Справа № 591/3833/20
Провадження № 2/591/507/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2021 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.

при секретарі - Устименко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Сумський регіональний науково-виробничій центр стандартизації, метрології та сертифікації»

про визнання протиправним наказу, яким накладено дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення догани

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державного підприємства «Сумський регіональний науково-виробничій центр стандартизації, метрології та сертифікації» в якому просила визнати наказ Державного підприємства «Сумський регіональний науково-виробничій центр стандартизації, метрології та сертифікації» від 31.03.2020 року №18 про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани неправомірним та скасувати. Свої позовні вимоги мотивує тим, що наказ винесено з порушеннями вимог трудового законодавства, не містить обгрунтувань за що саме її позивачку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, Відповідач, в порушення вимог ст. 149 КЗпП України не отримував від неї письмових пояснень з приводу наявних чи виявлених порушень трудової дисципліни, в акті службового розслідування не зазначено жодних конкретних фактів будь яких порушень, керівництвом Відповідача було порушено порядок застосування дисциплінарних стягнень.

Позивачка ОСОБА_1 , її представник адвокат Сибільов В.В. в судовому засіданні позов підтримали повністю, просять суд позов задоволити.

Представник відповідача Державного підприємства «Сумський регіональний науково-виробничій центр стандартизації, метрології та сертифікації» адвокат Чернадчук О.В. в судовому засіданні проти позову заперечив, просить суд в позові відмовити.

11.08.2020 року Відповідач подав відзив на позовну заяву в якому проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначив, що ним було дотримано положеня чинного законодавства під час притягнення Позивачки до дисциплінарної відповідальності. Обставини та факти, що підтверджують порушення Позивачкою вимог законодавства в своїй службовій діяльності як уповноваженого з антикорупційної діяльності підприємства викладені в Акті службового розслідування (копія додається) та додатків до нього (копія додається).

08.07.2020 року ухвалою Зарічного районного суду м. Суми відкрито провадження у справі і призначено до підготовчого судового засідання на 21.08.2020 року. Підготовче судове засідання відкладалося з різних причин. 16.01.2021 року закрито підготовче судове засідання і справу призначено до судового розгляду по суті на 09.02.2021 року.

Суд, вислухавши сторони, свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , проаналізувавши матеріали даної цивільної справи, перевіривши подані докази, з точки зору належності, допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав:

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Судом встановлено, що 08.01.2014 року згідно з наказом №1 позивачку ОСОБА_1 було прийнято на роботу до Державного підприємства «Сумський регіональний науково-виробничій центр стандартизації, метрології та сертифікації» на посаду юрисконсульта з питань запобігання та виявлення корупції.

30 грудня 2015 року згідно наказу №68 Позивачку переведено на посаду уповноваженого з антикорупційної діяльності.

Діяльність Позивачки на посаді уповноваженої з антикорупційної політики, її повноваження, обов`яки, відповідальність урегульовано Кодексом законів про працю ( далі КзПП України), Законом України «Про запобігання корупції» (далі Закон №1700-VII), Постановою КМУ від 4.09.2013 року №706 «Питання запобігання та виявлення корупції» (чинна на момент застосування дисциплінарного стягнення) (далі Постанова №706), Антикорупційною програмою ДП «Сумський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» затвердженою Наказом №227 від 15.06.2017 року (зі змінами, далі Антикорупційна програма), Посадовою інструкцією уповноваженого з антикорупційної діяльності ДП «Сумистандартметрологія» ОСОБА_1 (далі посадова інструкція), нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 Закону України «Про запобігання корупції» уповноважений є посадовою особою юридичної особи, що призначається відповідно до законодавства про працю керівником юридичної особи або її учасниками (засновниками) у порядку, передбаченому ухваленою антикорупційною програмою.

Уповноваженим може бути фізична особа, яка здатна за своїми діловими та моральними якостями, професійним рівнем, станом здоров`я виконувати відповідні обов`язки.

16.03.2020 року на загальних зборів трудового колективу ДП «Сумистандартметрологія» Генеральний директор підприємства В.М. Хярм повідомив, що Відповідачка використовує незаконні методи впливу на керівника підприємства з метою покращення її матеріального становища, вимагає підвищення категорії до провідного та збільшення заробітної плати, погрожує та фактично шантажує керівника підприємства.

Заслухавши Генерального директора підприємства, інших працівників, трудовий колектив підприємства висловив недовіру Позивачу та запропонував адміністрації підприємства провести службове розслідування.

У зв`язку з виявленням під час зборів трудового колективу фактів ймовірного порушення уповноваженим Антикорупційної програми, та вчинення нею пов`язаного з корупцією правопорушення Генеральним директором підприємства 17.03.2020 року було видано наказ №19 про створення комісії зі службового розслідування для розгляду наведених фактів 16.03.2020 року.

18.03.2020 року Позивачку було ознайомлено з наказом про створення комісії із службового розслідування, проте від підпису Позивачка відмовилась про що було складено Акт про відмову від підпису від 18.03.2020 року.

У зв`язку з проведенням службового розслідування та з метою проведення його всебічно та неупереджено, встановити наявність чи відсутність фактів порушень з боку ОСОБА_4 , їй було запропоновано надати письмові відповіді на питання комісії та висловити письмово власну думку з приводу обставин які були озвучені Генеральним директором ДП «Сумистандартметрологія» під час загальних зборів трудового колективу. Від надання будь яких пояснень Позивачка, про що було складено Акт про відмову від надання письмових пояснень 23.03.2020 року.

За наслідками проведення службового розслідування комісія встановила, що факти намагань з боку відповідачки вплинути на рішення керівника підприємства з використанням наданих їй повноважень знайшли підтвердження, окрім того було виявлено факти порушення Позивачкою пп. 13 п. 11 Розділу 6 Антикорупційної програми стосовно захисту викривачів, упередженого ставлення до окремих працівників ДП «Сумистандартметрологія», порушення Позивачкою п.13 Положення про уповноваженого з антикорупційної діяльності.

На підставі встановлення комісією порушень Антикорупційної програми, протиправне використання наданих службових повноважень та пов`язаних з ними можливостями для отримання неправомірної вигоди, та виявлене упереджене ставлення до посадових осіб підприємства Відповідачці відповідно до Наказу №18 від 312 березня 2020 року було оголошено догану.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснила, що вона була свідком того, як позивачка ОСОБА_1 , знаходячись в кабінеті директора ОСОБА_3 наприкінці 2019 року, вимагала у нього підвищення на посаді.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що він тривалий час працював директором ДП «Сумистандартметрологія», знає позивачку ОСОБА_1 з моменту прийняття її на роботу, бо він її приймав на 0,5 ставки, а потім вона неодноразово вимагала від нього підвищення на посаді, а також йому телефонували з міністерства його керівники і також вимагали підвищити позивачку на посаді, але він був проти.

Статтею 139 КЗпП України встановлено що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно ст. 140 КЗпП України трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов`язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу. Відповідно до положень статті 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Складовими дисциплінарного проступку, що характеризують його об`єктивну та суб`єктивну сторони, є: дії (бездіяльність) працівника; невиконання або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між його діями (бездіяльністю) та невиконанням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність роботодавцем наявності будь-якої з цих складових виключає наявність дисциплінарного проступку (висновок Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладений у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 712/6576/17).

Разом з тим, саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку.

При розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, у чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо.

Відповідно до ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті. Працівники, які займають виборні посади, можуть бути звільнені тільки за рішенням органу, який їх обрав, і лише з підстав, передбачених законодавством.

Згідно ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» корупція - використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.

Корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до абз.3 п.1 Розділу 15 Антикорупційної програми Державного підприємства «Сумський регіональний науково-виробничій центр стандартизації, метрології та сертифікації» (в редакції яка діяла на момент виникнення спірних відносин) у разі надходження повідомлення або виявлення фактів про вчинення Уповноваженим корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, порушень Антикорупційної програми генеральний директор повідомляє про це Мінекономрозвитку та вживає заходів передбачених п. 2 цього розділу, згідно якого директор зобов`язаний: 1) Протягом двох днів ініціювати проведення внутрішнього розслідування з підтвердження чи спростування інформації про ймовірне порушення Антикорупційної програми або корупційне чи пов`язане з корупцією правопорушення; 2) За результатами проведення внутрішнього розслідування застосувати стягнення до винних осіб, якщо для цього є підстави.

Відповідно до п. п. 10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 1 листопада 1996 року « Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом ( ст. 129 Конституції) зобов`язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд виходить з вимог ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року).

Враховуючи вищевикладене, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх доказами наданими сторонами, суд приходить до висновків про необгрунтованість позовних вимог зважаючи на наступне:

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи дисциплінарне стягнення накладено у зв`язку з порушенням в т.ч. Антикорупційної програми ДП «Сумистандартметрологія», на підставі проведеного службового розслідування, висновки якого оформлені Актом службового розслідування від 27.03.2020 року, в той час як дотримання вимог Антикорупційної програми є обов`язком (згідно положень антикорупційного законодавства, посадової інструкції уповноваженого з антикорупційної діяльності, Положення про уповноваженого з антикорупційної діяльності). При цьому суд приходить до висновку що службове розслідування проведено у відповідності до вимог законодавства, від надання будь яких пояснень під час проведення службового розслідування Позивачка відмовилась, доказів на спростування висновків комісії зі службового розслідування суду не надала, наказ про створення комісії та проведення службового розслідування в судовому порядку не оскаржувала, чого незаперечувала в судовому засіданні.

Стосовно посилань Позивачки на недотримання Відповідачем положень ст. 149 КЗпП України суд зазначає, що Відповідач звертався до Позивача з метою отримання письмових пояснень, в той як Позивач сама відмовилась їх надавати.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих сторонами доказів у їх сукупності, оскільки обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення заявлених вимог, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, суд приходить до висновку про необхідність залишення позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання наказу про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани та скасування наказу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 136, 140, 147-1, 149 КЗпП УКраїни, ст.ст. 2, 4, 11-13, 76-83, 133, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного підприємства «Сумський регіональний науково-виробничій центр стандартизації, метрології та сертифікації» про визнання протиправним наказу, яким накладено дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення догани - відмовити в зв`язку з необґрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарги подаються учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення виготовлено 19 лютого 2021 року.

СУДДЯ А.Я.КЛИМЕНКО