Справа № 209/3245/20
Провадження № 2/209/294/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17 лютого 2021 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Замкової Я.В.

за участі секретаря - Погрібної О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру і способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить суд змінити спосіб і розмір аліментів, що стягнуті з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 лютого 2007 року у справі № 2-247/07, з твердої грошової суми на одну чверть заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду до досягнення дочкою віку повноліття.

В обґрунтування свого позову вказала, що вона та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 18 жовтня 2003 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 , мають неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 лютого 2007 року по справі № 2-247/07 з відповідача на її користь на утримання дочки було стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн., щомісячно, починаючи з 16 січня 2007 року до повноліття дитини. На час її звернення до суду відповідач не мав стабільного доходу, обіцяв регулярно сплачувати аліменти, тому вона зазначила в позові грошову суму в розмірі 300 грн., вважаючи, що це достатня сума для утримання маленької дитини. Але навіть таку незначну суму аліментів відповідач сплачував нерегулярно, мав заборгованість по аліментам, не добросовісно виконуючи свої батьківськи обов`язки. В теперішній час сума аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дитини, є недостатньою для забезпечення 16-ти річної дочки необхідним для її життя та розвитку, придбання необхідного для навчання обладнання. Відповідач є працездатним, аліменти на користь інших осіб не виплачує і має можливість сплачувати аліменти у вказаному нею розмірі.

До початку судового розгляду справи відзиву на позов, заперечень, клопотань чи заяв по суті справи від сторін не надходило.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, наполягала на зміні розміру і способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, просила розглядати справу за її відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив на позовну заяву.

Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 2 ст. 211, п. 1 ч.3 ст. 223, ч.1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу у судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам.

Судом встановлено, що з 18 жовтня 2003 року по 20 лютого 2007 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим 18 жовтня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Заводського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 444 (а.с. 7) та свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим 31 січня 2008 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції, актовий запис № 57 від 20 лютого 2007 року (а.с. 8).

Сторони є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 117 від 19 лютого 2004 року (а.с. 7).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 лютого 2007 року, ухваленим у справі № 2-247/07, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 16 січня 2007 року і до повноліття дитини.

09 березня 2012 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюбу з ОСОБА_5 , і після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_1 », що пітверджується свідоцтвом про шлюб, виданим виконкомом Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 02 (а.с. 9).

В позовній заяві позивачка стверджує, що на момент подання заяви про стягнення аліментів відповідач не мав стабільного доходу і вона вважала, що грошова сума в розмірі 300 грн. буде достатньою для утримання малолітньої дитини. Але на теперішній час ця сума є недостатньою для забезпечення дочки всім необхідним, а тому зміна розміру і способу аліментів з твердої грошової суми в розмірі 300 грн. на одну четверту частину заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, буде відповідати нормам чинного законодавства та буде достатнім для забезпечення дитининеобхідним для її життя та розвитку.

Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

За умовами, встановленими ч. 1 ст. 3 Конвенції та ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого врахування інтересів дитини.

З набранням чинності 08 липня 2017 року Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" № 2037-VIII відбулися зміни в законодавстві, яке регулює питання стягнення аліментів на утримання дітей. Так, з 08 липня 2017 року мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (до внесення змін цей розмір складав 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку).

Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно частин 1, 2, 3 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При прийнятті рішення, судом враховано, що відповідач є працездатним, зобов`язаний утримувати дитину в межах, необхідних для їх зростання і виховання, повноцінного здоров`я, задовільного фізичного, духовного та морального розвитку, має можливість сплачувати аліменти в мінімально визначеному на законодавчому рівні розмірі однієї чверті своїх доходів, щомісячно до досягнення дитиною віку повноліття.

За таких обставин, виходячи з найкращого та максимально можливого врахування інтересів дитини, суд приходить до висновку про можливість зміни розміру і способу стягнення аліментів з твердої грошової суми в розмірі 300 грн. на одну четверту частинну заробітку (доходу) відповідача, що буде у повній мірі відповідати вимогам закону, розумності і справедливості, з урахуванням обставин справи та доказів наданих сторонами.

Проте, згідно роз`яснення у постанові Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням суду законної сили.

Таким чином, стягнення аліментів у зміненому розмірі необхідно розпочати з дня набрання рішенням суду законної сили і проводити до досягнення дитиною повноліття. З цих підстав, вимоги позивача в частині стягнення аліментів з часу звернення до суду, задоволенню не підлягають.

У сукупності наведеного, судом визнається необхідним та достатнім зміна розміру та способу стягнення аліментів, що присуджені до стягнення за рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 лютого 2007 року по справі 2-247/07 з твердої грошової суми в розмірі 300 грн. на одну четверту частинну заробітку (доходу) відповідача, що підлягають стягненню щомісячно до досягнення дитиною віку повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з часу вступу рішення суду в законну силу.

В частині позовних вимог щодо збільшення розміру аліментів з часу звернення позивача до суду з позовом (09 листопада 2020 року) - позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 223, 258-259, 263-265, 268, 274, 279, 280-284, 288-289 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , про зміну розміру і способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Змінити спосіб і розмір аліментів, що стягнуті з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 лютого 2007 року у справі № 2-247/07, з твердої грошової суми на одну чверть заробітку (доходу) платника аліментів.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з часу вступу рішення суду в законну силу і проводити стягнення до досягнення дитиною повноліття.

В частині позовних вимог щодо зміни розміру і способу стягнення аліментів з часу звернення позивача до суду з позовом (09 листопада 2020 року) - відмовити.

Виконавчий лист виданий за рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 лютого 2007 року по цивільній справі № 2-247/07 - відкликати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 908,00грн. на користь держави в особі Державної судової адміністрації України (отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - UA0026001; код класифікації доходів бюджету - 22030106).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач може оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення або позивачем та іншими учасниками справи апеляційної скарги, якщо заяву та апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 17 лютого 2021 року.

Суддя Я.В. Замкова