15.02.2021 Справа № 756/4407/18
Унікальний № 756/4407/18
Провадження № 2/756/197/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2021 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді Яценко Н.О.

за участю секретаря Дрончак Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач у квітні 2018 року звернувся до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та поділ майна подружжя.

Ухвалою суду від 27.04.2018 р. відкрито провадження по справі.

17.03.2020 р. о 16 год. 30 хв. позивач з представником в судове засідання не з`явились про розгляд справи повідомлялись належним чином шляхом направлення судової повістки, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення представнику позивача - адвокату Гаро Г.О. (а.с.146 т.2).

В судове засідання призначене на 08.07.2020 р. о 16 год. 30 хв. позивач з представником не з`явились про розгляд справи повідомлялись належним чином шляхом направлення судової повістки.

26.06.2020 р. від адвоката Гаро Г.О. надійшла до суду заява, що нею розірвано угоду про надання правової допомоги ОСОБА_1 (а.с.155 т.2).

22.01.2021 року о 14 год. 00 хв. позивач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся своєчасно шляхом направлення судової повістки на його електронну адресу, про що свідчить довідка про доставку електронного листа (а.с. 183 т.2).

В судове засідання призначене на 10.02.2021 року о 16 год. 30 хв. позивач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки, смс - повідомлення та електронного листа, про що свідчить довідка про доставку електронного листа.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасникам справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України».

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Таким чином, прецедентна практика ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури, і це не є порушенням права на справедливий суд.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Згідно п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду (такий висновок суду відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом у постанові від 21.09.2020 р. по справі №658/1141/18, провадження № 61-3617св19).

З огляду на те, що справа перебуває у провадженні суду з квітня 2018 року з метою дотримання розумного строку розгляду справ та з урахуванням численних неявок в судові засідання належним чином повідомленого позивача, суд вважає за доцільне залишити позов без розгляду.

Частиною 1 ст. 158 ЦПК України передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно ч.9 ст.158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги залишення позовних вимог без розгляду, суд вважає за доцільне скасувати заходи забезпечення позову накладені на підставі ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 18 травня 2018 року.

Керуючись ч.1, 9 ст. 158, п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та поділ майна подружжя - залишити без розгляду, роз`яснивши, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Скасувати заходи забезпечення позову накладені на підставі ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 18 травня 2018 року у вигляді арешту на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 195 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_2 , набуту за договором купівлі-продажу квартири від 14.08.2007, реєстровий запис нотаріуса 1577 та заборони будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо відчуження квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 195 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_2 , набуту за договором купівлі-продажу квартири від 14.08.2007, реєстровий запис нотаріуса 1577.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 15 лютого 2021 року.

Суддя Н.О. Яценко