Справа № 523/5521/18
Провадження №2/523/699/21
У Х В А Л А

"17" лютого 2021 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Мурманова І.М., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ОДНА СІМ`Я» (, місце знаходження: м. Одеса, вул. Семена Палія, буд. 97) про визнання недійсними загальних зборів та рішень Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку від 18.02.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ОДНА СІМ`Я» (ОСББ «ОДНА СІМ`Я») про визнання недійсними загальних зборів та рішень Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку ввід 18.02.2018 року. В обґрунтування позовних вимог, які в процесі розгляду справи були уточнені, зазначила, що ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на житло є власником квартири АДРЕСА_2 . Позивач зазначає. що 18.02.2018 року були проведені загальні збори, які були проведення з порушення вимог чинного законодавства України, а саме: неналежне сповіщення всіх власників будинку, не було надано для ознайомлення та прийняття рішення документів порядку денного, не було представлено списки кандидатів в члени правління, не надано інформації про зміни в статуті та не представлено розрахунку внесків. Позивач зазнача, що на підставі даних порушень рішення від 18.02.2018 року підлягає визнанню недійсним. У зв`язку з викладеним просить: визнати рішення загальних зборів недійсним, визнати недійсним та незаконним рішення по першому питанню щодо обрання голови зборів, визнати недійсним та незаконним рішення щодо затвердження акту ревізійної комісії, визнати недійсним та незаконним рішення щодо вибору членів правління, визнати недійсним та незаконним рішення щодо внесення змін до статуту, визнати недійсним та незаконним рішення щодо визначення порядку оплати та розміру цільового внеску, визнати недійсним та незаконним рішення щодо витрат на проведення святкування Нового року, визнати недійсним та незаконним статут, затверджений рішенням від 18.02.2018 року, визнати не дійсним та скасувати державну реєстрацію статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ОДНА СІМ`Я».

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа була розподілена судді Бабакову В.П.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2018 року (суддя Бабаков В.П.) цивільну справу було прийнято до провадження та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 04.02.2021 року суддю ОСОБА_2 звільнено з посади судді Суворовського районного суду міста Одеси у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Згідно ч. 7 ст. 33 ЦПК України, невирішені судові справи за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду, що додається до матеріалів справи, передаються для повторного автоматизованого розподілу справ виключно у разі, коли суддя (якщо справа розглядається одноособово) або суддя-доповідач із складу колегії суддів (якщо справа розглядається колегіально) у передбачених законом випадках не може продовжувати розгляд справи більше чотирнадцяти днів, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до положення ч. 11 ст. 33 ЦПК України, справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим же суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, що унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом.

При повторному автоматизованому розподілі, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до вимог ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву та перевіривши її вимоги на предмет їх відповідності вимогам ст. 255 ЦПК України, суддя дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, виходячи з наступного.

Відповідно до положення п.1. ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , а відтак є співвласником будинку АДРЕСА_3 , який перебуває в обслуговуванні Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ОДНА СІМ`Я», а тому відповідно до абз.2 ст. 14 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" має право брати участь в управлінні об`єднанням у порядку, визначеному цим Законом і Статутом об`єднання.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, поняття «суду, встановленого законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Так, за правилами частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

При визначенні предметної юрисдикції справи суд має виходити із суті права/інтересу, за захистом якого особа звертається до суду, та мети звернення з позовом, оскільки саме такі критерії розмежування належності спору до тієї чи іншої юрисдикції дають змогу найбільш ефективно захистити порушене право позивача.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

Відповідно до частини другої статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За приписами пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Згідно зі статтею 385 Цивільного кодексу України, власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Статтею 1 цього Закону встановлено, що ОСББ - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Відповідно до статті 4 даного Закону об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання й використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Основна діяльність ОСББ полягає в здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Вищезазначений Закон визначає ОСББ як юридичну особу, створену власниками для сприяння використання їх власного майна, управління, утримання і використання неподільного та загального майна.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є власником квартири в будинку, співвласниками якого було створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ОДНА СІМ`Я».

Отже, спірні правовідносини виникли між ОСОБА_1 співвласником будинку, у якому створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ОДНА СІМ`Я», яка відповідно має право брати участь у його діяльності, та діяльністю юридичної особи ОСББ «ОДНА СІМ`Я».

За таких обставин цей спір стосується приватного інтересу - права ОСОБА_1 , як співвласника майна багатоквартирного будинку.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 813/6286/15 та у постанові від 06 лютого 2019 року у справі №462/2646/17, зазначила, що подібні спори є найбільш наближеними до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи (пункт 3 частини першої статті 20 ГПК), а тому повинні розглядатись за правилами господарського судочинства.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що даний спір має вирішуватися за правилами ГПК України незалежно від суб`єктного складу ( частина шоста ст. 30 ГПК).

За таких обставин, суддя відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України закриває провадження у справі в зв`язку з тим, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 5 ст. 186 ЦПК України, слід роз`яснити позивачу, що він має право звернутись із даним позовом до Господарського суду за правилами ГПК України.

Керуючись ст. ст. ст.ст. 1, 4, 14 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», ст.ст. 4, 20, 30 ГПК України, ст. 255 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ОДНА СІМ`Я» про визнання недійсними загальних зборів та рішень Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку від 18.02.2018 року закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: