Ухвала

18 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 686/18200/15-ц

провадження № 61-1777ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства «Універсал Банк» на постанову Хмельницького апеляційного суду від 18 січня 2021 року у справі за позовом акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, за заявою акціонерного товариства «Універсал Банк» про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», правонаступником якого є акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - АТ «Універсал Банк»), звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.

У листопаді 2020 року АТ «Універсал Банк» звернулось до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення, загальною площею 54,5 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_1 .

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області

від 16 листопада 2020 року заяву АТ «Універсал Банк» про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на нежитлове приміщення, загальною площею 54,5 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_1 .

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 18 січня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області

від 16 листопада 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

У задоволенні заяви АТ «Універсал Банк» про забезпечення позову відмовлено.

У лютому 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

АТ «Універсал Банк» на постанову Хмельницького апеляційного суду

від 18 січня 2021 року, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункти 8, 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року, § 37).

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Тобто перелік ухвал суду, які підлягають касаційному оскарженню, чітко визначається процесуальним законом.

Зважаючи на викладене, не підлягає касаційному оскарженню постанова апеляційного суду, ухвалена за результатами перегляду ухвали суду першої інстанції щодо забезпечення позову, якою відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) дійшла висновку, що оскільки за змістом пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України відсутня процесуальна можливість оскаржити у касаційному порядку ухвалу суду апеляційної інстанції про відмову у забезпеченні позову, так само неможливим є касаційне оскарження постанови апеляційного суду, якою скасовано ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову та відмовлено у задоволенні відповідної заяви. Якщо апеляційний суд скасував вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову, учасник справи, який подавав заяву про вжиття таких заходів, за наявності підстав не позбавлений можливості знову подати відповідну заяву до суду першої інстанції.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи наведені висновки Великої Палати Верховного Суду та положення пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України, постанова Хмельницького апеляційного суду від 18 січня 2021 року, якою скасовано ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову та відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову, не підлягає касаційному оскарженню.

Помилкове зазначення в постанові апеляційного суду про можливість її касаційного оскарження, не є саме по собі підставою для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 3 частини першої

статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «Універсал Банк» на постанову Хмельницького апеляційного суду від 18 січня 2021 року у справі за позовом акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, за заявою акціонерного товариства «Універсал Банк» про забезпечення позову - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

Є. В. Синельников

В. В. Шипович