Справа № 162/810/20
Провадження № 2/162/15/2021
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

18 лютого 2021 року смт. Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Савича А.С.,

з участю секретаря судового засідання Гичук О.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні заяву позивача ОСОБА_1 про виділ частки спільного майна в натурі в порядку уточнення позовних вимог шляхом часткової зміни предмету позову відповідно до ст.ст. 197, 174-175, 43, 49 ЦПК України в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спадкового майна в натурі шляхом одержання грошової компенсації, -

В С Т А Н О В И В:

10.09.2020 від позивача на адресу суду надійшла позовна заява, в якій просить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 вартість 2/3 часток житлового будинку, господарських будівель і споруд та вартість 2/3 часток земельної ділянки площею 0.0974 га, та вартість демонтованого обладнання будинку на загальну суму 275155 гривень, та припинити право власності позивача на 2/3 часток у праві власності на вищевказане майно з моменту одержання зазначеної грошової компенсації за набуттям права власності на майно відповідачкою ОСОБА_2 після надання органам Державної виконавчої служби доказів сплати грошової компенсації позивачеві.

Ухвалою судді від 16.09.2020 провадження у справі відкрито та призначено підготовче судове засідання.

До початку підготовчого судового засідання, а саме 15.02.2021, до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про виділ частки спільного майна в натурі в порядку уточнення позовних вимог шляхом часткової зміни предмету позову відповідно до ст.ст. 197, 174-175, 43, 49 ЦПК України. Зазначає, що в зв`язку з наведеним та враховуючи інтереси відповідача спрямовані на реальний поділ спірного будинку та земельної ділянки не пов`язаний зі сплатою грошової компенсації, та заявляє про часткову зміну предмету та підстав позову (а.с.194).

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав подану заяву в порядку уточнення позовних вимог шляхом часткової зміни предмету позову.

Представник відповідача ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 при вирішенні питання про прийняття судом цієї заяви покладалися на розсуд суду.

Суд, заслухавши надані позивачем пояснення до заяви, думку представника відповідача та відповідача з цього питання та дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 2 та ч. 3 ст. 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Так, ЦПК України передбачає право позивача змінити або предмет позову, або підстави позову, проте одночасна зміна предмета позову та підстав позову прямо забороняється. Зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача. Зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Тому в разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, а це за своєю суттю - уже новий позов. Саме у зв`язку із цим законодавцем закріплено альтернативну зміну предмета або підстав позову.

Згідно із нормами цивільного процесуального права, предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої суд має ухвалити рішення. Вказана дефініція дає правильне розуміння того, що позивач, звертаючись до суду, має матеріально-правову заінтересованість захистити своє право.

Під підставами позову розуміють обставини, якими позивач обґрунтовує свою вимогу, а також факти, що підтверджують ці обставини. Такими обставинами можуть бути лише юридичні факти, тобто факти, які зумовлюють певні правові наслідки : виникнення, зміну чи припинення правовідносин. Тому до підстав позову не можуть входити обставини, які виступають доказами в справі. З ними закон не пов`язує виникнення, зміну або припинення прав чи обов`язків. Вони лише підтверджують наявність або відсутність юридичних фактів, які входять у підставу позову.

Варто зазначити, що підставою позову не може вважатись посилання позивача на певні норми матеріального права. Пленум Верховного Суду України в п. 9 Постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» від 12 червня 2009 року за № 5 зазначив, що оскільки підставою позову є фактичні обставини, наведені в позовній заяві, то зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним під час вирішення судом питання про те, яким законом необхідно керуватись під час вирішення спору.

Крім того, поряд із предметом і підставою позову виділяють окремий елемент позову - його зміст. Під змістом позову розуміють вид (спосіб) судового захисту, що прямо передбачається законом (наприклад, ст. 16 Цивільного кодексу України), з яким позивач звертається до суду. Законодавець у ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового чи майнового права й інтересу, а в ч. 2 ст. 16 ЦК України наведено орієнтовний перелік способів здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом.

Таким чином, предмет позову - це те, що конкретно вимагає позивач; підстава позову - те, чим позивач обґрунтовує свої вимоги; зміст позову - це спосіб захисту порушеного права.

Таке ж розуміння елементів позову закріплюється на рівні судової практики, зокрема у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» від 12 червня 2009 року за № 5.

Зі змісту заяви позивача про виділ частки спільного майна в натурі в порядку уточнення позовних вимог шляхом часткової зміни предмету позову відповідно до ст.ст. 197, 174-175, 43, 49 ЦПК України, вбачається, що позивач одночасно змінює предмет і підставу позову, що в силу вимог ст. 49 ЦПК України, законодавством не передбачено.

Про зміну предмету та підстав позову зазначає позивач і у абз.5 стор.2 своєї заяви (а.с.194).

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Отже, приписами ч. 3 ст. 49 ЦПК України визначено, що одночасна зміна і предмета і підстав позову не допускається. Зміна позивачем підстав і предмета позову може мати місце лише альтернативно, тому одночасна їх зміна неможлива.

З тих підстав, що позивачем ОСОБА_1 заява подана всупереч вимогам статті 49 ЦПК України, з якої вбачається, зміна як підстав, так і предмету позову, а тому в задоволенні заяви ОСОБА_1 про прийняття заяви про зміну предмета позову необхідно відмовити.

Зважаючи на вказане, суд доходить висновку, що подана позивача заява за своєю суттю є пред`явленням нового позову.

Разом з тим, враховуючи положення ст. 4 ЦПК України, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу процесуальне право на звернення до суду з новим позовом в загальному порядку згідно з положеннями ст. 175-177 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись статтями 4, 16, 49, 258-261, 353 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у прийнятті заяви в порядку уточнення позовних вимог шляхом часткової зміни предмету позову.

Роз`яснити позивачу ОСОБА_1 процесуальне право на звернення до суду з новим позовом в загальному порядку згідно з положеннями ст. 175-177 ЦПК України.

Ухвала суду є остаточною та апеляційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

А.С. Савич