ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
У Х В А Л А

10 грудня 2021 року

м. Харків

справа №640/5235/13-ц

провадження № 22-ц/818/6679/20

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківства за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 08 липня 2013 року,-

в с т а н о в и в :

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 08 липня 2013 року позов ОСОБА_1 задоволено. Позбавлено батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 114,70 грн.

На вказане судове рішення 01 листопада 2021 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 15 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 08 липня 2013 року залишено без руху, надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: надання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду від 08 липня 2013 року із зазначенням інших обґрунтованих підстав та відповідними доказами для його поновлення.

06 грудня 2021 року на виконання вимог вищевказаної ухвали від 15 листопада 2021 року про залишення апеляційної скарги без руху, до суду апеляційної інстанції надійшла заява ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження суду. В обгрунтування заяви апелянт зазначив, що справу розглянуто за його відсутності. Судову кореспонденцію, що направлялась судом за адресою постійного місця його реєстрації він особисто не отримував, оскільки за вказаною адресою у 2013 році не проживав. Зазначає, що з 2008 року ОСОБА_2 постійно проживав у м. Харкові, про що свідчить також свідоцтва про народження дітей, де він зазначений батьком. Копію рішення від 08 липня 2013 року відповідач не отримував, доказів направлення рішення судом або розписки про його отримання ОСОБА_2 матеріали справи не містять. Отже про наявність оскаржуваного рішення відповідачу стало відомо після ознайомлення з матеріалами справи 19 жовтня 2021 року, тоді ж він отримав і копію рішення Київського районного суду м. Харкова від 08 липня 2013 року. З урахуванням викладеного, ОСОБА_2 вважає, що саме з цієї дати він має право на оскарження рішення суду, тому строк на апеляційне оскарження ним пропущено з поважних причин.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що наявні підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 08 липня 2013 року, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 13 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України (в редакції станом на 15.12.2017 року) судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Так, згідно ч.1 ст. 294 ЦПК України (чинного на час ухвалення оскаржуваного рішення) апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Судом встановлено, що у провадженні Київського районного суду м. Харкова знаходилася цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківства.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 08 липня 2013 року позов ОСОБА_1 задоволено. Позбавлено батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вирішено питання судових витрат. (а.с.34-35).

При цьому убачається, що апелянт ОСОБА_2 знав про наявність у провадженні суду даної цивільної справи, особисто отримував копію позовної заяви, ухвалу про відкриття провадження у справі та судові повістки. (а.с.18, 21, 22)

Крім того матеріали справи містять нотаріально посвідчені заяви ОСОБА_2 , в яких він відмовляється від батьківських прав щодо його малолітніх синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.9-10).

Таким чином відповідач ОСОБА_2 був обізнаний про наявність в провадженні суду цивільної справи № 640/5235/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківства.

Неотримання відповідачем ОСОБА_2 копії рішення суду першої інстанції від 08 липня 2013 року не свідчить про його необізнаність про розгляд судом даної цивільної справи.

Частиною 1 ст. 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Разом з тим лише 01 листопада 2021 року відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на рішення Київського районного суду м. Харкова від 08 липня 2013 року.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_2 пропущено строк на апеляційне оскарження рішення суду зі спливом значного періоду часу, який становить більше восьми років з дня ухвалення рішення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складання повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Як зазначено вище відповідач, будучи обізнаним про наявність даної справи у провадженні суду, повідомленого про її розгляд, подав апеляційну скаргу лише через вісім років після складення повного тексту судового рішення.

Доказів пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили апелянтом суду не надано.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008 року у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності.

Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21 грудня 2010 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова невизначеність.

З урахуванням вищевказаного колегія судів вважає що, наявні підставі для відмови у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 08 липня 2013 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківства.

Обставини на які посилається апелянт, та докази, додані до апеляційної скарги, можуть бути підставою для звернення до суду за поновленням батьківських прав.

Керуючись ч.2 ст. 358 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 08 липня 2013 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова