Справа № 458/297/18 Головуючий у 1 інстанції: Кшик О.І.
Провадження № 22-ц/811/1151/21 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н. П. Крайник

суддів: О.М. Ванівського, О.Я. Мельничук

при секретарі: К.О. Ждан

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального некомерційного підприємства «Турківська Центральна міська лікарня» Турківської міської ради Самбірського району Львівської області (КНП Турківська ЦМЛ) на рішення Турківського районного суду Львівської області від 05 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Турківська Центральна міська лікарня» Турківської міської ради Самбірського району Львівської області (КНП Турківська ЦМЛ) про поновлення на роботі, -

в с т а н о в и в:

20.03.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Турківської КЦРЛ, ОСОБА_2 , в якому просив скасувати наказ в.о. головного лікаря Турківської комунальної центральної районної лікарні Коробова К.Ф. від 02.03.2018 № 75 «Про звільнення ОСОБА_1 »; поновити його на посаді заступника головного лікаря по лікувальній роботі Турківської КЦРЛ; стягнути з відповідача середню заробітну плату за час вимушеного прогулу; стягнути з ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 59 467, 50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 04.02.2009 року був призначений на посаду заступника головного лікаря Турківської центральної районної лікарні. Наказом в.о. головного лікаря К.Ф. Коробова № 349 від 09.11.2017 був звільнений з займаної посади на підставі п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, тобто у зв`язку із виявленою невідповідністю працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації. Цей наказ, як незаконний було скасовано в судовому порядку, та наказом № 61 від 01.03.2018 його поновлено на посаді. Однак, наказом в.о. головного лікаря К.Ф. Коробова № 75 від 02.03.2018 його знову було звільнено із займаної посади на підставі п.2 ст. 40 КЗпП України. Повторною підставою для звільнення став наказ № 348 від 08.11.2017 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності винних посадових осіб згідно рекомендації Департаменту охорони здоров`я Львівської обласної державної адміністрації № 01-12-11/3257/01/офпу від 01.11.2017, відповідно до результатів організації експертизи тимчасової непрацездатності та відповідності надання медичної допомоги вимогам чинного законодавства». Однак, у висновку перевірки, про який зазначено в наказі № 75 від 02.03.2018, не вказано, що позивач не відповідає займаній посаді і підлягає звільненню. Крім того, така підстава звільнення вже була предметом судового спору, а тому повторне звільнення за п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України вважає безпідставним та незаконним. Також зазначає, що внаслідок двох незаконних звільнень відповідачем ОСОБА_2 йому було спричинено моральну шкоду, яка полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної особи - лікаря вищої категорії, таку оцінює в розмірі 59 467,50 грн.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ виконуючого обов`язки головного лікаря Турківської комунальної центральної районної лікарні К.Ф. Коробова № 75 від 02.03.2018 року «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника головного лікаря по лікувальній роботі Комунального некомерційного підприємства «Турківська Центральна міська лікарня» Турківської міської ради Самбірського району Львівської області (КНП Турківська ЦМЛ).

Стягнуто з Комунального некомерційного підприємства «Турківська Центральна міська лікарня» Турківської міської ради Самбірського району Львівської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 02 березня 2018 по 05 лютого 2021 у розмірі 512 814,13 грн (п`ятсот дванадцять тисяч вісімсот чотирнадцять гривень тринадцять копійок) з вирахуванням суми податку на доходи фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Стягнуто з Комунального некомерційного підприємства «Турківська Центральна міська лікарня» Турківської міської ради Самбірського району Львівської області на користь держави судовий збір у розмірі 5 128,14 грн. (п`ять тисяч сто двадцять вісім гривень чотирнадцять копійок).

Рішення суду оскаржило Комунальне некомерційне підприємство «Турківська Центральна міська лікарня» Турківської міської ради Самбірського району Львівської області.

Вважає оскаржуване рішення суду незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що, суд задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції, виходив з того, що відповідачем не надано доказів порушення позивачем трудової дисципліни та не зазначено підставу звільнення за п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. При цьому, суд першої інстанції не врахував матеріали Довідки по перевірці організації експертизи тимчасової непрацездатності та відповідності надання медичної допомоги до вимог чинного законодавства в Турківській ЦРЛ Департаменту охорони здоров`я Львівської обласної державної адміністрації № 01-12-11/3257/01 офпу від 01.11.2017 року, в якій встановлено і зазначено всі факти виявлених порушень в роботі Турківської КЦРЛ, а також, вказано на відсутність належного контролю за якістю надання медичної допомоги заступником головного лікаря по лікувальній роботі ОСОБА_1 . Як підстава для звільнення ОСОБА_1 за п. 2. ч.1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з невідповідністю займаній посаді в наказі в.о. головного лікаря Турківської КЦРЛ від 09.11.2017 року № 349 зазначалися результати перевірки, якими встановлено факт неналежного виконання посадових обов`язків заступником головного лікаря по лікувальній роботі та

відсутність зі сторони останнього належного контролю за якістю надання медичної допомоги, внаслідок чого, рекомендовано звернути увагу на його відповідність займаній посаді, а саме п. 1.1, 2.1,2.2.,3. посадової інструкції заступника головного лікаря по лікувальній роботі ОСОБА_1 , затвердженої головним лікарем Турківського району від

05.02.2009 року. Оскільки неможливість забезпечити належний контроль за діяльністю відділень закладу охорони здоров`я та якістю медичної допомоги з боку ОСОБА_1 неможливо кваліфікувати як винне порушення трудової дисципліни через відсутність доказів наявності вини останнього, наказом № 75 від 02.03.2018 року позивача було звільнено з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.40 КЗпП України, а саме - невідповідності займаній посаді заступника головного лікаря по лікувальній роботі. Вважає, що ОСОБА_1 припустився порушень в роботі з причини неможливості повноцінно виконувати свої функціональні обов`язки на посаді заступника головного лікаря по лікувальній роботі з наведеної причини. Позивачу була запропонована інша посада, що підтверджується наявним у матеріалах справи актом про відмову від підпису, що судом першої інстанції не враховано. Зазначає, що висновок суду першої інстанції про те, що підстава звільнення позивача, а саме - довідка по перевірці організації експертизи тимчасової непрацездатності та відповідності надання медичної допомоги до вимог чинного законодавства в Турківській ЦРЛ Департаменту охорони здоров`я Львівської обласної державної адміністрації № 01-12-11/3257/01 офпу від 01.11.2017 року вже була предметом розгляду в суді та визнана незаконною судовим рішенням, не відповідає дійсності, оскільки, сама Довідка в судовому порядку не оскаржувалася, оскаржувався лише наказ № 348 від 08.11.2017 року. Крім того, суд першої інстанції не врахував, що даною довідкою лише встановлюються об`єктивні факти щодо організації роботи медичного закладу, які носять рекомендаційний характер та мають на меті виявити наявні порушення, а не спричинити настання певних прав чи обов`язків. Вважає, що судом першої інстанції помилково нараховано середній заробіток за час вимушеного прогулу за весь час, тобто з 02.03.2018 року до дня поновлення на роботі, не враховуючи заробіток позивача за місцем нової роботи.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У засіданні суду апеляційної інстанції представник апелянта Комунального некомерційного підприємства «Турківська Центральна міська лікарня» - Коробов К.Ф. скаргу підтримав з підстав, наведених у ній, просив скаргу задоволити.

Позивач ОСОБА_1 та його представники ОСОБА_3 , ОСОБА_4 проти скарги заперечили, просили відмовити у задоволенні скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з наступних мотивів.

Згідно п.2 ч.1 статті 40 КЗпП України визначено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі відмови у наданні допуску до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов`язків вимагає доступу до державної таємниці.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Встановлено, що наказом № 16 від 04.02.2009 позивач прийнятий на посаду заступника головного лікаря по лікувальній роботі Турківської комунальної центральної районної лікарні, про що зроблено відповідний запис у його трудовій книжці.

Згідно посвідчення № 59/374-к від 14.05.2013, яке дійсне до 14.05.2018 року, ОСОБА_1 пройшов атестацію на відповідність займаній посаді.

Відповідно до Довідки по перевірці організації експертизи тимчасової непрацездатності та відповідності надання медичної допомоги вимогам чинного законодавства в Турківській ЦРЛ, складеній за результатами перевірки Турківської комунальної центральної районної лікарні у 2017 році за 1-ше півріччя 2017 року, було виявлено відсутність належного контролю за якістю надання медичної допомоги позивачем та рекомендовано розглянути питання щодо відповідності позивача займаній посаді на посаді заступника головного лікаря по лікувальній роботі Турківської комунальної центральної районної лікарні відповідно до довідки по перевірці організації експертизи тимчасової непрацездатності та відповідності надання медичної допомоги вимогам чинного законодавства.

На підставі результатів матеріалів перевірки, наказом № 348 від 08.11.2017 в.о. головного лікаря Турківської комунальної центральної районної лікарні К.Ф. Коробова ,,Про притягнення до дисциплінарної відповідальності винних посадових осіб згідно рекомендації Департаменту охорони здоров`я Львівської обласної державної адміністрації №01-12-11/3257/01/офпу від 01.11.2017 року, відповідно до результатів організації експертизи тимчасової непрацездатності та відповідності надання медичної допомоги вимогам чинного законодавства" на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани.

Наказом в.о. головного лікаря К.Ф. Коробова № 349 від 09.11.2017 позивача звільнено із займаної посади заступника головного лікаря по лікувальній роботі Турківської комунальної центральної районної лікарні, на підставі п.2 ч.1 ст.40 КЗпП України, враховуючи наказ №348 від 08.11.2017 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності винних посадових осіб згідно рекомендації Департаменту охорони здоров`я Львівської обласної державної адміністрації №01-12-11/3257/01/офпу від 01.11.2017 року, відповідно до результатів організації експертизи тимчасової непрацездатності та відповідності надання медичної допомоги вимогам чинного законодавства».

Рішенням Турківського районного суду Львівської області від 28.02.2018, яке залишено без змін судом апеляційної інстанції, визнано незаконним та скасовано наказ в.о. головного лікаря Турківської КЦРЛ Коробова К.Ф. за №348 від 08.11.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани; визнано незаконним та скасовано наказ №349 від 09.11.2017 про звільнення ОСОБА_1 на підставі п.2 ч.1 ст.40 КЗпП України; ОСОБА_1 поновлено на раніше займаній посаді, стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу, вирішено питання судових витрат.

Наказом № 61 від 01.03.2018 позивача поновлено на посаді заступника головного лікаря Турківської КЦРЛ з 10.11.2017 року.

Наказом в.о. головного лікаря К.Ф. Коробова № 75 від 02.03.2018, позивача звільнено із займаної посади на підставі п.2 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5 в повному обсязі, районний суд виходив з того, що відповідач звільнив позивача з роботи без належних доказів того, що внаслідок недостатньої кваліфікації позивач не може належно виконувати покладені на нього трудовим договором обов`язки, а тому доводи відповідача, що рішення про звільнення позивача з займаної посади було прийнято виключно на підставі фактичних даних щодо його неспроможності забезпечити належну якість організації роботи в лікарні є безпідставними та не доведеними належними та допустимими доказами. Такі доводи відповідача суд розцінив як довільне і помилкове тлумачення відповідачем такої підстави звільнення з роботи. як невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації, що перешкоджає продовженню даної роботи (п. 2 ст. 40 КЗпП України). Крім того, вказана підстава звільнення позивача з роботи вже була предметом судового розгляду та визнана незаконною судовим рішенням, яке набрало законної сили. При цьому, після поновлення позивача на посаді на підставі судового рішення, такий ( позивач) наступного дня був звільнений з роботи з тієї ж підстави. Окрім цього, згідно посвідчення № 34/350-к ОСОБА_1 проходив атестацію в атестаційній комісії ДОЗ Львівської ОДА і наказом по ДОЗ ЛОДА від 03.05.2019 № 350 йому підтверджена кваліфікація лікаря, назва спеціальності «Організація і управління охороною здоров`я", категорія вища. Посвідчення дійсне до 03.05.2024, що виключає посилання відповідача на те, що внаслідок недостатньої кваліфікації позивач не може належно виконувати покладені на нього трудові обов`язки.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується повністю, оскільки таке відповідає матеріалам справи та зібраним у справі доказам.

Однак, в судовому засіданні по розгляду даної справи, позивач ОСОБА_1 подав суду апеляційної інстанції заяву, у якій зазначив, що підтримує позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу лише в частині суми - 350 000 грн.

З наведених мотивів, рішення Турківського районного суду Львівської області від 05 лютого 2021 рокув частині розміру середнього заробітку, який підлягає стягненню з Комунального некомерційного підприємства «Турківська Центральна міська лікарня» Турківської міської ради Самбірського району Львівської області в користь ОСОБА_1 слід змінити, стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Турківська Центральна міська лікарня» Турківської міської ради Самбірського району Львівської області в користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 02 березня 2018 року по 05 лютого 2021 року у розмірі 350 000 грн. з вирахуванням обов`язкових платежів та зборів.

В решті рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства «Турківська Центральна міська лікарня» Турківської міської ради Самбірського району Львівської області задоволити частково.

Рішення Турківського районного суду Львівської області від 05 лютого 2021 року в частині розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 02 березня 2018 року по 05 лютого 2021 року, що підлягає стягненню з Комунального некомерційного підприємства «Турківська Центральна міська лікарня» Турківської міської ради Самбірського району Львівської області в користь ОСОБА_1 , змінити.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Турківська Центральна міська лікарня» Турківської міської ради Самбірського району Львівської області в користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 02 березня 2018 року по 05 лютого 2021 року у розмірі 350 000 (триста п`ятдесят тисяч) гривень з вирахуванням обов`язкових платежів та зборів.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 06 грудня 2021 року.

Головуючий: Н. П. Крайник

Судді: О. М. Ванівський

О. Я. Мельничук