Справа №303/7102/21
2/303/1873/21
Номер стат. звіту - 76
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого-судді Куцкір Ю.Ю.

з участю секретара судових засідань Славич М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Мукачево цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 до підприємства об`єднання громадян «Мукачівське учбово-виробниче підприємство №1 Українського товариства сліпих» про поновлення на роботі, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулася до суду із позовною заявою до підприємства об`єднання громадян «Мукачівське учбово-виробниче підприємство №1 Українського товариства сліпих» про поновлення на роботі.

Позовні вимоги мотивує тим, що згідно наказу №53 від 07.10.2016 року позивач, будучи інвалідом по зору, була прийнята на роботу на посаду складальник виробів з пласмас в ПОГ «Мукачівське учбово-виробниче підприємство №1 Українського товариства сліпих».

06.08.2021 року позивача було звільнено із роботи відповідно до п.2 ч.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров`я.

Даний наказ представник позивача вважає неправомірним та безпідставним, оскільки відповідач не попередив позивача про звільнення у передбачений законом строк, не запропонував позивачу ОСОБА_1 перевести її на іншу посаду. Крім цього, підставою для переведення на іншу посаду за станом здоров`я, повинен бути висновок МСЕК, який у даному випадку був відсутній.

Таким чином, із вищезазначеного вбачається, що відповідачем порушено порядок звільнення ОСОБА_1 та прийнято неправомірний наказ про її звільнення.

Представник позивача ОСОБА_2 в поданій позовній заяві одночасно просить суд розглянути справу без її участі. Позовні вимоги задовольнити з підстав зазначених в позові.

Представник відповідача ПОГ «Мукачівське УВП №1 УТОС» - Волошин Л.Я. подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вивчивши позовну заяву з доданими до неї документами, дослідивши та перевіривши надані сторонами доказами, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.3, 4 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 ст.76, ч.1, 2 ст.77, ст.ст.79 і 80 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом встановлено та підтверджується належними у справі доказами, що згідно з Трудовою книжкою серії НОМЕР_1 заповненої на ім`я ОСОБА_1 та Наказом №53/К від 07.10.2016 року, ОСОБА_1 інваліда 1-ої групи по зору, було прийнято на роботу в ПОГ «Мукачівське УВП №1 УТОС» на посаду «Складальник виробів з пласмас» (а.с. 8-10).

Із листа ПОГ «Мукачівське УВП №1 УТОС за №36 від 30.07.2021 року вбачається, що адміністрація ПОГ «Мукачівське УВП №1 УТОС» повідомляє ОСОБА_1 про те, що її буде звільнено з 06.08.2021 року у зв`язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров`я, п.2 ст.40 КЗпП України (а.с. 12).

Відповідно до Наказу (Розпорядження) про припинення трудового договору (контракту) №32/К виданого ПОГ «Мукачівське УВП №1 УТОС» ОСОБА_1 було звільнено 06.08.2021 року у зв`язку із невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров`я, п.2 ст.40 КЗпП України (а.с. 13).

Згідно Довідки про доходи, ОСОБА_1 працює у ПОГ «Мукачівське УВП №1 УТОС» і займає посаду складальник виробів з пластмас і заробітна плата за травень, червень та липень 2021 року становила по 3 000 гривень щомісячно.

Дані правовідносини регулюються нормами КЗпП України.

Відповідно п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

У відповідності до ч.2 ст.40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Статтею 43 КЗпП України передбачено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний строк обгрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником.

Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з`явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності.

У разі якщо виборний орган первинної профспілкової організації не утворюється, згоду на розірвання трудового договору надає профспілковий представник, уповноважений на представництво інтересів членів професійної спілки згідно із статутом.

Виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) дав згоду на розірвання трудового договору.

У свою чергу, ст.49-2 КЗпП України регламентує порядок вивільнення працівників, зокрема, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, крім випадків, передбачених цим Кодексом. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або повноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

Беручи до уваги вищезазначені обставини, судом встановлено, що позивача ОСОБА_1 було попереджено про звільнення з роботи 30.07.2021 року, а звільнено вже 06.08.2021 року, тобто через 5 днів з дня попередження. Крім цього, одночасно з попередженням, позивачу ОСОБА_1 не було запропоновано іншу роботу на тому самому підприємстві.

Таким чином, під час звільнення позивача ОСОБА_1 відповідачем не було дотримано передбачені законом вимоги, зокрема абз.1 п.2 ст.40 КЗпП.

Разом з тим, згідно абз.2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно постанови ВСУ від 01.04.2015 року справа №6-40цс15 встановлено правову позицію згідно якої власник є таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 492 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, то суд приходить до висновку, що згідно Довідки про доходи №38 від 02.12.2021 року наданої ПОГ «Мукачівське УВП №1 УТОС» середньомісячна заробітна плата ОСОБА_1 становить 3 000 гривень.

Відповідно до п.4 Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року, якщо розмір посадового окладу є меншим від передбаченого законодавством розміру мінімальної заробітної плати, середня заробітна плата розраховується з установленого розміру мінімальної заробітної плати на час розрахунку. Отже, для розрахунку середнього заробітку береться мінімальна заробітна плата, що становить 6 000 гривень.

Беручи до уваги період вимушеного прогулу, що становить з 06.08.2021 року по 06.12.2021 року, тобто 4 місяці, то середній заробіток за весь час вимушеного прогулу становить 16 327,76 гривень.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов позивача ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 57-60, 209, 212-215, 218, 251, 267 ЦПК України, ст.ст. 40, 43, 49-2, 235 КЗпП України, суд, -

РІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Поновити на роботі ОСОБА_1 на посаді складальник виробів з пласмас підприємства об`єднання громадян «Мукачівське учбово-виробниче підприємство №1 Українського товариства сліпих».

Стягнути із підприємства об`єднання громадян «Мукачівське учбово-виробниче підприємство №1 Українського товариства сліпих» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 16 327 (шістнадц`ять тисяч триста двадц`ять сім) гривень 76 копійок.

Стягнути із підприємства об`єднання громадян «Мукачівське учбово-виробниче підприємство №1 Українського товариства сліпих» на користь держави судовий збір у розмірі 1 816 (одну тисячу вісімсот шістнадцять) гривень.

Допустити негайне виконання рішення суду у частині поновлення ОСОБА_1 на роботі, а також стягнення заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач: Підприємство об`єднання громадян «Мукачівське учбово-виробниче підприємство №1 Українського товариства сліпих», , місце знаходження м.Мукачево, вул.Свалявська, буд.2А, Закарпатська область.

Повний текст рішення суду складений 06.12.2021 року.

Головуючий Ю.Ю. Куцкір