ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/9056/21 Головуючий у 1-й інстанції Позняк В.М.
Провадження № 22-ц/817/1093/21 Доповідач - Хома М.В.
Категорія - 305010900
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2021 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Хома М.В.

суддів - Гірський Б. О., Бершадська Г. В.,

секретар - Панькевич Т.І.

з участю ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства Страхова компанія Уніка на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 липня 2021 року, повний текст якого складено 20 липня 2021 року, ухвалене суддею Позняк В.М. у цивільній справі №607/9056/21 за позовом приватного акціонерного товариства Страхова компанія Уніка до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2021 року приватне акціонерне товариство Страхова компанія Уніка (далі ПрАТ СК Уніка) звернулось в суд із позовом про стягнення з ОСОБА_1 шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, у розмірі 68 850,00 грн.

Позов обґрунтовано тим, що 17 липня 2018 року в м. Тернополі сталась ДТП за участю транспортного засобу Ауді, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 та транспортного засобу Шкода, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Шкода, який застрахований ПрАТ СК Уніка за Договором добровільного страхування наземного транспорту №014074/4100/0000181. Вказана ДТП сталась з вини ОСОБА_1 , що встановлено постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 вересня 2018 року. На підставі заяви потерпілої особи, відповідно до договору Добровільного страхування транспортного засобу, ПрАТ СК Уніка визначено розмір страхового відшкодування в сумі 167850,00 грн, які були сплачені потерпілій особі. На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця була застрахована в ПрАТ СГ ТАС, згідно полісу АК/9430047, де ліміт відповідальності 100000,00 грн, франшиза 1000,00 грн. За заявою ПрАТ СК Уніка №23132, ПрАТ СГ ТАС було відшкодовано 99000,00 грн. Зважаючи на вищенаведене, ПрАТ СК Уніка просило суд стягнути різницю між розміром страхового відшкодування в сумі 167850,00 грн та виплаченим ПрАТ СГ ТАС відшкодуванням в межах ліміту відповідальності в сумі 99000,00 грн., що складає 68 850,00 грн.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 липня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПрАТ СК Уніка просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити. Вказує, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, оскільки після здійснення ПрАТ СГ ТАС страхового відшкодування різниця між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою склала 68850,00 грн (виплачене ПрАТ СК Уніка у розмірі 167850,00 грн 99000,00 грн страхового відшкодування АТ СГ ТАС). Судом не роз`яснено, хто має відшкодувати збитки, що перевищують ліміт відповідальності АТ СГ ТАС. Судом не наведено мотивів відхилення аргументів ПрАТ СК УНІКА, викладених у відповіді на відзив, чим порушено вимоги ст. 265 ЦПК України.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник ПрАТ СК Уніка у судове засіданні не зявився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи, а тому відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши думку ОСОБА_1 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що 22 травня 2018 року між ПрАТ СК Уніка та ДП ЛАНКВІТЦЕР-Україна був укладений Договір добровільного страхування на транспорті КАСКО CORPORATE №014074/4100/0000181, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом, «Skoda SuperВ», номерний знак НОМЕР_2 .

17 липня 2018 року за участю автомобілів «Audi А6», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та належного ДП ЛАНКВІТЦЕР-Україна транспортного засобу «Skoda SuperВ» під керуванням водія ОСОБА_2 , номерний знак НОМЕР_2 , сталась ДТП, в результаті якої вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 вересня 2018 року по справі №607/15643/18, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 340 гривень.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Audi А6», номерний знак НОМЕР_1 застрахована в ПрАТ СГ ТАС на умовах полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/9430047 від 16 квітня 2018 року. Відповідно до вказаного договору встановлено ліміт відповідальності за шкоду спричинену майну у розмірі 100000,00 грн., франшизу у розмірі 1000,00 грн.

Відповідно до звіту №457 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Skoda SuperВ», номерний знак НОМЕР_2 , виконаного ФОП ОСОБА_3 3 серпня 2018 року, вартість матеріального збитку становить 281 833,74 грн., що дорівнює вартості транспортного засобу до ДТП. Вартість відновлювального ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу та з урахуванням ПДВ становить 303523,27 грн., з урахуванням експлуатаційного зносу деталей що підлягають заміні - 137307,41 грн. Експерт, встановивши, що вартість відновлювального ремонту більша за вартість автомобіля до ДТП, визначив вартість матеріального збитку в розмірі вартості автомобіля до ДТП.

Залишкова вартість автомобіля «Skoda SuperВ», номерний знак НОМЕР_2 , після ДТП складає 224 180 грн., що підтверджується наданим позивачем доказами, зокрема, страховим актом №00266174 (а.с.8), зобовязуючою пропозицією вартості майна (б/в або у пошкодженому стані) на автоаукціоні для професіоналів ТОВ Аудатекс Україна (а.с. 30-32).

За заявою ДП ЛАНКВІТЦЕР-Україна позивачем проведено розрахунок страхового відшкодування та виплачено власнику автомобіля «Skoda SuperВ» страхове відшкодування у розмірі 167 850 грн.

При цьому позивач вказує таку формулу розрахунку страхового відшкодування : 394 000 грн. (страхова сума) 224 180 грн (залишкова вартість транспортного засобу) - 1970 грн. (франшиза) = 167 850 грн.

На підставі заяви №23132 ПрАТ СК Уніка від 12 вересня 2018 року про виплату страхового відшкодування, ПрАТ СГ «ТАС» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 99000,00 грн. на реквізити ПрАТ СК Уніка, вказані в регресній вимозі, що дорівнює ліміту відповідальності страховика з вирахуванням франшизи.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до висновку, що до позивача від ДП ЛАНКВІТЦЕР-Україна в порядку суброгації перейшло право вимоги до винної в ДТП особи ОСОБА_1 , про відшкодування завданих збитків потерпілому. Враховуючи наданий позивачем висновок експерта, згідно якого вартість відновлювального ремонту (303 253, 27 грн) вища від ринкової вартості автомобіля до ДТП (281 833, 74 грн.), ремонт автомобіля вважається економічно необгрунтованим, а тому відшкодуванню підлягає різниця між вартістю траспортного засобу до ДТП (281 833, 74 грн. та після ДТП (224 180 грн.), що складає 57 653, 74 грн. Оскільки ПрАТ СК ТАС відшкодувала позивачу 99 000 грн., що повністю покриває розмір матеріального збитку, тому відсутні підстави для задоволення позову.

Колегія суддів повністю погоджується з таким висновком суду І інстанції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.

Згідно ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як зазначено у п. 15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Відповідно до ст. 30 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Отже, у даному випадку ремонт автомобіля Skoda SuperВ, номерний знак НОМЕР_2 , є економічно невигідним, тому транспортний засіб вважається фізично знищеним, і відповідно, власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, що у даній справі складає 57 653, 74 грн.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні положення закріплені статтею 27 Закону України Про страхування.

Оскільки ДП ЛАНКВІТЦЕР-Україна мало право вимагати у винної особи, відповідальної за збитки ( ОСОБА_1 ) відшкодування збитків у сумі 57 653, 74 грн., тому саме в такому розмірі перейшло право вимоги від ДП ЛАНКВІТЦЕР-Україна до позивача.

Так як цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в ПрАТ СК ТАС, яке виплатило позивачу 99 000 грн., що повністю покриває реальні збитки, які ОСОБА_1 зобовязаний відшкодувати ДП ЛАНКВІТЦЕР-Україна, тому відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_1 коштів.

Та обставина, що розмір здійсненої позивачем страхової виплати фактично є більшим від розміру реальних збитків, спричинених ДП ЛАНКВІТЦЕР-Україна з вини ОСОБА_1 , не є підставою для стягнення з останнього будь-яких коштів понад розмір реальних збитків.

Доводи апеляційної скарги про те, що після здійснення ПрАТ СГ ТАС страхового відшкодування різниця між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою склала 68850,00 грн (виплачене ПрАТ СК Уніка у розмірі 167850,00 грн 99000,00 грн страхового відшкодування АТ СГ ТАС), судом не роз`яснено, хто має відшкодувати збитки, що перевищують ліміт відповідальності АТ СГ ТАС, колегія суддів оцінює критично, враховуючи наступне.

Наведена позивачем сума 167 850 грн. - страхова виплата власнику автомобіля Skoda SuperB - ДП ЛАНКВІТЦЕР-Україна, не є тим розміром збитків, що підлягають відшкодуванню винною у ДТП особою потерпілому відповідно до реальної вартості втраченого майна.

Відповідно до ст. 9 Закону України Про страхування, страхова виплата грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової виплати визначається за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладення договору страхування або внесення змін до нього.

З аналізу змісту ст.993 ЦК України вбачається, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного майнового страхування, переходить право вимоги не страхової виплати, нарахованої та виплаченої страховиком з врахуванням умов договору добровільного страхування, а лише право вимоги, яке страхувальник ( у даному випадку ДП ЛАНКВІТЦЕР-Україна ) має до винної особи ( ОСОБА_1 ).

ДП ЛАНКВІТЦЕР-Україна мало право вимоги до ОСОБА_1 на суму 57653,74 грн., і право вимоги саме цієї суми перейшло до позивача.

ПрАТ Уніка помилково ототожнює розмір здійсненої ним страхової виплати згідно з Договором добровільного страхування на транспорті КАСКО CORPORATE №014074/4100/0000181 від 22 травня 2018 року, з розміром вимоги, яке страхувальник ДП ЛАНКВІТЦЕР-Україна має до винної особи ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не наведено мотивів відхилення аргументів ПрАТ СК УНІКА, викладених у відповіді на відзив, чим порушено вимоги ст. 265 ЦПК України, колегія суддів також оцінює критично, так як в матеріалах справи відсутня відповідь ПрАТ СК УНІКА на відзив ОСОБА_1 на позовну заяву.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, зводяться до аргументів, заявлених у позовній заяві, оцінку яким надав суд першої інстанції, а тому колегія суддів не надає на них детальну відповідь, враховуючи, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Рішення суду є законнним та обґрунтованим, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 141, 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства Страхова компанія Уніка залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 15 грудня 2021 року.

Головуюча

Судді