Справа № 300/294/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 грудня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

судді-доповідачки Готри Т. Ю.,

суддів Собослоя Г. Г., Кондора Р. Ю.,

з участю секретарки судового засідання Терпай С. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Закарпатгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого об`єму природного газу, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» на рішення Воловецького районного суду Закарпатської області від 22 серпня 2019 року, ухвалене суддею Вотьканичем В. А., повне судове рішення складено 28.08.2019,

в с т а н о в и в:

У березні 2019 року Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Закарпатгаз» (далі - ПАТ «Закарпатгаз», товариство) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого об`єму природного газу.

Позов обґрунтований тим, що відповідач приєднався до публічного, типового договору розподілу природного газу та є споживачем газу у приватному будинку АДРЕСА_1 , про що свідчить щомісячна зміна показників лічильника в сторону збільшення, оплата за спожитий газ та фінансовий стан абонента ОСОБА_1 . А відтак відповідач зобов`язаний виконувати умови цього договору та нести відповідальність за виконання чи неналежне виконання своїх обов`язків. Водночас ПАТ «Закарпатгаз» як газорозподільне товариство за даним договором свої зобов`язання виконує належним чином та у повному обсязі.

4 квітня 2018 року працівниками ПАТ «Закарпатгаз» на об`єкті відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , під час проведення перевірки вузла обліку, виявлено ознаки порушення на ринку природного газу, а саме несанкціоноване утручання в роботу ЗВТ і, як наслідок, було складено відповідний Акт про порушення №116/1447 від 04.04.2018 та проведено демонтаж лічильника газу з метою проведення експертизи.

За результатами проведеної 19.04.2018 експертизи підтверджено задокументований актом про порушення факт несанкціонованого утручання в роботу ЗВТ, складено акт експертизи за № 14569 відповідно до якого установлено, що «розбита кришка-скло, пошкоджені диски відлікового механізму, останній показник лічильника встановити неможливо та він непридатний до використання через несанкціоноване утручання».

15 листопада 2018 року комісією ПАТ «Закарпатгаз» було розглянуто та задоволено вказаний акт про порушення.

За таких обставин товариством як оператором ГРМ перераховано об`єм спожитого газу за граничними об`ємами споживання природного газу населенням із урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача ОСОБА_1 з 27.03.2018 /наступний день після останнього контрольного зняття показників лічильника/ по 03.04.2018 /напередодні виявлення порушення/ в обсязі 374,41 м куб, вартість якого становить 3 973,92 гривень.

Зазначало товариство, що відповідач у добровільному порядку відмовляється компенсувати цю вартість необлікованого об`єму природного газу, а тому з метою захисту своїх порушених прав вимушене звертатися до суду.

Посилаючись на наведені обставини просило суд стягнути на свою користь із відповідача ОСОБА_1 3 973,92 гривень вартості необлікованого об`єму спожитого природного газу, а також вирішити питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області від 22.08.2019 у задоволенні цього позову ПАТ «Закарпатгаз» відмовлено.

Ухвалою судді Закарпатського апеляційного суду від 18.10.2019, зокрема поновлено Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» (надалі АТ «Закарпатгаз», товариство) строк на апеляційне оскарження рішення Воловецького районного суду Закарпатської області від 22.08.2019.

В апеляційній скарзі АТ «Закарпатгаз» (змінено найменування із ПАТ «Закарпатгаз») посилалось на незаконність цього рішення суду першої інстанції внаслідок неправильного застосування судом норм матеріального права, неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, та невідповідності висновків фактичним обставинам справи.

Скарга мотивована тим, що місцевим судом належним чином не враховано доводи товариства, на які воно посилалось у позові, а також не звернуто уваги на не заперечення відповідачем факту пошкодження лічильника через падіння будівельного брусу, що свідчить про підтвердження ОСОБА_1 виявленого порушення, а відтак оператором ГРМ правомірно донараховано (перераховано) йому за несанкціоноване втручання в роботу газового лічильника у період з 27.03.2018 по 03.04.2018 об`єм природного газу в розмірі 374,41 м куб, вартість якого становить 3 973,92 гривні.

Зазначав апелянт і те, що судом неправильно надано оцінку акту експертизи лічильника від 19.04.2018 та помилково зроблено посилання на пункт 9 глави 10 Розділу Х Кодексу газорозподільних систем (далі-Кодекс ГРС) щодо необхідності проведення експертизи лічильника відповідними суб`єктами судової-експертної діяльності, оскільки такі зміни до Кодексу ГРС набрали чинності лише згодом, тобто 26.07.2018. Також судом невірно застосовано норми Кодексу ГРС, які взагалі не стосуються предмету цього спору, а саме застосовано положення цього Кодексу з приводу позаштатної роботи вузла обліку, замість положень, що регулюють несанкціоноване утручання в роботу лічильника.

Зауважувало товариство, що без огляду оригіналів обох примірників акту про порушення, які знаходяться у сторін, є передчасними висновки місцевого суду про їх суттєву розбіжність між собою як за нумерацією, так і за виявленими порушеннями. При цьому працівниками товариства було виявлено саме несанкціоноване утручання в роботу ЗВТ, що є його пошкодженням.

З огляду на викладене апелянт просив оскаржене рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення його позовних вимог, а також вирішити питання про розподіл понесених судових витрат.

Своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу АТ «Закарпатгаз» відповідач ОСОБА_1 не скористався.

У судове засідання сторони не з`явилися повторно, хоча про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідачку, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відносини між суб`єктами ринку природного газу та оператором газорозподільних систем, регулюються нормами Кодексу ГРС, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494, Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496 та Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498.

1 грудня 2015 року набрала чинність постанова НКРЕКП № 2498 «Про затвердження типового договору розподілу природного газу».

Відповідно до пункту 1.3. Розділу І Типового договору розподілу природного газу цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Згідно з пунктом 5 глави 3 розділу VI Кодексу ГРС для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) Оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) або додатка 2 (для споживачів, що не є побутовими) до типового договору розподілу природного газу.

У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

Положення Типового договору розподілу природного газу також кореспондуються з пунктом 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРС, де вказано, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Підпункт 3 пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРС передбачає, що несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (лічильника газу) є порушенням споживача, який кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) і внаслідок якого здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу.

Пункт 3 глави 2 розділу ХІ цього ж Кодексу установлює порушення (за умови відсутності несанкціонованого утручання в ГРМ або роботу ЗВТ), що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ або його складових (які кваліфікуються як «не з вини споживача»), але через яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу, зокрема з підстав пошкодження ЗВТ (лічильника газу) внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно /підпункт 1/.

За приписами пункту 1 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРС у разі виявлення оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. А пункт 8 цієї ж глави передбачає, що у разі виявлення оператором ГРМ пошкодження лічильника газу, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу лічильником не обліковується або обліковується некоректно (не в повному обсязі), та за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу визначення об`єму спожитого газу здійснюється виходячи з 70 відсотків граничних об`ємів споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Відповідно до пунктів 1, 2, 8, 11 глави 5 розділу ХI Кодексу ГРС у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку до цього Кодексу. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення. Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Судом установлено, що відповідач є санкціонованим споживачем природного газу для потреб будинку АДРЕСА_1 , про що свідчить, зокрема фінансовий стан абонента ОСОБА_1 про споживання природного газу, систематична оплата за нього, в тому числі і за рахунок субсидії (а.с.16), а відтак між сторонами укладено договір розподілу природного газу.

Із наданого суду відповідачем ОСОБА_1 свого примірника Акту про порушення від 04.04.2018 за № 116 убачається, що працівниками ПАТ «Закарпатгаз» щодо нього як споживача газу в житловому будинку АДРЕСА_1 було виявлено порушення Кодексу ГРС, а саме «пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрати (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно». Цей примірник акту підписаний відповідачем із зазначенням причин пошкодження газового лічильника внаслідок випадкового падіння на нього будівельного брусу під час риштування (а.с.53).

Водночас позивачем до позову додано інший примірник Акту про порушення від 04.04.2018 за № 116/1147 щодо ОСОБА_1 за цим же об`єктом, де окрім вище зазначеного порушення в ньому вказано ще про виявлення порушення Кодексу ГРС «за несанкціоноване утручання в роботу ЗВТ або підозра на втручання у роботу ЗВТ, у тому числі відсутність чи пошкодження пломб, пломбувального матеріалу, підробка пломб, вплив дії спрямованого магнітного поля». Цей примірник акту також підписаний відповідачем із зазначенням причин пошкодження газового лічильника внаслідок падіння на нього будівельного брусу під час риштування (а.с.14).

Отож, у матеріалах справи наявні два акти про порушення від 04.04.2018 за № 116 з одним порушенням та за № 116/1147 з двома порушеннями.

На переконання колегія суддів, заслуговують на увагу твердження відповідача ОСОБА_1 про достовірність саме його примірника акту про порушення за № 116, а не примірника акту ПАТ «Закарпатгаз» з дописами (виправленнями) за № 116/1147, оскільки це узгоджується, насамперед, з Актом про демонтаж лічильника газу для проведення періодичної/позачергової повірки, експертизи від цього ж дня -04.04.2018, де підставою направлення лічильника на експертизу слугував саме Акт про порушення за № 116, а не Акт про порушення за № 116/1147 (а.с.11).

З огляду на наведене апеляційний суд поза розумним сумнівом уважає, що акт про порушення за несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ або підозру на втручання у роботу ЗВТ працівниками ПАТ «Закарпатгаз» відносно ОСОБА_1 не складався як 04.04.2018, так і згодом після проведення 19.04.2018 експертизи лічильника, а відтак відповідача не може бути притягнуто до відповідальності за це начебто учинене ним порушення. А тому, комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ (ПАТ «Закарпатгаз») безпідставно визначено правомірність Акту про порушення від 04.04.2018 за № 116/1147 та необґрунтовано прийнято за результатами його розгляду рішення про його задоволення повністю.

Також у зв`язку з неодноразовою неявкою представника апелянта-позивача в судові засідання суду апеляційної інстанції внаслідок прохання розглянути справу без участі представника АТ «Закарпатгаз» за наявними у справі матеріалами, Закарпатським апеляційним судом листом від 03.09.2021 за № 300/294/19/19036/2021 було запропоновано АТ «Закарпатгаз» надати суду, через відсутність у матеріалах справи, рішення комісії за результатами розгляду акту про порушення щодо споживача ОСОБА_1 (а.с.171). Як наслідок, 18.10.2021 на електронну пошту Закарпатського апеляційного суду від представниці АТ «Закарпатгаз» - Фраткіної Т.Ф. надійшов витяг із рішення комісії з розгляду актів про порушення від 15.11.2018 про задоволення Акту про порушення № 116/1447 від 04.04.2018 відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із учиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. А за загальним правилом, визначеним у ч. 2 ст. 13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Пунктом 9 глави 5 розділу ХI Кодексу ГРС констатовано, що до складу комісії з розгляду актів про порушення має входити не менше трьох представників Оператора ГРМ зі складу інженерно-технічного персоналу та юристів. Окрім того, Оператор ГРМ офіційним листом має запросити для участі на постійній основі у складі комісії по одному уповноваженому представнику метрологічної організації та територіального органу Регулятора. У разі відмови метрологічної організації або територіального органу Регулятора в делегуванні свого представника для участі на постійній основі у складі комісії комісія створюється без участі такого представника. Остаточний склад комісії з розгляду актів про порушення затверджується наказом Оператора ГРМ.

У матеріалах справи є відсутніми як відповідний наказ Оператора ГРМ (ПАТ «Закарпатгаз») про створення комісії з розгляду актів про порушення, так і докази про запрошення до її участі по одному уповноваженому представнику метрологічної організації і територіального органу Регулятора або ж відмови в делегуванні ними свого представника до участі в цій комісії, що не може безперечно свідчити про легітимність і законність цієї комісії.

При цьому наданий представницею АТ «Закарпатгаз» - Фраткіною Т.Ф. безпосередньо суду апеляційної інстанції витяг з рішення комісії з розгляду актів про порушення щодо задоволення Акту про порушення № 116/1447 від 04.04.2018 відносно ОСОБА_1 , який датований 15.11.2018, а також наявний у матеріалах справи лист адресований ПАТ «Закарпатгаз» ОСОБА_1 від 02.11.2018 про необхідність прибути повторно на засідання цієї комісії 15.11.2018 з 10:00 по 14:00 години (а.с.18), колегія суддів до уваги не бере, оскільки вони не узгоджується з вимогами абзацу 2 пункту 11 глави 5 розділу ХI Кодексу ГРС /при задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості/ та оформленим Актом-розрахунком відносно споживача ОСОБА_1 датованим заздалегідь ще 25.10.2018 на підставі рішення цієї ж комісії саме від 25.10.2018, а не від 15.11.2018 (а.с.17).

За цих обставин позивачем не надано суду відповідних доказів (наказу) про легітимність, законність утвореної ним, якщо така взагалі утворювалася в такому складі, зазначеної вище комісії та не надано доказів про те, що саме 15.11.2018 такою комісією і при наявності кворуму (відсутній у матеріалах справи витяг із протоколу засідання) розглядалося питання відносно ОСОБА_1 , а не 25.10.2018 як це безпосередньо зазначено в Акті-розрахунку щодо споживача-відповідача датованим 25.10.2018 за результатами засідання комісії з розгляду актів про порушення.

На переконання колегії суддів, ПАТ «Закарпатгаз» неправомірно нарахувавши ОСОБА_1 за 8 днів, тобто з 27.03.2018 по 03.04.2018, аж 374,41 м куб, вартістю у 3 973,92 гривень, на підставі акту-розрахунку від 25.10.2018 (а.с.17), вимагаючи при цьому від нього сплату надуманого боргу та звертаючись до суду за захистом начебто порушених своїх прав, не звернув уваги на те, що такий розрахунок обсягу газу 374,41 куб м, який покладений у борг ОСОБА_1 , зроблено ПАТ «Закарпатгаз» абоненту в іншому районі області, а саме у АДРЕСА_2 (а.с.83).

Відповідно до частини 3 ст. 12, частин 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, окрім випадків установлених Законом, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, апеляційний суд доходить висновку, що позивач не довів належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами свої вимоги, які не знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Недоліки вирішення місцевим судом даного спору носять характер формальних міркувань та не впливають на правильність і справедливість ухваленого судом першої інстанції рішення.

Доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає безпідставними, оскільки вони не ґрунтується на положеннях закону і фактичних обставинах справи та не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржене рішення місцевого суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування, апеляційний суд не вбачає.

На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2 881,50 грн (а.с.122) слід покласти на позивача-апелянта АТ «Закарпатгаз».

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» залишити без задоволення.

Рішення Воловецького районного суду Закарпатської області від 22 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі тридцяти днів із дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 грудня 2021 року.

Суддя-доповідачка

Судді