22-ц/804/133/21
266/4300/20

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Принцевської В.П.

суддів Лісового О.О., Зайцевої С.А.

секретар Сидельнікова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 06 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, -

ВСТАНОВИВ:

В Приморському районному суді м. Маріуполя була зареєстрована позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення з відповідача на користь позивача суму боргу за договором займу від 16.10.2018 року станом на 16.08.2020 року в розмірі 427800,00 гривень, розгляд справи просив здійснювати без участі позивача.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.09.2020 року, цивільну справу № 266/4300/20 (провадження №2/266/845/20) розподілено на суддю Д`яченко Д.О.

До відкриття провадження у справі судом витребувані відомості стосовно місця реєстрації відповідача.

Ухвалою суду від 01.09.2020 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу час на усунення недоліків.

22 вересня 2020 року року від позивача надійшла заява на виконання ухвали суду від 01 вересня 2020 року, яка викладена російською мовою, в якій позивач зазначив, що не володіє українською мовою, оскільки народився в БРСР та не вивчав українську мову. Наразі не має можливості вивчати українську мову, оскільки є особою з інвалідністю другої групи (безстроково), у зв`язку зі невиліковною хворобою, тому не має змоги належним чином виконати вимоги суду і тим самим захистити свої права. Також, позивач зазначив, що судами вже розглядалося його право подавати позовні заяви на російській мові та таке право йому надано (справа №263/4842/19 від 25.06.2019, №264/5469/19 від 11.12.2019 року).

Ухвалою суду від 28.09.2020 року позовну заяву повторно залишено без руху, надано позивачу час на усунення недоліків.

06.10.2020 року позивачем повторно було надано аналогічну заяву від 22.09.2020 року на виконання ухвали суду від 28.09.2020 року про усунення недоліків.

Суд вважав, що позивачем не були усунуті недоліки, зазначені в ухвалі судді від 01.09.2020 року про залишення позовної заяви без руху, а саме:

- скласти позовну заяву українською мовою;

- в позовній заяві зазначити: ціну позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Ухвалою Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 06 жовтня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 суд вважав не поданою та повернув позивачу.

З вказаною ухвалою не погодився позивач і оскаржив її в апеляційному порядку. Він посилається на те, що суд постановив ухвалу з порушенням вимог процесуального Закону. Просив скасувати ухвалу суду.

Сторони по справі до суду не з`явилися, повідомлені про час і місце судового засідання належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає необхідним задовольнити апеляційну скаргу з наступних підстав.

В статті 175 ЦПК України передбачено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

4. Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

5. У разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

6. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Згідно зі статтею 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В статті 379 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Апеляційний суд перевірив доводи апеляційної скарги і дійшов висновку, що вони є обґрунтованими.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише і фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

Зокрема, у рішенні від 04 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції.

Суд не звернув увагу на вимоги ч. 4 ст. 9 ЦПК України, що учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

Тобто позивач має право звернутися до суду з позовною заявою на рідній мові, або мові якою він володіє.

Також суд не врахував, що згідно зі статтею 189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є:

1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу;

2) з`ясування заперечень проти позовних вимог;

3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів;

4) вирішення відводів;

5) визначення порядку розгляду справи;

6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Тобто суд під час підготовчого провадження має можливість уточнити всі питання стосовно позовних вимог, предмета спору, складу учасників судового процесу, а також вчинити інші дії з метою забезпечення розгляду справи.ї

Отже, виходячи з норм Конституції України, а також з норм міжнародного права, повернення позову з формальних підстав унеможливило доступ позивача до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає необхідним задовольнити апеляційну скаргу, ухвалу суду скасувати і направити справу для продовження розгляду.

Керуючись ст. 379, ст. 381, ст. 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 06 жовтня 2020 року скасувати і направити справу до Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді