Провадження № 22-ц/812/384/21 Доповідач апеляційної інстанції-Данилова О.О.

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 року м. Миколаїв

справа № 484/2030/20

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого Данилової О.О.,

суддів: Коломієць В.В., Шаманської Н.О.,

переглянувши в апеляційному порядку у письмовому провадженні без повідомлення сторін цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2 (третя особа - ОСОБА_3 ) про зміну розміру аліментів

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Цехотської Тетяни Володимирівни на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області, ухвалене 1 грудня 2020 року суддею Закревським В.І. в приміщенні цього ж суду (дата складання повного рішення не зазначена)

У С Т А Н О В И В:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

Позивач зазначав, що у період 2007 - 2013 років перебував у шлюбі з ОСОБА_4 , з якою мають сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 липня 2013 року з нього на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку. Проте з вересня 2015 року він знаходиться в шлюбі з ОСОБА_3 , мають малолітнього сина ОСОБА_6 , 2019 року народження, що викликає необхідність додатково забезпечити утримання як молодшого сина, так і дружини.

Посилаючись на зміну обставин, що впливають на визначення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ОСОБА_1 просив зменшити стягнення на користь ОСОБА_2 на сина ОСОБА_7 , 2008 року народження, з ј частки до 1/6 частки усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

До участі в справі залучено як третю особу ОСОБА_3 (дружина позивача).

Відповідачка ОСОБА_2 , діючи через представника, позов не визнала, посилаючись на те, що ОСОБА_1 працює та має достатній дохід для сплати аліментів на сина ОСОБА_5 у раніше визначеному розмірі.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 1 грудня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, зменшено розмір аліментів на користь ОСОБА_2 на сина ОСОБА_7 з ј частини до 1/5 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до повноліття дитини.

Судове рішення мотивовано тим, що позивачем ОСОБА_1 доведені підстави для зміни розміру аліментів, які передбачені статтею 192 СК, а саме зміна сімейного стану та наявність нових утриманців. При цьому суд вважав, що баланс інтересів дитини та платника аліментів, якій має і іншого сина, буде дотримано при визначенні розміру аліментів у 1/5 частці від заробітку (доходу) ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , діючи через представника, просила рішення скасувати та відмовити у задоволенні позову. Апелянт посилалась на те, що ОСОБА_1 має роботу, постійний заробіток. В суді він не довів погіршення свого матеріального стану з 2013 року, а сам факт утворення ним нової сім`ї та народження дитини не є достатньою підставою для застосування правил статті 192 СК. Такий підхід відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 16 вересня 2020 року (справа №565/2071/19). Крім того, вона не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною від іншого шлюбу- дочкою ОСОБА_8 ; її теперішній чоловік не має постійної місця роботи та сплачує аліменти на іншу свою дитину.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , діючи через представника, просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити через її необґрунтованість, а рішення суду змінити, зменшивши розмір аліментів до 1/6 частки його доходу, що буде відповідати рівним інтересам обох дітей.

Третя особа правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористалась.

У відповіді на відзив представник ОСОБА_2 наголошував, що позивачем не надано жодного доказу, який підтвердив би погіршення його майнового стану та стану здоров`я, а факт неспроможності надавати дитині утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Докази витрат на оренду житла суду не надані, а факт неотримання дружиною позивача ( ОСОБА_3 ) аліментів на доньку не дає підстав для зменшення аліментів на сина ОСОБА_5 .

Відповідно до частини 1 чи 2 статті 369 ЦПК апеляційна скарга розглядається судом в порядку письмового проводження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд не вбачає підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Так, спірні правовідносини регулюються нормами національного сімейного законодавства та міжнародними нормами щодо захисту інтересів дітей.

Відповідно до частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (частини 1,2 статті 27 Конвенції).

Згідно зі статтею 141 СК мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Обов`язок піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття покладають на батьків правила статей 150, 180 СК.

Частина 3 статті 181 СК визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Правилами статті 192 СК встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Аналогічне положення містить і пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів".

Отже, положення статей 181, 192 СК дають підстави для висновку, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, зокрема, значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів (постанова Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13). Підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів (постанова Верховного Суду (КЦС) від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є батьками малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 липня 2013 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_9 стягнуто на сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі ј частки всіх видів заробітку, починаючи з 10 червня 2013 року, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення ним повноліття (а.с.61).

ОСОБА_1 має постійну роботу, працює слюсарем з ремонту реакторно-турбінного устаткування в РЦ 4р. з місячною тарифною ставкою 11651 грн. (а.с.40).

Середній заробіток ОСОБА_1 за період квітня-вересня 2020 року склав 140 612 грн. (а.с.47), що становить в середньому 23 435 грн. на місяць.

19 вересня 2015 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_10 (а.с.7).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у подружжя народився син ОСОБА_11 (а.с.9).

ОСОБА_3 не працює, здійснює догляд за малолітньою дитиною сином ОСОБА_6 .

Крім того, ОСОБА_12 є матір`ю ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батька якої ( ОСОБА_14 ) позбавлений батьківських прав. Дівчинка проживає разом з подружжям та перебуває на їх утриманні (а.с.49-50).

Встановивши ці обставини, суд першої інстанції виходив з того, що з 2013 року (часу визначення розміру аліментів) у ОСОБА_1 змінився сімейний стан, а саме він створив нову сім`ю, в які виховується донька ОСОБА_3 та народилась спільна дитина син ОСОБА_6 .

Внаслідок зміни сімейного стану на утриманні ОСОБА_1 додатково перебувають його син ОСОБА_6 , 2019 року народження, та його дружина ОСОБА_3 , яка здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Ці обставини, які відповідачка ОСОБА_2 не заперечувала, суд першої інстанції вважав достатньою підставою для застосування правил статті 192 СК та зменшення розміру аліментів з ј до 1/5 частки заробітку (доходу) ОСОБА_1 .

Апеляційний суд погоджується з оцінкою судом першої інстанції встановлених обставин та застосуванням ним норм статті 192 СК.

Посилання апелянта на недоведеність підстав, передбачених цією нормою, апеляційний суд вважає непереконливим.

Так, апелянт зазначає, що зміна сімейного стану не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів та посилається на правові висновки, викладені у постанові від 16 вересня 2020 року (справа №565/2071/19).

Водночас, в цій же постанові, як зазначалось вище, Верховний Суд підкреслив, що зміна сімейного стану є самостійною та не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Підсумовуючи такий підхід до визначення дійсних обставин для застосування правил статті 192 СК, можна дійти висновку, що зміна сімейного стану є самостійною (достатньою) та незалежною, але не безумовною (беззастережною) обставиною для зменшення розміру утримання.

Отже, логічний зв`язок обставин, передбачених статтею 192 СК, з обов`язком утримувати дитину, свідчить, що зміна сімейного стану є достатньою підставою для зменшення розміру аліментів тоді, коли ці обставини впливають на можливість виплачувати аліменти у раніше визначеному розмірі.

У даній справі зміна сімейного стану ОСОБА_1 створення нової сім`ї зумовила появу додаткових утриманців малолітнього сина позивача ОСОБА_6 , 2019 року народження, та дружини ОСОБА_15 , яка здійснює догляд за дитиною, а тому теж потребує матеріальної допомоги чоловіка. До того ж в сім`ї виховується ще одна малолітня донька його дружини ОСОБА_13 , 2013 року.

Зміна сімейного стану призвела до появи нових матеріальних (аліментних) зобов`язань у ОСОБА_1 , що у будь-якому разі вплинуло на матеріальний стан позивача та можливість надавати утримання сину ОСОБА_5 , 2008 року народження, у раніше визначеному розмірі.

Погіршення матеріального стану ОСОБА_1 стало наслідком не зменшення його заробітку або доходу, а викликано появою нових утриманців (дружини та сина) через зміну сімейного стану.

Тому посилання представника відповідачки на те, що доходи ОСОБА_1 з 2013 року не зменшились, за встановлених обставин не мають визначального правового значення.

Таким чином, правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року (справа №565/2071/19), не спростовує висновок суду першої інстанції у цій справі та не доводить порушення судом положень статті 192 СК.

Не можна погодитись і з твердженням апелянта про те, що суд не врахував її матеріальний стан, а саме народження доньки у іншому шлюбі, догляд за дитиною, відсутність у її чоловіка постійної роботи, його аліментні зобов`язання тощо.

Обов`язки батьків по утриманню дітей є рівними та не мають субсидіарного характеру, а тому нові сімейні обставини ОСОБА_2 не можуть впливати на розмір аліментів ОСОБА_1 , які мають використовуватись лише на потреби дитини. Обов`язок по утриманню відповідачки та їх спільної доньки несе чоловік ОСОБА_2 .

За правилами статті 182 СК на розмір аліментів впливає лише матеріальне становище дитини та платника аліментів, а не отримувача цих коштів.

Крім того, заперечуючи позов та посилаючись на порушення інтересів сина ОСОБА_5 , відповідачка ОСОБА_2 взагалі не зазначала та не доводила, що сплата аліментів у новому розмірі (в середньому 4 687 грн. на місяць) не спроможна забезпечити дитині рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Отже, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції та відмови в позові ОСОБА_1 .

Відсутні і підстави для зміни рішення та зменшення розміру аліментів з 1/5 частки до 1/6 частки доходу позивача, як то зазначено у відзиві ОСОБА_1 на позовну заяву.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК апеляційний суд переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Правом на апеляційне оскарження судового рішення позивач ОСОБА_1 не скористався.

Керуючись статями 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника відповідачки ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 1 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.О.Данилова

Судді: В.В.Коломієць

Н.О.Шаманська

-------------------------------

Повну постанову складено 18 лютого 2021 року