Постанова

Іменем України

08 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 761/33089/20

провадження № 61-18470св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: головуючого - Крата В. І. (суддя-доповідач),

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Меженська Кароліна Сергіївна,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», яка підписана представником Дудником Олегом Сергійовичем, на ухвалу Київського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року в складі колегії суддів: Нежура В. А., Березовенко Р. В., Лапчевська О. Ф.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (далі - ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Меженська К. С. про визнання правочинів недійсними та скасування рішень про державну реєстрацію.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 27 травня 2008 року між АКБ «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», та ТОВ «Інфініті Центр Україна» був укладений кредитний договір № 0026/08/01-KLI, відповідно до умов якого, банк надав ТОВ «Інфініті Центр Україна» кредитні кошти у формі відкличної відновлювальної кредитної лінії в розмірі 1 800 000 дол. США зі строком повернення до 25 травня 2010 року із встановленою платою в розмірі 15 % річних, а ТОВ «Інфініті Центр Україна» зобов`язалося повернути кредит в строки та на умовах визначених договором.

30 жовтня 2008 року між ПАТ «Банк Форум», ТОВ «Інфініті Центр Україна» та ОСОБА_1 укладений договір поруки, відповідно до якого останній відповідає перед ПАТ «Банк Форум» за виконання ТОВ «Інфініті Центр Україна» усіх його зобов`язань за кредитним договором № 0026/08/01-KLI.

В зв`язку з невиконанням умов кредитного договору та договору поруки, ПАТ «Банк Форум» звернулось із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0026/08/01-KLI. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 09 грудня 2013 року в справі № 2-9664/11, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12 лютого 2014 року, задоволено позов ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_1 та стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 742 414,95 дол. США та 1 072 405,97 грн пені.

У зв`язку із набранням законної сили рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 09 грудня 2013 у справі № 2-9664/11, виданий виконавчий лист, який пред`явлено до виконання та 04 грудня 2014 року Відділом примусового виконання рішень ДВС України було відкрито виконавче провадження № 45690158.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 грудня 2013 року у справі № 2-9664/11 не було виконано у зв`язку із відсутністю у боржника майна, на яке можливо було звернути стягнення, а заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС Міністерства юстиції України від 20 жовтня 2016 року виконавчий документ повернутий стягувачу.

04 квітня 2019 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «ФК «ВЕСТА» (06 серпня 2019 року перейменоване на ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста») укладений договір № 0002/19/16 про відступлення прав вимоги. На підставі вказаного договору до ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» перейшло право вимоги за кредитним договором № 0026/08/01-KLI та договорами, якими забезпечено його виконання та судовими рішеннями. Тобто ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» є новим кредитором ТОВ «Інфініті Центр Україна» та ОСОБА_1 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19 травня 2020 року у справі № 2-9664/11 стягувач ПАТ «Банк Форум» замінений на ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА».

Позивачем, до якого перейшли права вимоги за Кредитним договором №0026/08/01-KLI з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стало відомо, що 22 січня 2015 року, тобто в період дії невиконаного рішення суду про стягнення заборгованості, ОСОБА_1 вчинено договір дарування:

нежилих приміщень з № 1 по № 13 (групи приміщень № 16), загальною площею 169,60 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом КМНО Меженською К. С.;

нежилих приміщень з № 1 по № 6 (групи приміщень № 16-а), загальною площею 76,00 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом КМНО Меженською К.С.

Позивач зазначав, що вказані правочини вчинені на шкоду кредитору, оскільки безоплатне відчуження перелічених об`єктів нерухомого майна відбулось підчас відкритого виконавчого провадження № 45690158 по виконанню рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 грудня 2013 року у справі № 2-9664/11.

ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» просило:

визнати недійсним договір дарування нежилих приміщень, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 22 січня 2015 року, зареєстрований в реєстрі за № 39, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Меженською К. С.;

визнати недійсним договір дарування нежилих приміщень, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від 22 січня 2015 року, зареєстрований в реєстрі за № 41, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Меженською К. С.

скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на підставі договору дарування нежилих приміщень, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 22 січня 2015 року, зареєстрованим в реєстрі за № 39, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Меженською К. С., індексний номер: 18797166 від 22 січня 2015 року 17:02:56;

скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на підставі договору дарування нежилих приміщень, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від 22 січня 2015 року, зареєстрованим в реєстрі за № 41, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Меженською К. С., індексний номер: 18798597 від 22 січня 2015 року 17:37:43.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва в складі судді: Саадулаєва А. І., від 22 березня 2021 року позов ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» задоволено.

Визнано недійсним договір дарування нежилих приміщень, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 22 січня 2015 року, зареєстрований в реєстрі за № 39, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Меженською К.С.

Визнано недійсним договір дарування нежилих приміщень, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від 22 січня 2015 року, зареєстрований в реєстрі за № 41, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Меженською К.С.

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень договору дарування нежилих приміщень, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 22 січня 2015 року, зареєстрованим в реєстрі за № 39, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Меженською К. С., індексний номер: 18797166 від 22 січня 2015 року 17:02:56

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень договору дарування нежилих приміщень, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від 22 січня 2015 року, зареєстрованим в реєстрі за № 41, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Меженською К. С., індексний номер: 18798597 від 22 січня 2015 року 17:37:43.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19 травня 2020 року у справі № 2-9664/11 стягувач ПАТ «Банк Форум» замінений на ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста». Таким чином, ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» є кредитором та стягувачем за рішення у справі № 2-9664/11, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 0026/08/01-KLI. Оспорювані договори дарування за якими було безоплатно відчужено майно, укладені ОСОБА_1 при наявному не виконаному грошовому зобов`язанні, що випливає з діючого рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 грудня 2013 у справі № 2-9664/11, за яким з ОСОБА_1 стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 742 414,95 дол. США та 1 072 405,97 грн пені.

Суд першої інстанції вказав, що рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 грудня 2013 року у справі № 2-9664/11 перебувало на примусовому виконанні в момент укладення ОСОБА_1 оспорюваних договорів дарування. При цьому, в подальшому виконавчий документ № 2-9664/11 був повернутий без виконання у зв`язку із відсутністю у боржника - ОСОБА_1 майна, на яке може бути звернено стягнення. Отже, невиконання рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором є прямим наслідком безоплатного відчуження ОСОБА_1 наявного нерухомого майна під час виконавчого провадження по стягненню з нього коштів. Тому оспорювані договори дарування були укладені на шкоду кредитору з метою ухилення ОСОБА_1 від виконання грошового зобов`язання за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 09 грудня 2013 року в справі № 2-9664/11. Тому позовні вимоги про визнання недійсними договорів дарування нежилих приміщень є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Як похідні підлягають задоволенню позовні вимоги про скасування рішень приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, якими було зареєстровано право власності на нежилі приміщення на підставі договорів дарування, які визнаються недійсними.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року клопотання ОСОБА_1 , яке подане адвокатом Тананакіним О. В., про зупинення провадження у справі задоволено.

Провадження у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою адвокатом Тананакіним О. В., на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 березня 2021 року по цивільній справі за позовом ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Меженська К. С. про визнання правочинів недійсними, зупинено, до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 761/2815/21.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що апеляційний суд погоджується із доводами заявника про те, що в разі набрання рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2021 року в справі № 761/2815/21 законної сили, буде встановлено відсутність правосуб`єктності ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» щодо виникнення права вимоги до ОСОБА_1 за договором іпотеки від 27 травня 2008 року, договором поруки від 30 жовтня 2008 року та додаткової угоди № 1 від 26 травня 2009 року до договору поруки від 30 жовтня 2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Форум». Таким чином, зупинення апеляційного провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 761/2815/21 сприятиме всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, а також забезпечить реалізацію права ОСОБА_1 на ефективний захист свого порушеного права.

Аргументи учасників справи

10 листопада 2021 року ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» засобами поштового зв`язку подало касаційну скаргу, яка підписана представником Дудником О. С., на ухвалу Київського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року, в якій просить: оскаржену ухвала апеляційного суду скасувати; справу направити для подальшого розгляду до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що при прийнятті оскарженої ухвали судом апеляційної інстанції неповно з`ясовано обставини справи, помилково встановлено доведеність неможливості подальшого розгляду справи №761/33089/20. Суд помилково посилається на об`єктивну неможливість розгляду справи №761/33089/20 до набрання законної сили рішення по справі №761/2815/21, оскільки, зібрані та наявні в матеріалах справи № 761/33089/20 докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які були предметом судового розгляду.

Зазначає, що підставою позову у справі №761/33089/20 стало існування чинного, нескасованого та невиконаного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 грудня 2013 року у справі № 2-9664/11, права за яким були відступлені банком за договором про відступлення ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», та факт ухилення боржника від виконання свого обов`язку з виконання судового рішення № 2-9664/11. Предметом дослідження у справі №761/33089/20 є визнання недійсними правочинів, вчинених на шкоду кредитора боржником ОСОБА_1 та іншими відповідачами по відчуженню об`єктів нерухомого майна під час відкритого виконавчого провадження № 45690158 для виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 грудня 2013 року в справі № 2-9664/11. Натомість предметом справи № 761/2815/21 є визнання недійсним договору про відступлення в частині переходу до нового кредитора прав вимоги до ОСОБА_1 за договорами поруки та іпотеки. Підставою позову є те, що за договором про відступлення банк відступив ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» права вимоги до ОСОБА_1 за договорами забезпечення правовідношення за якими були припинені з 17 червня 2013 року рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2014 року по справі № 761/21090/13. Таким чином, обставини справ №761/33089/20 та №761/2815/21 є різними та непов`язаними між собою, а суд апеляційної інстанції не позбавлений можливості самостійно встановити обставини справи № 761/33089/20 на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Вказує, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції. Матеріали справи свідчать про те, що відповідачем ОСОБА_1 створюються перешкоди для здійснення правосуддя, а суд апеляційної інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу не дослідив належним чином пов`язаність справ та дійшов до хибного висновку про необхідність зупинення провадження у справі. Метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. В справі, яка переглядається, суть спірних правовідносин полягає у вирішенні питання щодо правомірності звільнення з роботи позивача. Проте вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, яка переглядається, суд на порушення вимог пункту 4 частини першої статті 201 ЦПК України не вказав конкретну іншу справу та обставину, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, у чому саме полягає взаємозв`язок предметів розгляду інших справ, а також-у чому полягає передбачена законом неможливість розгляду зазначеної справи до розгляду іншої справи, та зупинив провадження у справі усупереч принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи. При цьому суди взагалі не аналізували та не встановлювали у визначеному законом порядку, чи дійсно від наслідку розгляду іншої справи залежить прийняття рішення у зазначеній цивільній справі».

Рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 16 листопада 2021 рокувідкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 02 грудня 2020 року справу призначено до судового розгляду.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

В ухвалі Верховного Суду від 16 листопада 2021 року зазначено, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження: порушення норм процесуального права.

Позиція Верховного Суду

Суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду (пункт 6 частини першої статті 251 ЦПК України).

Тлумачення пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України свідчить, що обов`язкове зупинення провадження у справі можливе за наявності у сукупності таких умов: 1) об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, тобто неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі; 2) пов`язаність справ - пов`язаною зі справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; у тому числі йдеться про факти, які мають преюдиційне значення.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження (частина перша статті 371 ЦПК України).

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини зауважив, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, № 30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року).

У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. В справі, яка переглядається, суть спірних правовідносин полягає у вирішенні питання щодо правомірності звільнення з роботи позивача. Проте вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, яка переглядається, суд на порушення вимог пункту 4 частини першої статті 201 ЦПК України не вказав конкретну іншу справу та обставину, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, у чому саме полягає взаємозв`язок предметів розгляду інших справ, а також у чому полягає передбачена законом неможливість розгляду зазначеної справи до розгляду іншої справи, та зупинив провадження у справі усупереч принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи. При цьому суди взагалі не аналізували та не встановлювали у визначеному законом порядку, чи дійсно від наслідку розгляду іншої справи залежить прийняття рішення у зазначеній цивільній справі».

У постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року в справі № 6-1957цс16 зазначено, що «межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі Підставою для зупинення провадження у справі став факт розгляду судом цивільної справи про визнання недійсним договору вказаного позики. Проте, суд на порушення вимог пункту 4 частини першої статті 201 ЦПК України, зазначивши конкретну іншу справу, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, не проаналізував предмети спорів у справах і не вказав обставини, які б давали підстави для висновку про те, що наявність спору у справі про визнання недійсним договору позики виключає можливість на підставі наявних доказів самостійно встановити при розгляді даної справи наявність обставин, якими ОСОБА_1 обґрунтовував свої вимоги, та можливості застосування відповідальності за порушення грошового зобов`язання, передбаченої статтею 625 ЦК України, оскільки ОСОБА_1 пред`явлено позов саме з таких підстав. Крім того, зупинивши провадження у справі, суд порушив право позивача на розумні строки розгляду справи».

Аналіз статті 367 ЦПК свідчить, що суд апеляційної інстанції перевіряє законність рішення суду першої інстанції в межах тих обставин та подій, які мали місце підчас розгляду справи судом першої інстанції.

У справі, що переглядається:

ухвалою Київського апеляційного суду від 08 червня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану від його імені адвокатом Тананакіним О. В., на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 березня 2021 року;

заявлено вимоги стягувачем у справі № 2-9664/11 про визнання недійсними договорів дарування (як таких, що унеможливили виконання судового рішення) та скасування рішень про державну реєстрацію;

підставою для зупинення провадження у справі апеляційним судом 03 листопада 2021 року стало ухвалення рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2021 року в справі № 761/2815/21, яке не набрало законної сили, за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», яким позов задоволено, визнано недійсним договір про відступлення прав вимоги від 04 квітня 2019 року № 0002/19/16, укладений між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» в частині переходу до нового кредитора прав вимоги до ОСОБА_1 за договором іпотеки від 27 травня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник Світланою Анатоліївною та зареєстрований в реєстрі за № 2179; визнано недійсним договір про відступлення прав вимоги від 04 квітня 2019 року № 0002/19/16, укладений між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» в частині переходу до нового кредитора прав вимоги до ОСОБА_1 за договором поруки від 30 жовтня 2008 року та Додаткової угоди № 1 від 26 травня 2009 року до договору поруки від 30 жовтня 2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Форум»;

апеляційний суд в порушення вимог пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, зазначивши конкретну іншу справу, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, не проаналізував предмети та підстави позовів у справах і не вказав об`єктивні обставини, які б давали обґрунтовані підстави для висновку про те, що наявність спору у справі про визнання недійсними договорів дарування та скасування рішень про державну реєстрацію з огляду на наявність чинної та не скасованої ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 19 травня 2020 року у справі № 2-9664/11 про заміну стягувача ПАТ «Банк Форум» на ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» та того, що суд апеляційної інстанції перевіряє законність рішення суду першої інстанції в межах тих обставин та подій, які мали місце підчас розгляду справи судом першої інстанції, виключає можливість на підставі наявних доказів самостійно встановити та оцінити при розгляді даної справи наявність обставин (фактів), якими позивач обґрунтовував свої вимоги про визнання недійсними договорів дарування та скасування рішень про державну реєстрацію;

апеляційний суд, зупинивши провадження у справі, порушив право позивача на розумні строки розгляду справи.

за таких обставин, апеляційний суд зробив неправильний висновок про зупинення провадження і оскаржена ухвала апеляційного суду перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі (частина шоста статті 411 ЦПК України).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Таким чином, доводи касаційної скарги дають підстави для висновку про те, що оскаржену ухвалу апеляційного суду постановлено без додержанням норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що: касаційну скаргу слід задовольнити, оскаржену ухвалу апеляційного суду скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 400, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», яка підписана представником Дудником Олегом Сергійовичем, задовольнити.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року скасувати.

Справу № 663/1673/18 направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції скасована ухвала Київського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року втрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук