Номер провадження: 2/225/104/2021
Єдиний унікальний номер судової справи: 225/6040/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2021 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючої - судді Соляник А.В.,

за участю

секретаря судового засідання Черникової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

20.10.2020 року ОСОБА_1 звернулась до Дзержинського міського суду Донецької області з позовом до Військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області про визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, що залишилось від матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є донькою ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла і після її смерті відкрилась спадщина на майно, що належало спадкодавцю на праві власності, до складу якої увійшла і квартира АДРЕСА_1 . Єдиним спадкоємцем померлої за законом є позивачка, її дочка - ОСОБА_1 , яка у встановленому порядку звернувся до нотаріальної контори Торецького міського нотаріального округу Донецької області за оформленням спадщини, але в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом після матері позивачці було відмовлено, в зв`язку з тим, що у неї відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно, які були загублені спадкодавцем за її життя.

Визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 , що залишились від ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно позивачу для реалізації свого набутого права на прийняття спадщини від померлої матері.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала, просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, вирішення справи залишив на розсуд суду.

Вислухавши всіх учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини, які регулюються Цивільним кодексом України.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить визнати право власності в порядку спадкування за законом на нерухоме майно, що залишилось після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено судом ОСОБА_2 є матір`ю позивача ОСОБА_1 , що підтверджено копією свідоцтва про народження (а.с.6), копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 7) та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого повторно Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (а.с.13).

Після смерті ОСОБА_2 , відкрилась спадщина на майно, що належало спадкодавцю на праві власності, до складу якої увійшла і квартира АДРЕСА_1 .

Згідно інформації з КП «Бюро технічної інвентаризації м. Торецька» № 109 від 01.06.2020 (а.с.9) квартира в чотирьох квартирному будинку за адресою: АДРЕСА_2 . З належить ОСОБА_2 на підставі Договіру купівлі - продажу посвідченого Дзержинською державною нотаріальною конторою від 6.ІІІ.1991 року, реєстр 724. Інформація про реєстрацію права власності на вищезазначене нерухоме майно міститься у реєстраційній книзі № 31, стор. 208 під № 773 від 3.VII. 1991 року.

За життя, ОСОБА_2 , яка є матір`ю позивача по справі, зазначене нерухоме майно нікому не спадкувала (а.с. 49-51).

Згідно копії належним чином засвідченої спадкової справи, наданої суду Приватним нотаріусом Торецького міського нотаріального округу Рижковим О.О. (а.с.37-55) після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Торецького міського нотаріального округу Рижкова О.О. з заявою про прийняття спадщини, крім доньки померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , тобто позивачки по справі ОСОБА_1 , ніхто не звертався. У зв`язку з чим, Приватним нотаріусом Торецького міського нотаріального округу Рижковим О.О. була заведена спадкова справа №423/2020. Заповіти від імені ОСОБА_2 не посвідчувались.

При цьому ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину на квартиру АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на цю квартиру. Даний факт підтверджено постановою про відмову вчинення нотаріальних дій від 07.10.2020 (а.с.16).

З огляду на це суд зазначає наступне.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

В частині 2 статті 1261 ЦК України зазначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають в тому числі діти спадкодавця.

Згідно ст. ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Для спадкоємця, що прийняв спадщину, виникають як майнові права, так і обов`язки. До майнових прав належить, зокрема, право власності.

Згідно ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Аналогічна думка викладена в роз`ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Крім того, відповідно до постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 07.10.2020 року (а.с.16) ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки відсутній правовстановлюючий документ на квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Підсумовуючи викладене, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, тому суд вважає, що факт визнання за позивачем права власності на квартиру АДРЕСА_1 , визначений в технічному паспорті під літерами - 6/25 «А-1, а, а', п/г», загальною площею - 60,1 м.кв. та житловою площею - 34,2 м.кв., зі всіма надвірними спорудами та господарськими будівлями, в порядку спадкування за законом після смерті моєї матері - ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Торецьку Донецької області, також знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 82, 89,141, 259, 263-265, 268, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області (юридична адреса: вул. Маяковського, буд. 24а, м. Торецьк, Донецька область, ) про визнання права власності - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 , визначений в технічному паспорті під літерами - 6/25 «А-1, а, а', п/г», загальною площею - 60,1 м.кв. та житловою площею - 34,2 м.кв., зі всіма надвірними спорудами та господарськими будівлями, в порядку спадкування за законом після смерті її матері - ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Торецьку Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя: А.В.Соляник