У х в а л а

10 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 265/2448/19

провадження № 61-18494ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сердюка В. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Червинської М. Є. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, за касаційною скаргою ОСОБА_2 , подану адвокатом Яровим Андрієм Вікторовичем, на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 17 травня 2021 року та постанову Донецького апеляційного суду від 31 серпня 2021 року,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17 травня 2021 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 .

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 27 жовтня 2012 року к розмірі 45 000,00 доларів США та три проценти річних від прострочення суми заборгованості у розмірі 1 835,00 доларів США.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Донецького апеляційного суду від 31 серпня 2021 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У листопаді 2021 року представником ОСОБА_2 - адвокатом Яровим А. В. подано до Верховного Судукасаційну скаргу на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 17 травня 2021 року та постанову Донецького апеляційного суду від 31 серпня 2021 року.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 листопада 2021 року справу розподілено колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в складі суддів: Червинської М. Є.(суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротуна В. М.

Вказану касаційну скаргу подано з пропуском процесуального строку, передбаченого на касаційне оскарження судового рішення.

До поданої касаційної скарги заявником було подано клопотання про поновлення процесуального строку, передбаченого на касаційне оскарження судового рішення.

Разом із тим, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником не додано до касаційної скарги документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі, який визначений Законом України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на судове рішення.

До касаційної скарги заявник додав клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на судове рішення до ухвалення судового рішення Верховним Судом, яке мотивовано тим, що майновий стан останнього не дозволяє йому оплатити судові витрати, так як він є безробітним та не має доходів.

02 грудня 2021 року ухвалою Верховного Суду, у складі судді Червинської М. Є., заявнику поновлено строк на касаційне оскарження рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 17 травня 2021 року та постанови Донецького апеляційного суду від 31 серпня 2021 року. Відмовлено у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги, а касаційну скаргу залишено без руху та запропоновано заявнику сплатити судовий збір. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

Відхиляючи клопотання заявника про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги, суд касаційної інстанції вказав про те, що системний аналіз статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 136 ЦПК України дає підстави для висновку, що законом передбачено можливість відстрочення сплати судового збору для позивачів у справі. Оскільки ОСОБА_2 є відповідачем у цій справі, тому відсутні правові підстави для відстрочення сплати судового збору, а, отже, у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

08 грудня 2021 року до Верховного Суду через систему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Червинської М. Є., яка обґрунтована наявністю обставин, які викликають сумніви в неупередженості та об`єктивності судді (пункт 5 частини першої статті 36 ЦПК України), а саме ОСОБА_2 , при свідках, запевняв заявника, що суддя Червинська М. Є. близька подруга його родини. Такі висловлювання підтверджуються тим, що остання раніше працювала адвокатом та суддею у Донецькій області. Також заявник вказує на те, що під час розподілу касаційної скарги коефіцієнт завантаженості судді Червинської М. Є. був у декілька разів меншим, ніж у інших суддів Верховного Суду. Вважає, що упередженість судді Червинської М. Є. підтверджується її процесуальними діями, а саме безпідставним поновленням ОСОБА_2 строку на касаційне оскарження за наявності іншої (протилежної) практики Верховного Суду в аналогічних питаннях.

Ухвалою Верховного Суду від 09 грудня 2021 року доводи заяви ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Червинської М. Є. визнано необґрунтованими, оскільки обставини, на які посилається заявник як на підстави для відводу судді, не є такими у розумінні статті 36 ЦПК України та не дають підстав вважати обґрунтованими сумніви в неупередженості та об`єктивності судді.

Вирішення питання про відвід судді Верховного Суду Червинської М. Є. передано у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 09 грудня 2021 року заяву про відвід судді Верховного Суду Червинської М. Є. передано судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Сердюку В. В.

Згідно із пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів у неупередженості або необ`єктивності судді.

Частиною четвертою статті 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У частині одинадцятій статті 40 ЦПК України зазначено, що за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Оцінивши доводи заяви, вважаю, що підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Червинської М. Є. відсутні, оскільки доводи заявника не свідчать про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості, об`єктивності чи безсторонності судді.

Виходячи зі змісту заяви про відвід судді Верховного Суду Червинської М. Є., ОСОБА_1 фактичновисловлює незадоволення процесуальними діями судді.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, § 49 - 52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

За загальним правилом ухвалені суддею судові рішення не можуть свідчити про упередженість чи необ`єктивність судді, а є реалізацією суддею своїх процесуальних повноважень, передбачених нормами ЦПК України.

З урахуванням наведеного докази, які б могли свідчити про упереджене ставлення судді Верховного Суду Червинської М. Є. до ОСОБА_1 , заявником не надані і у матеріалах касаційного провадження відсутні.

Оскільки обставини, на які посилається ОСОБА_1 як на підставу для відводу судді, не дають підстав для сумніву у неупередженості, об`єктивності чи безсторонності судді, вважаю, що заява ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Червинської М. Є. задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 36, 40 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Червинської М. Є. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, за касаційною скаргою ОСОБА_2 , подану адвокатом Яровим Андрієм Вікторовичем, на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 17 травня 2021 року та постанову Донецького апеляційного суду від 31 серпня 2021 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Сердюк