Справа №345/4703/21
Провадження № 2/345/1357/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.12.2021 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Онушканича В.В.

за участю секретаря судового засідання Пукіш В.В.,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 1,13 га, яка розташована на території с.Довгий Войнилів, Калуського району, Івано-Франківської області, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Коли позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку після смерті матері, йому було відмовлено у зв`язку із тим, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів, а також у зв`язку із пропуском строку на прийняття спадщини.

З приводу пропуску строку на прийняття спадщини, позивач зазначає, що його мати була зареєстрована і проживала за адресою АДРЕСА_1 , а він був зареєстрований поряд за адресою по АДРЕСА_2 у цьому ж селі. Проте оскільки мати вже була похилого віку, то після смерті вітчима вона не була у змозі вести господарство, тому позивач до і на час смерті матері фактично проживав разом із нею та вів спільне господарство. Через те завжди вважав себе таким, що прийняв спадщину.

Крім того позивач просить врахувати, що вищевказана земельна ділянка перебуває в оренді сільськогосподарського товариства. Після смерті матері позивач звернувся до представника орендаря, який повідомив, що їхнє товариство тим особам, які фактично прийняли у спадок орендовані товариством земельні ділянки, виготовляє самостійно всі правовстановлюючі документи на прийняття та переоформлення земельного спадку. Проте влітку цього року представники орендаря повідомили позивача, що йому необхідно самому звернутися до нотаріуса із заявою прийняття спадщини.

За таких обставин позивач змушений звернутися до суду та просить визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на земельну ділянку, площею 1,13 га, що розташована на території с.Довгий Войнилів, Калуського району, Івано-Франківської області, цільове призначення земельної ділянки ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, просить суд позовні вимоги задоволити у повному обсязі.

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує щодо задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 (а.с.4) Як видно з матеріалів справи, листом від 07.10.2021 року приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Черепій Т.М. було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_3 (а.с.5).

З долученої до матеріалів справи копії державного акту серії ІІІ-ІФ №049463 від 10.07.1999 року (а.с.7) вбачається, що ОСОБА_3 на підставі рішення Довговойнилівської сільської Ради народних депутатів від 07.07.1999 року належала на праві власності земельна ділянка, площею 1,13 га, в межах згідно із планом, яка розташована на території села Довгий Войнилів Калуського району Івано-Франківської області, цільове призначення земельної ділянки ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Отже, після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на вищевказану земельну ділянку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно з ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України, якщо у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від прав на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно із ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як вбачається з матеріалів справи, приватним нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері у зв`язку із тим, що він у встановлений законом строк не прийняв спадщину після її смерті.

У судовому засіданні встановлено, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, так як вважав, що він автоматично прийняв спадщину після смерті матері, фактично проживаючи спільно зі спадкодавцем на час її смерті та вступивши у фактичне управління спадковим майном.

Також суд враховує, що принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності», як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть, якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися, як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Відповідач на спадкове майно не претендує, про що свідчить подана нею до суду заява.

За таких обставин, з огляду на недопущення позбавлення позивача права власності на спадкове майно, позов слід задоволити.

На підставі викладеного, ст.ст. 1223, 1258, 1261, 1268-1269 ЦК України, керуючись ст.ст. 247, 259, 263-265 ЦПК України,

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на спадкове майно за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на земельну ділянку, площею 1,13 га, яка розташована на території села Довгий Войнилів Калуського району Івано-Франківської області, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 14.12.2021 року.

Головуючий