Справа № 638/2019/21
Провадження № 2-з/638/146/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Поволяєва О.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маніту», третя особа ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів,-

ВСТАНОВИВ:

15 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі ТОВ «ОТП Факторинг Україна»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маніту» (ТОВ «Фінансова компанія «Маніту»), третя особа ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів, в якому просила суд: визнати недійсним договір відступлення права вимоги за кредитним договором, укладеним між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Маніту»; визнати недійсним договір відступлення права вимоги за іпотечним договором, укладеним між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Маніту».

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2021 року цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «ОТП Факторинг Україна», ТОВ «Фінансова компанія «Маніту», третя особа ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів передано на розгляд Київського районного суду м. Харкова на підставі ч.1 ст. 31 ЦПК України.

Одночасно з пред`явленням позову заявником подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення заборони на вчинення будь-яких реєстраційних дій стосовно нерухомого майна житлового будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви, приходить до висновку щодо непідсудності заяви про забезпечення позову Дзержинському районному суду м. Харкова.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у справі "Устименко проти України" констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20 липня 2006 року зазначив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Zand v. Austria", висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів".

За таких обставин, розгляд заяви про забезпечення позову Дзержинським районним судом м. Харкова призведе до порушення правила виключної підсудності, передбаченого ч.1 ст. 30 ЦПК України та цілком нівелює інститут виключної підсудності та поставить під сумнів саму сутність судового розгляду.

Розгляд заяви про забезпечення позову, яка була подана одночасно з пред`явленим позовом, на підставі п.2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України здійснюється виключно судом, компетентним розглядати спір по суті, що є правовою підставою для застосування порядку, встановленого ч.1 ст. 31 ЦПК України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що розгляд матеріалів заяви про забезпечення позову не підсудний Дзержинському районному суду м. Харкова та підлягає направленню за підсудністю до Київського районного суду м. Харкова в порядку, встановленому ст. 31 ЦПК України.

Керуючись ч. 1 ст. 30, п.1 ч.1, ч. 3 ст. 31, ч.9 ст. 187, ст.ст. 258-261, 353-354 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маніту», третя особа ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів - передати на розгляд Київського районного суду м. Харкова (місцезнаходження: вул. Валентинівська, буд. 7-Б, м. Харків, 61168).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя О.В. Поволяєва