Справа № 177/223/21
Провадження № 2-о/177/15/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 лютого 2021 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Березюк М. В.

за участі: секретаря Данилової А. А.,

представників заявника ОСОБА_1 , ОСОБА_2

заінтересованої особи ОСОБА_3

представника заінтересованих осіб:

органу опіки та піклування Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області Герасименко Н.В.

служби у справах дітей Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області Стрельцової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, цивільну справу за заявою адвоката Радіонової Наталії Євгеніївни, яка дії в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заінтересована особа ОСОБА_5 , орган опіки та піклування Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області , служба у справах дітей Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області, ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису, -

В С Т А Н О В И В:

18.02.2021 адвокат Радіонова Н.С. звернулася до суду з заявою в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , в якій просила суд видати відносно ОСОБА_5 обмежувальний припис, строком на 6 місяців, яким заборонити йому перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити наближатися на відстань 200 м до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; обмежити спілкування з постраждалою дитиною, заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, а також заборонити вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою, або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

В обґрунтування заяви зазначала, що 04.02.2021 ОСОБА_5 , за місцем проживання з родиною, у присутності малолітніх доньок ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, почав дорікати старшій доньці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невдоволенням її поведінкою та після численних образ висловлених на її адресу, відібравши та розбивши її телефон, наздогнавши дитину, яка намагалася уникнути застосування до неї заходів фізичного насилля, у кутку кімнати, взявши в руки стілець, вдарив неповнолітню доньку ОСОБА_4 по голові, а після удару додав ще ляпаса по обличчю. Здійснивши вказане фізичне та психологічне домашнє насилля до неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 спричинив їй тілесні ушкодження: на волосянистій частині голови одиничне лінійне садно розміром до 15 мм, на шкірі за правим вухом невелику гематому, невелике садно на тильній поверхні зап`ястя.

Після цього, ОСОБА_5 відібрав у членів родини мобільні телефони, щоб вони не викликали поліцію та не звернулися за медичною допомогою, покинув місце проживання. Повернувшись наступного дня, будучи в стані алкогольного сп`яніння, він продовжив висловлювати претензії до ОСОБА_4 , в образливій та нецензурній формі, створюючи психологічний тиск на неповнолітню на створюючи їй нестерпні умови перебування в родині, продовжуючи здійснювати до неї домашнє насилля. Протягом 4 днів дитині не надавалася медична допомога, повідомлень до поліції не здійснювалося.

08.02.2021 ОСОБА_8 перебуваючи у нестерпних психологічних умовах, звернулася за захистом з письмовою заявою до в.о. директора КНЗ «Радушненська ЗОШ», в якій навчається, повідомивши про страх перед батьком та повернення додому. За фактом нанесення їй тілесних ушкоджень внесено відомості до ЄРДР за № 0000052 за яким триває досудове розслідування.

ОСОБА_8 перебуває в лікувальному закладі та боїться повертатися додому через можливе продовження фізичного та психологічного насильства від батька ОСОБА_5 , який до того ж висловлює погрози спалити будинок, тому в ньому на даний час не проживають ні мати, ні сестри ОСОБА_4 . Сам ОСОБА_5 у вказаному будинку, що належить ОСОБА_3 , не зареєстрований.

За даних обставин, існують реальні ризики та загрози для психологічного та фізичного здоров`я дитини ОСОБА_4 , її подальше контактування та спільне проживання з батьком може призвести до непоправних наслідків та може становити небезпеку для життя потерпілої, оскільки створювані ним умови проживання в родині є нестерпними та небезпечними.

В ході судового засідання адвокат Радіонова Н.Є., діючи в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги № 69 від 12.02.2021, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Вказувала, що встановлення обмежувального припису є необхідним для забезпечення найкращих інтересів дитини, забезпечення її безпеки.

Представник неповнолітньої ОСОБА_4 ОСОБА_2 вимоги заяви підтримала, вважаючи їх такими, що відповідають інтересам дитини.

ОСОБА_4 до суду не з`явилася. Як зазначала її представник ОСОБА_1 , остання боїться зустрічі з батьком, повторення насилля відносно неї, а тому з урахуванням віку дитини, обставин справи, з урахуванням думки сторін, керуючись ч.1 ст. 350-5 ЦПК України, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за її відсутності.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в ході судового засідання надала пояснення, що починаючи з 2018 року випадки домашнього насилля в їх сім`ї є постійними. Жертвами домашнього насилля є як вона сама, так і їх діти. Насилля з боку ОСОБА_5 проявляється як у фізичній формі, так і в постійних образах, погрозах позбавлення житла, що відбувається в присутності дітей, на їх очах. Жертвами фізичного насилля ОСОБА_5 ставали і її старші доньки, в тому числі ОСОБА_8 , яку 04.02.2021 батько побив, наносячи удари по обличчю та табуретом по голові. Зазначала, що існує реальний ризик повторення вказаних подій, що є загрозою для їх дітей. Також зазначила, що 15.02.2021 ОСОБА_5 висловив погрозу спалити їх будинок, позбавити її життя, про що обізнані її діти, які відчувають постійних страх через дії батька. Тому вважала за необхідне задовольнити заяву, що відповідає інтересам її доньки ОСОБА_9 , яка не бажає бачити батька, спілкуватися з ним та боїться повертатися додому, якщо там буде батько.

Представники заінтересованої особи Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області та служби у справах дітей Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області, вимоги заяви підтримали та вважали їх такими, що відповідають інтересам дитини.

ОСОБА_5 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, заяв по суті справи та з процесуальних питань не надав.

Відповідно до ст. 350-5 ЦПК України, його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши докази, подані сторонами, встановивши правовідносини, які виникли між ними та яка правова норма підлягає застосуванню до них, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_4 , батьками якої є ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1 від 02.02.2006, копією паспорта ОСОБА_4 (а.с. 8).

ОСОБА_4 проживає, разом з родиною, за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією довідки про реєстрацію місця проживання особи (а.с. 12). Права на вказаний будинок належать ОСОБА_3 , оскільки вона отримала його у спадок від батька, що підтверджується інформаційною довідкою з Новопільської сільської ради від 19.02.2021.

ОСОБА_5 за вказаною адресою фактично проживає, однак не зареєстрований, що підтверджується копією його паспорта, де місцем реєстрації вказано: АДРЕСА_2 (а.с. 10-11), а також характеристикою на родину (а.с. 19), довідкою з Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 19.02.2021.

08.02.2021 неповнолітня ОСОБА_4 звернулася до в.о. директора КНЗ «Радушненська ЗОШ» з заявою, в якій повідомила, що 04.02.2021 близько 21:00 год її батько ОСОБА_5 , перебуваючи в стані сп`яніння, застосував до неї фізичну силу, а саме двічі вдарив табуреткою по голові, бив кулаком по голові, в область вуха та в живіт. Дитина повідомила, що боїться повертатися додому (а.с. 13). Аналогічні пояснення надані нею службі у справах дітей Криворізької РДА 16.02.2021.

Про вказаний факт, в.о. директора КНЗ «Радушненська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» повідомила службу у справах дітей Криворізької РДА, якою вжито заходи щодо огляду дитини медичними працівниками та направлення дитини до дитячого відділення КП «Криворізька центральна районна лікарня» для обстеження, а також повідомлено про вказані обставини Криворізьке РВП ГУНП у Дніпропетровській області, що підтверджується листом служби у справах дітей № 85 від 12.02.2021 (а.с. 14).

Згідно повідомлення в.о. директора КП «Криворізька ЦРЛ» Новопільської СР, 08.02.2021 о 17:00 год ОСОБА_4 госпіталізована в педіатричне відділення лікарні. При її обстеженні, в волосянистій частині голови виявлено одиничне лінійне садно розміром до 15 мм., на шкірі за правим вухом невелика гематома на стадії цвітіння в діаметрі 6-7 мм, невелике садно на тильній поверхні правого зап`ястя розміром до 6-7 мм в діаметрі. Дитина повідомила, що зазначені зміни пов`язані з побоями її батька ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час довірчої бесіди з завідувачем педіатричного відділення, за відсутності матері, ОСОБА_4 повідомила, що не бажає повертатися в сім`ю (а.с. 15). На даний час ОСОБА_8 відібрана від батьків та тимчасово залишена в педіатричному відділенні КЗ «Криворізька ЦРЛ» Новопільської сільської ради, що підтверджено рішенням виконавчого комітету Новопільської сільської ради № 19 від 11.02.2021, висновком ради опіки та піклування при виконкомі Новопільської сільської ради від 10.02.2021.

Зовнішній вигляд отриманих ОСОБА_4 тілесних ушкоджень підтверджується фотокартками (а.с. 16-17).

Про вказаний факт внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 11.02.2021 за № 0000052, згідно якого до Довгинцівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про те, що 04.02.2021 ОСОБА_5 за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , спричинив тілесні ушкодження своїй неповнолітній доньці ОСОБА_4 . За даним фактом здійснюється досудове розслідування за правовою кваліфікацією ч.1 ст. 125 КК України (а.с. 18).

Факт заподіяння доньці ОСОБА_10 тілесних ушкоджень не заперечував сам ОСОБА_5 , надаючи пояснення заступнику начальника Криворізького РВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області. Так, ОСОБА_5 зазначив, що 04.02.2021 він вдарив свою доньку по голові стільцем, дав ляпасу по обличчю (а.с. 20). Вказані обставини підтверджуються також письмовими поясненнями матері ОСОБА_4 ОСОБА_3 , які вона надавала в.о. директора КНЗ «Радушненська ЗОШ І-ІІІ ступенів» та заступнику начальника Криворізького РВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області (а.с. 21-22).

Згідно характеристики виданої ВК Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, сім`я ОСОБА_11 перебуває на контролі сільської ради у зв`язку з жорстоким ставленням батька до дітей. Вихованням дітей займається батько, однак здійснює це неналежним чином, в сім`ї панує авторитаризм, діти потрапляють під домашнє насилля з боку батька. Старша дочка ОСОБА_12 стала об`єктом знущань батька. В нетверезому стані ОСОБА_11 постійно жорстоко б`є ОСОБА_13 за будь-яку причину, а той без причин. Мати не стає на бік дитини, бо теж боїться чоловіка (а.с. 19).

Згідно даних характеристики ОСОБА_4 від 08.02.2021, остання проявляє небажання повертатися додому, має надмірну роздратованість, проявляє емоційні зриви у вигляді сліз, що, за її словами, пов`язане з відносинами в сім`ї (а.с. 23).

Згідно акта проведення оцінки ризику рівня безпеки дитини від 08.02.2021, ОСОБА_8 зазнавала насилля з боку батька, у зв`язку з чим має пригнічений стан, перебуває в постійному страху, на момент складення акта має тілесні ушкодження.

Стаття 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплює одну з фундаментальних цінностей демократичного суспільства. Вона категорично забороняє без будь-яких винятків катування, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження та покарання без огляду на обставини чи поведінку потерпілого, що висвітлюється у рішенні ЄСПЛ «A.V. v. Ukraine», n. 68177, «Enea v. Italy» [GC], n. 55182, «Idalov v. Russia» [GC], 91183.

Практика Європейського суду з прав людини у рішенні «Ireland v. the UK», наголошує на тому, що таке, що принижує гідність, поводження або покарання передбачає знущання, які мають викликати у жертви почуття страху, страждання і почуття власної неповноцінності, а також принизити її гідність.

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ висловленої у рішеннях «Kudla v Poland» [GC], n. 92237, «Козинець проти України», n. 52, «Лабіта проти Італії», n. 120, «Чембер проти Росії», n. 49244, поводження є «нелюдським», якщо, крім іншого, воно було умисним, застосовувалось впродовж кількох годин поспіль і призводило або до справжніх тілесних ушкоджень, або до гострих фізичних чи душевних страждань.

Згідно з ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р, визначено, що «в усіх діях щодо дітей….., першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини». Відповідно до ст. 19 згаданої Конвенції, держави учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, в тому числі з боку батьків, законних представників.

Пунктом 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що під домашнім насильством розуміються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п.п. 6, 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі, а особою, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 24 цього Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить, зокрема, обмежувальний припис стосовно кривдника.

Відповідно до п. 7 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях (постанова ВС від 05.09.2019 у справі № 756/3859/19).

Статтею 26 вказаного Закону встановлено, що право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: постраждала особа або її представник; у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» право на безоплатну вторинну правову допомогу мають, серед інших, особи, які постраждали від домашнього насильства або насильства за ознакою статі.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, серед яких:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у Кодексі Україні про адміністративні правопорушення та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Необхідною умовою для застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що підлягає доказуванню.

Встановивши вказані обставини справи, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку про безумовну доведеність застосування до неповнолітньої ОСОБА_4 , з боку її батька ОСОБА_5 як психологічного, так і фізичного насилля, що негативно впливає на фізичний та психологічний стан дитини.

Встановлені в судовому засіданні обставини свідчать про те, що випадок фізичного та психологічного насилля відносно дитини, який мав місце 04.02.2021 не був одиничним, дитина часто ставала безпосередньою жертвою домашнього насилля, зокрема психологічного насилля, а також свідком домашнього насилля щодо інших членів родини, перебувала в постійному страху, а тому суд приходить до висновку про доведеність існування обґрунтованих ризиків продовження чи повторного вчинення домашнього насильства щодо неї.

Разом з тим, суд приймає до уваги, що встановлення обмежувального припису є тимчасовим заходом виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 з боку її батька внесено відомості до ЄРДР, враховуючи можливу тривалість досудового розслідування у вказаному провадженні, відсутність даних щодо складення повідомлення про підозру у даному кримінальному провадженні, можливість застосування в майбутньому обмежувальних заходів в порядку визначеному КПК України, що узгоджується з положеннями ч.10 ст. 26 Закону України Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», можливість продовження обмежувального припису згідно зі ст. 350-7 ЦПК України, у разі продовження існування необхідності у ньому, суд вважає за необхідне частково задовольнити заяву адвоката Радіонової Н.Є., яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , видавши обмежувальний припис на строк три місяці.

Оскільки перебування ОСОБА_4 в педіатричному відділенні КЗ «Криворізька ЦРЛ Новопільської сільської ради» є тимчасовим, дитина має право та бажання повернутися до місця свого постійного проживання, про що було повідомлено представниками дитини, не бажає спілкуватися та бачитися з батьком, перебуває в страху перед ним, тому суд вважає, що видача обмежувального припису з застосуванням визначених в заяві заходів тимчасового обмеження прав кривдника, лише в їх комплексі, відповідатиме інтересам дитини, забезпечить безпеку постраждалої дитини, сприятиме її психологічній рівновазі та відновленню від отриманих фізичних та психологічних травм. Враховуючи всі обставини справи, ризик ймовірної повторності випадків домашнього насильства відносно ОСОБА_4 , те, що насилля відносно неї відбуваються в присутності інших малолітніх дітей, мати дітей побоюючись батька не вживає належних заходів для захисту своїх дітей, беручи до уваги наявність у заінтересованої особи ОСОБА_5 , який є повнолітнім, іншого зареєстрованого місця проживання, суд вважає за необхідне застосувати заходи тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачені Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", в межах заявлених вимог, строком на три місяці.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, слід віднести на рахунок держави.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 259, 294, 350-1 - 350-8 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката Радіонової Наталії Євгеніївни, яка дії в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заінтересована особа ОСОБА_5 , орган опіки та піклування Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області , служба у справах дітей Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області, ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису стосовно кривдника задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця Колочава Міжгірського району Закарпатської області, зареєстрованого по АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ), яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме:

- заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наближатися на відстань 200 м до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- обмежити спілкування з постраждалою дитиною неповнолітньою донькою ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

- заборонити вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Обмежувальний припис видати строком на три місяці.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання (ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України).

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також Криворізьку районну державну адміністрацію Дніпропетровської області та Новопільську сільську раду Криворізького району Дніпропетровської області.

Копію рішення суду, для виконання, направити уповноваженому підрозділу органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя М.В. Березюк