Справа № 598/1770/20
провадження № 2-др/598/7/21
"13" грудня 2021 р. Збаразький районний суд Тернопільської області
в складі : головуючої Щербатої Г.Р.
секретаря Шевчук Н.П.
розглянувши у письмовому провадженні в місті Збаражі заяву представника позивача адвоката Боднар Ольги Володимирівни про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,
В провадженні Збаразького районного суду Тернопільської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.
Рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області від 31 травня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задоволено.

07 червня 2021 року представник позивача адвокат Боднар О.В. звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі та стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача понесених судових витрат в розмірі 6000 грн., що складаються із понесених витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування понесених судових витрат надала: копію договору про надання правової допомоги №48 від 07.09.2020 року; копію платіжного доручення №@2pl784859 від 27.10.2020 року, оригінал акту виконаних робіт наданих послуг адвокатом від 03.06.2021 року, згідно якого загальна вартість виконаних робіт за договором про надання правової допомоги становить 6000 гривень.

В судове засідання представник позивача адвокат Боднар О.В. не з`явилася, однак від неї на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить справу слухати без її участі, заяву підтримує та просить її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення та задоволення заяви представника позивача Боднар О.В. про стягнення судових витрат.

Так, відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч.3, 4 ст.270 ЦПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких відносяться і витрати на професійну правничу допомогу.

В силу ч.1, ч.2 ст.134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так, з матеріалів справи вбачається, що при ухваленні рішення у даній справі не було вирішено питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Задовольняючи заяву представника позивача адвоката Боднар О.В. та визначаючи розмір судових витрат, пов`язаних з наданням останньому професійної правничої допомоги адвокатом, які підлягають стягненню відповідача, суд враховує: складність справи; обсяг надання правничої допомоги, який необхідний був для підготовки та збору доказів; ціну позову, і вважає, що вказаний розмір відповідає сумі понесених позивачем витрат, що становлять 6000 гривень.

Стягуючи з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6000 гривень витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги, суд приймає до уваги: акт виконаних робіт/наданих послуг адвокатом по договору від 07.09.2020 року про надання правничої допомоги (а.с.57), договір про надання правової допомоги від 07 вересня 2020 року (а.с.55); платіжне доручення про оплату послуг адвоката №@2pl784859 від 27.07.2020 року на суму 5400 грн. та банківською квитанцією від 04.04.2021 року на суму 600 грн. (а.с.56,58).

На підставі вищевикладеного та, враховуючи встановлений ст.12 ЦПК України принцип змагальності сторін, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у справі №598/1770/20, яким вирішити питання про судові витрати, та: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, відмовивши сторонам у задоволенні решти вимог щодо стягнення судових витрат.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 133-141, 268, 270, 352, 354 ЦПК України, суд,-

ухвалив :

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ОСОБА_4 (місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 6000 (шість тисяч) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дане рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне додаткове рішення суду складено 13 грудня 2021 року.

СУДДЯ : Щербата Г.Р.