дитини чи оплата за навчання відносяться до іншої правової категорії стягнень з батьків додаткові витрати на дитину.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві і просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечив з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення учасників справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , виданого 02 березня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради Тернопільської області України, сторони 02 березня 2000 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 186.

У шлюбі в них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 15 листопада 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради Тернопільської області України, актовий запис № 1826.

Відповідно до довідки № 869, виданої 02 листопада 2020 року Державним центром зайнятості Тернопільського МРЦЗ дохід ОСОБА_1 за березень 2020 року вересень 2020 року становить 6 645,15 грн.

Згідно з довідкою № 520, виданою ДП «ЛюксЖитло1» ПП «Люкс» ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_2 , склад сім`ї: ОСОБА_2 (чоловік) та ОСОБА_3 (донька).

Довідкою до акта огляду медикосоціальною експертною комісією серії АВ № 1072707 засвідчено, що ОСОБА_3 встановлена друга група інвалідності довічно, причина інвалідність з дитинства з ураженням ОРА.

Як слідує з індивідуальної програми реабілітації інваліда № 1485 клінікофункціональний діагноз ОСОБА_3 вроджена вада розвитку верхніх та нижніх кінцівок, довічно потребує медичної та фізичної реабілітації.

Довідка від 02 листопада 2020 року, видана відкритим міжнародним університетом розвитку людини «України» про те, що ОСОБА_3 , 2000 року народження навчається у вказаному університеті на 3 курсі за навчальним планом освітньокваліфікаційного рівня «молодший спеціаліст», спеціальність «Дизайн». Стипендії не отримує. Плата за навчання становить 11 000 грн/рік, термін навчання 3 роки до 30 червня 2021 року.

Пенсійними посвідченням серії НОМЕР_3 та НОМЕР_4 стверджується, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відповідно є пенсіонерами за віком довічно.

Фіскальним чеком від 30 вересня 2020 року підтверджується факт придбання ноутбука HP 15cwl008ua (8ВР47ЕА) Mineral Silver на суму 15 000,00 грн.

Згідно інформації Реєстру прав власності на нерухоме майно від 11 січня 2021 року № 240066545, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 3/4 часток у квартирі за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 63,8 кв.м. та квартира за адресою АДРЕСА_3 , загальною площею 49, 5 кв.м.

Відповідно до податкової декларації платника єдиного податку ФОП ОСОБА_2 , його дохід за звітний 2020 рік становить 57 900 грн.

Як слідує з відповіді за адвокатський запит № 111/13.7, наданої 18 січня 2021 року Управлінням соціальної політики ТМР ОСОБА_3 перебувала на обліку у УСП як одержувач державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства 2 групи з 26 жовтня 2018 року довічно, інших видів допомоги не одержує.

Відповідно до довідки № 3576, виданої 18 січня 2021 року Управлінням соціальної політики ТМР ОСОБА_3 отримує допомогу у розмірі 1 769, 00 грн. щомісячно.

Як слідує з довідки № 3572, виданої 18 січня 2021 року Управлінням соціальної політики ТМР ОСОБА_3 за період січня 2019 року грудня 2020 року отримала допомогу у розмірі 38 597, 00 грн.

Згідно з відповіддю на адвокатський запит № 35/21, наданою 19 січня 2021 року відкритим міжнародним університетом розвитку людини «України» платником за навчання ОСОБА_3 упродовж навчального періоду з 01 вересня 2018 року до цього часу є Тернопільське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів, що також підтверджується договором про відшкодування навчальному закладу вартості навчання та перекваліфікації особи з інвалідністю.

Відтак, суд вирішує виниклий між сторонами спір, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, а тому шлюб між ними існує формально. Сумісне життя подружжя є неможливим і його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення.

За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов в цій частині підлягає до задоволення.

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної доньки суд робить наступні висновки.

Відповідно до ч. ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі СК України) сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

СК України зобов`язує батьків утримувати своїх непрацездатних дітей з інвалідністю навіть якщо вони досягли повноліття.

Главою 16 «Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання» СК України регламентовано підстави виникнення обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та порядок його виконання.

Згідно ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Так, ч. 3 ст. 199 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

В силу ч. 1 ст. 10 СК України, якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість застосування у даному випадку положень ч. 3 ст. 199 СК України до ст. 198 СК України в частині права звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної дочки того з батьків, з ким проживає дочка.

За змістом положень ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу (ст. 201 СК України).

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, закон покладає на батьків обов`язок утримувати свою повнолітню дочку (сина) при наявності одночасно трьох умов: дочка (син) є непрацездатними; дочка (син) потребує матеріальної допомоги; батько (мати) мають матеріальну можливість утримувати дочку (сина).

Тобто, для виникнення обов`язку матері, батька утримувати повнолітніх дочку, сина необхідна сукупність таких умов: повнолітні дочка, син є непрацездатними, тобто особами з інвалідністю І, ІІ чи ІІІ групи; потребують матеріальної допомоги: під якою розуміється неможливість самостійно забезпечити своє існування та недостатність державної допомоги, пенсії та допомоги у зв`язку з інвалідністю; матір, батько здатні утримувати повнолітніх дочку, сина, тобто їхній заробіток (доходи) дозволяють їм здійснювати таке утримання.

Судом беззаперечно встановлено, що повнолітня дочка сторін ОСОБА_3 є інвалідом другої групи довічно, причина інвалідність з дитинства з ураженням ОРА, вроджена вада розвитку верхніх та нижніх кінцівок. ОСОБА_3 проживає з матір`ю ОСОБА_1 , оскільки за станом свого здоров`я потребує постійного стороннього догляду. Відповідач ОСОБА_2 з жовтня 2020 року проживає окремо, не допомагає позивачці доглядати за їх спільною непрацездатною дочкою, яка також потребує і матеріальної допомоги у зв`язку з інвалідністю.Мінімальний розмір призначеної державою пенсії за інвалідністю, є об`єктивно недостатнім для забезпечення належних умов проживання, харчування та лікування ОСОБА_3 .

Також судом встановлено, що ОСОБА_3 є єдиною дитиною відповідача, стан здоров`я ОСОБА_2 задовільний, згідно із податковою декларацією платника єдиного податку ФОП ОСОБА_2 , його дохід за звітний 2020 рік становить 57 900 грн.

Щодо доводів відповідача про те, що на його утриманні перебувають батьки пенсіонери ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , то суд їх відхиляє, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів в їх обґрунтування ОСОБА_2 не надав та в судовому засіданні таких не здобуто. Копії пенсійних посвідчень батьків відповідача тільки підтверджують те, що вони є пенсіонерами та отримують пенсію за віком.

Суд також відхиляє доводи відповідача про його участь в утриманні дочки, яка виразилася у придбанні ним ноутбука HP 15cwl008ua (8ВР47ЕА) Mineral Silver на суму 15000,00 грн., оскільки фіскальний чек від 30 вересня 2020 року не містить відомостей про покупця товару, а позивачка категорично заперечує ці обставини, покликається на те, що подібна техніка дійсно була придбана, однак ОСОБА_2 забрав ноутбук з собою у жовтні 2020 року. ОСОБА_3 ним не користувалася, навчалася на старому ноутбуці.

Відтак, у зв`язку з тим, що донька ОСОБА_3 проживає разом з позивачкою, є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства та потребує постійної сторонньої допомоги, а відповідач зобов`язаний утримувати повнолітню дочку інваліда, якщо вона потребує матеріальної допомоги, також відповідно до ст. 182 СК України беручи до уваги стан здоров`я відповідача, його дохід, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково та стягувати щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої непрацездатної дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 4000 грн. щомісячно, починаючи з 02 грудня 2020 року і довічно.

Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної дочки сторін щомісяця є обґрунтованим та доцільним з огляду на характер захворювання ОСОБА_3 , що вимагає постійного догляду, який здійснює ОСОБА_1 .

Оскільки в діючому СК України не конкретизовано, до якого саме часу батьки зобов`язані утримувати повнолітню доньку, сина з інвалідністю, суд, відповідно до ч. 1 ст. 10 СК України, вважає за доцільне застосувати в цій частині правовідносин норму ст. 79 СК України, відповідно до якої: якщо один із подружжя одержує аліменти у зв`язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності. У разі подання відповідного документа про продовження строку інвалідності стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду про це. Інвалідність ОСОБА_3 встановлена довічно, а відтак і сплата аліментів має проводитися довічно.

Згідно ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

За таких обставин суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Вказана норма закону застосовується до виниклих правовідносин в силу ст. 201 СК України.

Також суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам ст. 192 СК України, відповідно до якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Розподіл витрат суд здійснює відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 206, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , зареєстрований 02 березня 2000 року Відділом Реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради, про що складено відповідний актовий запис № 186.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої непрацездатної дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 4000 (чотири тисячі) грн. щомісячно, починаючи з 02 грудня 2020 року і довічно.

Стягнути з із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. сплаченого нею судового збору.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення суду складено 08 лютого 2021 року.

Головуючий суддяО. Я. Герчаківська