УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2021 року Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Матвєєвої Ю.О., за участю секретаря судового засідання Ситінк О.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 із заявою про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

14 грудня 2021 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, відповідно до якої, остання просить суд накласти арешт на автомобіль Mitsubishi Lancer 1,6ЗНГ, державний номерний знак НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 та мопед Yamaha Majesty державний номерний знак НОМЕР_3 , шасі НОМЕР_4 , які належать відповідачу ОСОБА_2 . Обґрунтовуючи свою заяву, ОСОБА_1 посилається на те, що вказане майно є предметом спору за поданою заявою про розподіл спільного майна подружжя та може бути реалізоване відповідачем.

Згідно з частиною 1 статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Ознайомившись із вказаною заявою, вважаю, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

З поданих суду документів вбачається, що в своїй позовній заяві ОСОБА_1 ставить питання про розподіл спільного майна подружжя, а саме: вказаних автомобіля та мопеду. Транспортні засоби зареєстровані за відповідачем ОСОБА_2 .

Згідно з ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом п.2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до роз`яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При цьому слід враховувати, що вжитті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Виходячи зі змісту ст. 149-153 ЦПК України, забезпечення позову слід розуміти, як вжиття судом заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання можливого прийнятого за його позовом позитивного рішення.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих однією із сторін на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

З огляду на те, що невжиття такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на спірне майно, може істотно ускладнити ефективний захист оспорюваних прав позивача, за захистом яких вона звернулася, суд дійшов до висновку про те, що заява позивачки ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, задовольнити.

Накласти арешт на рухоме майно: автомобіль Mitsubishi Lancer 1,6ЗНГ, державний номерний знак НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 та мопед Yamaha Majesty державний номерний знак НОМЕР_3 , шасі НОМЕР_4 , які належать відповідачу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копії ухвали спрямувати для виконання та до відома сторін.

Суддя: Ю. О. Матвєєва