ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/7391/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарі Єрош Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, пояснивши, що 4.10.2002 року позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 уклали між собою шлюб, який було розірвано 19.09.2014 року рішенням Дарницького районного суду м. Києва. В період зареєстрованого шлюбу у сторін народилось двоє дітей: донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 9.08.2019 року Дарницьким районним судом м. Києва було видано судовий наказ про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 аліментів на утримання їх на той час неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в розмірі 1/3 частини з усіх його доходів щомісяця. Доньці ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_9 виповнилось 18 років. На даний час вона є студенткою 2 курсу денної форми навчання Київського інституту інтелектуальної власності та права Національного університету „Одеська юридична академія". Строк навчання закінчується ІНФОРМАЦІЯ_10. Оскільки ОСОБА_5 навчається на стаціонарній денній формі, не має часу працювати, а навчання потребує значної витрати часу та фінансових витрат, тому просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх його доходів щомісяця з ІНФОРМАЦІЯ_9 і до досягнення дитиною 23 років, оскільки відповідач має можливість надавати таку допомогу, має у своїй власності рухоме і нерухоме майно. Позивач купує канцтовари, одяг та взуття, витрачає кошти на проїзд до місця навчання дитини. Всі ці витрати здійснюються за рахунок матері дитини.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений судом належним чином, його представник ОСОБА_7 в судове засідання також не з`явився, але, запізнившись до суду, він з`явився на проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Як передбачає ч.1, ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини.

У відповідності до ч.1, ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх, непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Як встановлено у судовому засіданні, 4.10.2002 року позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 уклали між собою шлюб (а.с.12), який було розірвано 19.09.2014 року рішенням Дарницького районного суду м. Києва (а.с.13). В період зареєстрованого шлюбу у сторін народилось двоє дітей: донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5; 8), які зареєстровані та проживають разом з матір`ю (а.с.7; 9-11). 9.08.2019 року Дарницьким районним судом м. Києва було видано судовий наказ про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 аліментів на утримання їх на той час неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в розмірі 1/3 частини з усіх його доходів щомісяця.

Згідно ч.1, ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Як наголошує п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

ІНФОРМАЦІЯ_9 доньці ОСОБА_5 виповнилось 18 років (а.с.5-6), яка на даний час також зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 разом з матір`ю ОСОБА_1 . За таких обставин розмір стягнення аліментів за вказаним судовим наказом зменшився з 1/4 частини з усіх його доходів до 1/6 частини.

Як вбачається з довідки №75-1388 від 24.03.2021 року ОСОБА_5 на даний час є студенткою 1 курсу денної форми Київського інституту інтелектуальної власності та права Національного університету „Одеська юридична академія", строк навчання закінчується ІНФОРМАЦІЯ_10 (а.с.14). Тобто, на час розгляду даної цивільної справи вона є студенткою 2 курсу вказаного навчального закладу. Зазначені вище обставини знайшли своє повне підтвердження у судовому засіданні, не були спростовані будь-якими іншими доказами, тому не підлягають доказуванню в порядку ч.1, ст.82 ЦПК України.

Як передбачає ч.3, ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За змістом ч.1, ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Підпункт 3, пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснює, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно відповіді МВС України на запит за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстровані на праві власності легкові автомобілі „MAZDA-6", д.н.з. НОМЕР_1 , 2004 року випуску, сірого кольору та „SKODA OCTAVIA", д.н.з. НОМЕР_2 , 2003 року випуску, зеленого кольору (а.с.19). Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за відповідачем зареєстровані на праві власності нежитлові приміщення п`ятого поверху з №1 по №8 включно (в літері В), загальною площею 58,2 м2, в будинку АДРЕСА_2 ; нежитлове приміщення (літера Д), загальною площею 24,9 м2, в будинку АДРЕСА_3 ; нежилі підвальні приміщення (в літері А) з №1 по №10 (групи приміщень №27), загальною площею 113,5 м2, в будинку АДРЕСА_4 ; 1/2 частина нежилих приміщень з №1 по №7 (групи приміщень №55) (в літері А) , загальною площею 249,90 м2, в будинку АДРЕСА_6 (а.с.20-25).

26.12.2020 року на підставі договору купівлі-продажу частки в праві спільної часткової власності на нежилі приміщення ОСОБА_2 продав 1/2 частину нежилих приміщень з №1 по №7 (групи приміщень №55) (в літері А), в будинку АДРЕСА_6 за 622 000 грн. (а.с.66).

За змістом відзиву відповідач ОСОБА_2 не працює, тому суд приходить до висновку, що аліменти підлягають стягненню в частці від щомісячного доходу відповідача, як бажає позивач, а не у твердій грошовій сумі щомісяця.

Як регламентує ч.3, ст.12 та ч.1, ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України.

У відповідності до ст.7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2021 рік" - установити у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 2189 гривень, з 1 липня - 2294 гривні, з 1 грудня - 2393 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд вважає, що оскільки донька відповідача ОСОБА_5 продовжує навчання у вищому навчальному закладі на денній формі, при цьому вона не має часу на працевлаштування і потребує матеріальної допомоги на харчування, одяг, взуття, витрати, пов`язані з проїздом до місця навчання, тощо, а відповідач, її батько, має можливість надавати їй таку матеріальну допомогу, так як є працездатною особою і може бути працевлаштований, враховуючи його фінансовий, майновий стан (наявність у його власності рухомого та нерухомого майна, описаного вище) та стан його здоров`я, наявність на його утриманні двох інших малолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.57-58), відсутність доказів, які перешкоджають надавати йому таку допомогу, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , яка продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини з усіх його доходів щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду - 30.06.2021 року, як передбачено ч.1, ст.191 СК України, і до ІНФОРМАЦІЯ_10 - дня закінчення навчання дитини у зазначеному вище закладі, як зазначено у диспозиції ст.199 СК України, а не до досягнення 23 років, оскільки відсутні докази про продовження її навчання у магістратурі будь-якого вишу, тому в задоволенні решті позовних вимог необхідно відмовити.

Суд не може покласти в основу рішення ствердження відповідача ОСОБА_2 , що міститься у відзиві, про те, що він додатково витрачає кошти на ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка є донькою його дружини від першого шлюбу і продовжує навчання у вищому навчальному закладі, тому і може надавати матеріальну допомогу своїй дитині ОСОБА_5 , яка також продовжує навчання, оскільки на відповідача не поширюється зобов`язальне право утримувати ОСОБА_10 , що передбачено вимогами ст.141; 198 СК України, так як він не є її батьком, опікуном, тощо.

Згідно ст.133; 141 ЦПК України оскільки суд частково задовольняє позов про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути 908 грн. судового з бору, від якого була звільнена позивач при зверненні до суду.

Керуючись ст.4; 10; 12-13; 76-80; 81; 133; 141; 256; 258-259; 263-265; 430 ЦПК України, на підставі ст.18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року, ст.141; 182; 183; 198; 199; 200 СК України, ч.3, ст.12 та ч.1, ст.81 ЦПК України, ст.7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2021 рік", п.17; 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_7 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої дитини, яка навчається: доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини з усіх його доходів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.06.2021 року до ІНФОРМАЦІЯ_10, в задоволенні решти вимог позову відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 908 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Суддя :