Справа № 585/2473/21
Номер провадження 2/585/955/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2021 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі: головуючого судді В.О.Шульги, з участю секретаря Ю.В. Кириленко, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, та просить: Зменшити розмір аліментів, визначений наказом Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06 серпня 2021 року по справі № 585/2164/21 (провадження № 2-н/585/293/21); Стягувати з нього, ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня набрання рішенням суду у даній справі законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Визнати наказ Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06 серпня 2021 року по справі № 585/2164/21 (провадження № 2-н/585/293/21) таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 06 серпня 2021 року Роменським міськрайонним судом видано судовий наказ, яким стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 28.07.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. У той же час, з нього, за рішенням Роменського міськрайонного суду від 1 квітня 2008 року вже стягуються аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно. Після ухвалення первісного рішення про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини його заробітку, з нього також стягнуті аліменти на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини, що перевищує, визначений ст. 183 СК України розмір аліментів на двох дітей 1/3 частки від доходу та становить для нього надмірний фінансовий тягар і значно погіршує його матеріальне становище. Вважає, що із урахуванням його матеріального стану, змін в законодавстві, стосовно мінімального розміру аліментів не менше 50 %, достатнім і обґрунтованим буде стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вважає, що такий розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України.

Ухвалою суду від 02.09.2021 р. вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду, провадження у справі було відкрито та призначено підготовче судове засідання на 30 вересня 2021 р.

28.09.2021 р. до суду надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач зазначила, що ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 , вважає позовні вимоги незаконними та необгрунтованими, а доводи, наведені в позові такими, що не відповідають дійсності. Підставою для подання даного позову до суду є погіршення матеріального стану позивача та посилання на Сімейний кодекс України, зокрема, що розмір аліментів на двох дітей має складати 1/3 частину заробітку (доходу) платника аліментів. Посилання позивача на те, що в нього погіршився стан здоров`я чи матеріальний стан не знаходить свого підтвердження ні в позовній заяві, ні в документах, долучених до неї. Отже, позивач вважає, що у разі зменшення розміру аліментів на його меншу дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у нього покращиться його матеріальний стан. Оскільки позивач офіційно працевлаштований, працює в НГВУ «Охтирканафтогаз», є особою працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, тож він має можливість сплачувати аліменти на утримання своїх дітей у рівних частках. Також вважає, що положення про розмір частки від заробітку на двох дітей у наказному провадженні стосується їх одночасного стягнення і у даному випадку не застосовується оскільки вона зверталася з заявою про стягнення аліментів на одну дитину. Просить суд звернути увагу, що на даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, отримуючи мінімальні кошти. Відповідач, батько дитини, допомоги на її утримання не надає. Інших доходів в неї немає, на роботу вийти в неї немає можливості, так як однорічна дитина потребує постійного материнського догляду. Таким чином, у позивача немає жодних підстав для зменшення розміру аліментів. Просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Ухвалою суду від 30.09.2021 р. підготовче провадження у справі закрито, та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав. Суду пояснив, що ті аліменти, які він сплачує це занадто багато. У нього є двоє батьків яким він допомагає. 1/6 частина заробітку це десь 2000 грн., а 1/4 це десь - 3000 грн. від його заробітку, тому він вважає 1/6 частину достатнім розміром для утримання дитини. Дітей у нього двоє, аліменти сплачує.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилась, забезпечила участь представника.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні. Підтримала вказані у відзиві обґрунтування.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася ОСОБА_5 , її батьками записані ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Вказане підтверджено свідоцтвом про народження (а.с. 5).

Рішенням Роменського міськрайонного суду від 1 квітня 2008 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 стягнуто аліменти в розмірі ј частини його доходу, щомісячно, починаючи стягнення з 29 лютого 2008 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.6).

Відповідно до судового наказу, виданого Роменським міськрайонним судом 06.08.2021 р. у справі 585/2164/ 21 провадження 2-н/585/293/21, з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 28.07.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 7).

Як вбачається з довідки виданої УСЗН Роменської РДА 17.09.2021 р. за № 2811, ОСОБА_2 перебуває на обліку в УСЗН Роменської РДА та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини в розмірі 860,00 грн. щомісячно. Розмір допомоги з січня 2021 року по червень 2021 року становить 5160,00 грн. (а.с.28)

В свідоцтві про народження ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьками вказані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 29).

Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу розміру аліментів на утримання дитини.

Згідно з ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

При цьому, однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст. ст. 76-78, ст. 81 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Згідно з ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч. 8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

За ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як зазначено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

За таких обставин, вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані в справі докази, надаючи оцінку зібраним у справі доказам в цілому, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд вважає позов необґрунтованим і не знаходить підстав для його задоволення.

Твердження позивача про те, що стягнення відбувається у надмірному розмірі не підтверджені належними доказами, так як не надано доказів що позивач працює, отримує заробіток і розмір аліментів є надмірним.

Наявність на утриманні позивача батьків не підтверджена належними і допустимими доказами. Крім цього, вказану обставину не може бути покладено в основу рішення про зменшення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Сукупність встановлених обставин позбавляє суд можливості дійти обґрунтованого висновку що у позивача, після винесення наказу про стягнення аліментів відбулися зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я, які можна вважати підставою для зміни розміру аліментів.

Крім цього, чинним законодавством визначений мінімальний розмір аліментів, які можуть стягуватися на утримання дитини відповідного віку, проте максимальний розмір аліментів чинним законодавством не обмежений. Тобто, вирішуючи спір щодо розміру аліментів, суд має виходити з вимог чинного законодавства та з загальних засад справедливості. За встановлених обставин суд вважає не справедливим зменшити розмір стягуваних аліментів до 1/6 частки заробітку позивача.

Приймаючи таке рішення, суд також керується практикою Європейського суду з прав людини, який в пункті 54 свого рішення від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» зазначав, «що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35-36, п.90) , і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків».

Керуючись ст. ст. 180, 182, 183, 192 Сімейного кодексу України, ст. ст. ст.ст. 10, 12,13, 18, 81, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку передбаченому п.15.5) Перехідних положень ЦПК України. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 13 грудня 2021 року.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. О. Шульга