Справа № 346/4914/20
Провадження № 2/346/323/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2021 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді Беркещук Б.Б.,

секретаря Копильців І.М. ,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась з даним позовом до суду посилаючись на те, що з відповідачем ОСОБА_2 перебуває у шлюбних відносинах з 09.02.2018 року від яких ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась донька ОСОБА_3 .

Вказує, що рішенням Коломийського міськрайонного суду від 31.07.2019 року відповідача зобов`язано сплачувати аліменти на її користь на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1100 грн щомісячно. Однак, з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів витрати на утримання дитини зросли. Донька росте та потребує значно більших коштів на загальний розвиток, одяг, харчування. Зазначає, що відповідач регулярно сплачує аліменти, однак цих коштів не вистачає для забезпечення всім необхідним їх спільної дитини. Вона, позивач не взмозі самостійно забезпечити належний рівень життя дитини , оскільки єдиним її доходом є щомісячна одноразова допомога при народженні дитини в розмірі 860 грн.

Зазначає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у більшому розмірі оскільки, як їй відомо має нерегулярний мінливий дохід оскільки працює кондитером.

У судовому засіданні позивач підтримала мотиви та вимоги позову, просила суд стягувати з відповідача аліменти в розмірі 2000 грн.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позов, згідно котрого просив залишити дану позовну заяву без задоволення оскільки розмір аліментів 2000 грн. є для нього непосильним, а на даний час він неофіційно працює і отримує на руки 3481,67 грн. Вказує, що вони з позивачем перебувають у шлюбі, однак в червні 2020 року його вигнали, тому змушений був повернутися додому в м. Луцьк. Вважає, що не проживає з дитиною та не виховує її по вині позивача і проти його волі . З часу присудження стягнення з нього аліментів пройшло трохи більше одного року та будь яких змін у сімейному стані або у стані здоров я не відбулося. Не змінився і його матеріальний стан в сторону покращення, а навпаки у зв`язку з пандемією корона вірусу він був звільнений з роботи за власний бажанням у червні 2020 року , хоч фактично продовжує працювати неофіційно. Вказує, що проживає з батьком пенсіонером та матір`ю інвалідом з дитинства , яка потребує постійного стороннього догляду, свого нерухомого та рухомого майна не має .

Відповідач подав заяву про розгляд справи у його відсутності .

Враховуючи пояснення позивача, беручи до уваги відзив на позов , вивчивши матеріали даної справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбних відносинах з 09.02.2018 року , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.8)

Від даного шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дочка ОСОБА_3 , батьком котрої є відповідач ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9).

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 31.07.2019 року присуджено стягувати з відповідача ОСОБА_2 аліменти на користь позивача ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі у розмірі 1100 грн. щомісячно (а.с.10-12).

На даний час у позивача погіршився матеріальний стан, вказаної суми не вистачає для утримання дитини та забезпечення її належними умовами для життя та духовного розвитку.

Згідно ст. 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Крім того,ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суми прожиткового мінімуму на 2021 рік встановлено Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" і на даний час зріс розмір прожиткового мінімуму, а саме для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2021 року становить 1921 гривень, де прожитковий мінімум - це вартісна величина достатня для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Суд також звертає увагу, що згідно зі ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тобто, законодавець не обмежує право сторони в справі про зміну розміру аліментів звернутися у суд тільки з підстав зміни матеріального стану чи стану здоров`я, а вказує і на інші випадки передбачені Кодексом. На думку суду, на даний час розмір раніше стягнутих аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку дитина, природньо потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. З часу присудження аліментів істотно зріс і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Матеріальне становище позивача також погіршилося у зв`язку з інфляційними процесами у державі, подорожчанням продуктів харчування та товарів загального вжитку, що є загальновідомим фактом.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. ст.1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно роз`яснень, які містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З аналізу перелічених норм права вбачається, що суд сприяє в захисті прав дитини та необхідності належного матеріального забезпечення з боку батьків.

Суд не бере до уваги посилання відповідача на те,що він проживає з батьком пенсіонером та матір`ю інвалідом з дитинства, оскільки жодних підтверджуючих документів вищезазначеного суду не подано.

Оцінюючи зібрані у справі докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, беручи до уваги майновий стан сторін по справі, зокрема, що позивач згідно довідки №2040 від 29.10.2020 р. виданої УПСЗН Коломийської РДА отримала щомісячно одноразову допомогу при народженні 1- ї дитини всього в сумі 5160,00 грн. за період з травня місяця по жовтень 2020 р. (а.с.13) , відомості з Головного управління ДПС і Івано-Франківській області про доходи (а.с.14), що відповідач на даний час офіційно не працевлаштований, що позивачем не надано суду доказів про можливість відповідача сплачувати аліменти на доньку у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн. щомісячно, що відповідно до ст. ст. 180, 181 СК України відповідач зобов`язаний надавати утримання своїй неповнолітній дитині до досягнення нею повноліття, що останній є здоровою та працездатною особою, суд доходить висновку, що позов слід задоволити частково та змінити розмір аліментів стягуваних щомісячно на утримання доньки ОСОБА_3 із твердої грошової суми в розмірі 1100 грн. на тверду грошову суму в розмірі 1700 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме інтересам дитини, а в решті слід відмовити .

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141ЦПК України.

На підставі наведеного та ст. ст. 181,182,192 СК України, керуючись ст.ст.141, 268, 273, 354 ЦПК України ,-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Змінити розмір аліментів стягуваних щомісячно із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 із твердої грошової суми в розмірі 1 100 грн. щомісячно на тверду грошову суму в розмірі 1700 гривень щомісячно, починаючи з часу вступу рішення в законну силу і проводити до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист за рішенням Коломийського міськрайонного суду від 31.07.2019 року, в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1100 грн. щомісячно - відкликати.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. на користь держави (на рахунок: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача ( код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106)

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання:

ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 ;

ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено …..

Суддя Беркещук Б. Б.