Справа №173/2076/20
Провадження №2/173/115/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого судді - Петрюк Т.М.

при секретареві - Рудовій Л.В

Розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного провадження, місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Верхньодніпровський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) про зменшення розміру аліментів ,-

ВСТАНОВИВ:

12.11.2020 року до суду звернувся позивач ОСОБА_1 , з позовом про зменшення розміру аліментів до відповідача ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Верхньодніпровський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро)

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2020 року позовна заява залишена без руху в зв`язку з виявленими недоліками.

07.12.2020 року позивачем усунені виявлені недоліки.

04.01.2021 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 11.01.2021 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження з викликом сторін на 16.02.2021 року.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до положень ст.. 247 ЦПК України.

Згідно заявлених позовних вимог позивач просить зменшити розмір та змінити спосіб стягуваних з нього аліментів за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03.04.2017 року (справа № 173/291/17) на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ј частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1200 грн.. щомісяця.

В обґрунтування позовних вимог посилаючись на наступне: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є його сином. За рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03.04.2017 року у справі № 173/291/17 з нього стягуються аліменти на утримання сина в розмірі ј частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини.

22 лютого 2020 року він зареєстрував шлюб із ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилась донька - ОСОБА_5 .

В зв`язку з народженням доньки він несе витрати на утримання нової родини та не має можливості сплачувати аліменти на утримання сина у раніше визначеному розмірі, так як тривалий час він ніде не працює, його заробіток є мінливим. На життя він заробляє підробітками.

Оскільки він, офіційно не працює, державною виконавчою службою з нього стягуються аліменти на дитину в розмірі ј частини середньої заробітної плати по регіону, що становить близько 3009.00 грн. Така сума для нього є непосильною, тому в нього виникла заборгованість зі сплати аліментів і він не може її ні погасити, ні вчасно сплачувати аліменти, що й стало підставою звернення до суду.

В судове засідання позивач не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явилась про дату час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник третьої особи, що не заявляє с самостійних вимог щодо предмету спору, Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст.55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач є батьком малолітнього - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, в якому позивач записаний батьком дитини.

За рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03.04.2017 року у справі № 173/291/17 з нього стягуються аліменти на утримання сина в розмірі ј частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини.

Прохаючи зменшити розмір аліментів, стягуваних з нього на користь відповідача, позивач посилається на те, що на даний час у нього змінився сімейний та матеріальний стан. І стягнення аліментів у даному розмірі ставить його у скрутне матеріальне становище.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути зменшений за позовом стягувача або платника аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану.

Позивачем надані докази про зміну його сімейного стану: копія свідоцтва про укладення шлюбу з ОСОБА_4 , та копія свідоцтва про народження доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від другого шлюбу .

З чого суд приходить до висновку, що існують підстави для зменшення розміру аліментів, так як позивачем доведені обставини, передбачені ст. 192 СК України про зміну матеріального та сімейного стану позивача, платника аліментів.

Вирішуючи питання про розмір до якого потрібно зменшити аліменти, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень Сімейного кодексу України спосіб стягнення аліментів визначається стягувачем. Так за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області аліменти з позивача стягнені в частці від заробітку (доходу) , відповідно спосіб стягнення аліментів зміненим не може бути.

Тому при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів суд приходить до висновку, що їх розмір повинен бути визначений у частці від заробітку ( доходу) позивача, платника аліментів, оскільки відповідач в судове засідання і своєї згоди на зміну способу стягнення аліментів та визначення їх у твердій грошовій сумі не надала. На підставі чого суд вважає за можливе зменшити розмір стягуваних з позивача аліментів з ј частки всіх видів заробітку (доходу) позивача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини.

Решта позовних вимог .визначених позивачем, задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вважає за можливе судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840.80 грн., покласти на позивача так як судом хоч і прийняте рішення про задоволення заявлених позовних вимог, але в результаті ухвалення даного рішення погіршується матеріальне становище відповідача, на утриманні якої перебуває малолітня длитина.

На основі ст. 180,182,183, 192 СК України, керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263- 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Верхньодніпровський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) про зменшення розміру аліментів - задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, стягуваних із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2017 року (справа № 173/291/17) на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ј частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити

Понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840.80 грн., покласти на позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення

Повний текст рішення виготовлений 16.02.2021 року

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР: 18.02.2021 року

Дата набрання законної сили: 19.03.2021 року