Ухвала

Іменем України

15 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 404/669/18

провадження № 61-2088ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротуна В. М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Деркаченко Юрієм Олександровичем, на ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 16 січня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа -виконавчий комітет міської ради міста Кропивницького, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, яким просить визнати ОСОБА_1 таким, що втратив право користування з 01 вересня 2011 року житловим приміщенням-квартирою

АДРЕСА_1 .

Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 06 червня

2019 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано ОСОБА_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою:

АДРЕСА_2 .

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 16 січня 2021 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 06 червня 2019 року.

Суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, виходив з того, що апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня ухвалення рішення; особа, яка її подала, була обізнана про розгляд справи; обставини, передбачені пунктами 1, 2 частини другої статті 358 ЦПК України, відсутні.

07 лютого 2021 року засобами поштового зв`язку представник

ОСОБА_1 - адвокат Деркаченко Ю. О. подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 16 січня 2021 рокута прийняти нове рішення, яким задовольнити клопотання відповідача у даній справі про поновлення строків на апеляційне оскарження.

Касаційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 були зазначені поважні причини для поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження та надано копію клопотання про видачу рішення суду першої інстанції з відміткою про отримання його канцелярією районного суду. Крім того, заявник посилається на те, що судом першої інстанції було направлено копію оскаржуваного рішення районного суду ОСОБА_1 на адресу, за якою він не проживає тривалий час, що встановлено було судом та є предметом спору даної справи.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову

у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, представник ОСОБА_1 - Деркаченко Ю. О. був належним чином повідомлений про розгляд справи судом 06 червня 2019 року та брав участь в судовому засіданні, що підтверджується судовою розпискою та протоколом судового засідання.

06 червня 2019 року Кіровським районним судом міста Кіровограда було оголошено вступну та резолютивну частини рішення. На проголошення вступної та резолютивної частин рішення учасники справи не з?явилися. Повний текст рішення складено судом 14 червня 2019 року.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 06 червня 2019 року подана 24 грудня 2020 року.

За змістом частини третьої статті 354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

У разі подання апеляційної скарги після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, особа, яка подає скаргу має довести, а апеляційний суд перевірити наявність випадків, передбачених пунктами 1-2 частини другої статті 358 ЦПК України.

Як свідчить тлумачення частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Частиною першою статті 64 ЦПК України передбачено, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ,

від 21 жовтня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

Враховуючи викладене та встановивши, що представник ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про розгляд справи, а з апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернувся лише 24 грудня 2020 року, тобто після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, при цьому наявність обставин пропуску строку внаслідок виникнення обставин непереборної сили не підтвердив, суд апеляційної інстанції обґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження на підставі частини другої статті 358 ЦПК України.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваної ухвали апеляційного суду убачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судом апеляційної інстанції норми процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану адвокатом Деркаченко Юрієм Олександровичем, на ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 16 січня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - виконавчий комітет міської ради міста Кропивницького, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:М. Є. Червинська
С. Ю. Бурлаков В. М. Коротун