справа № 367/5983/16-ц
головуючий у суді І інстанції Мерзлий Л.В.
провадження № 22-ц/824/4814/2021
УХВАЛА

18 лютого 2021 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Писана Т.О., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 27 січня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії і повідомлення державного виконавця Ірпінського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Жук Тетяни Анатоліївни, державного виконавця і як виконуючого обов`язки начальника Ірпінського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Нижник Тетяни Володимирівни на дії/бездіяльність органу примусового виконання,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 27 січня 2021 року скаргу ОСОБА_2 , як представника ОСОБА_1 , суб`єкти оскарження: державний виконавець Жук Тетяна Анатоліївна Ірпінського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області, державний виконавець Нижник Тетяна Володимирівна і як виконуючий обов`язки начальника Ірпінського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області на дії/бездіяльність органу примусового виконання повернено заявнику без розгляду.

Не погоджуючись із указаною ухвалою суду ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , 08 лютого 2021 року направила на електронну адресу Київського апеляційного суду дві апеляційні скарги підписані електронним цифровим підписом представника.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 лютого 2021 року було витребувано справу №367/5983/16-ц з Ірпінського міського суду Київської області.

15 лютого 2021 року до Київського апеляційного суду надійшла цивільна справа за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Ірпінського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Жук Тетяни Анатоліївни, державного виконавця і як виконуючого обов`язки начальника Ірпінського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Нижник Тетяни Володимирівни на дії/бездіяльність органу примусового виконання разом із апеляційною скаргою, яка за своїм змістом ідентична апеляційним скаргам поданим до суду апеляційної інстанції 08 лютого 2021 року.

Зважаючи на те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 27 січня 2021 рокубула ідентична апеляційним скаргам, які надійшли 08 лютого 2021 року до суду апеляційної інстанції, то одна апеляційна скарга, що надійшла 08 лютого 2021 року на електронну адресу Київського апеляційного суду, була повернена апелянту, а другу апеляційну скаргу, яка надійшла також 08 лютого 2021 року на електронну адресу Київського апеляційного суду, суд розцінює, як примірник для іншої сторони.

Згідно з вимогами статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала не були вручені у день його (її) складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Таким чином, останній строк оскарження ухвали припадає на 11 лютого 2021 року, тому скаржником не пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції.

Разом із тим, апеляційна скарга не відповідає вимогам статті 356 ЦПК України, оскільки апеляційна скарга не оплачена судовим збором.

У апеляційній скарзі представник скаржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 вказує, що справляння судового збору за подання скарг, що подаються до суду, не зазначених у ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», не передбачено, наприклад за подання в рамках справи скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця.

Разом з тим, такі доводи є помилковими виходячи із наступного.

В обгрунтування своїх доводів представник скаржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 посилається на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2018 року у справі №589/6044/2013, у якій було визнано помилковим висновок апеляційного суду про необхідність сплати судового збору за оскарження ухвали, постановленої за результатом розгляду скарги на дії державного виконавця.

Аналогічний висновок був висловлений у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18 січня 2018 року у справі №565/256/15-ц, від якого Велика Палата Верховного Суду у постанові 29 травня 2018 року у справі № 915/955/15 визнала за необхідне відступити.

У своїй постанові від 30 січня 2019 року у справі №755/10947/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

Про усталеність судової практики з порушеного питання свідчать висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 березня 2018 року у справі №660/612/16-ц (провадження № 14-19цс18), у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року у справі №752/7347/16-ц (провадження № 61-10168сво18), у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 травня 2019 року у справі № 753/12383/16 (провадження № 61-34248св18), що полягають у наступному.

У розділі VII ЦПК України та в Законі України «Про судовий збір» не передбачено необхідності сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС позивачем, який є стягувачем. Таке розуміння існуючого механізму правового регулювання ґрунтується на тому, що виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду, а позивачем уже сплачено судовий збір при зверненні до суду з позовом, або він мав пільги зі сплати такого збору.

Одночасно частиною другою статті 3 Закону України «Про судовий збір» не передбачено звільнення від сплати судового збору за звернення з апеляційною чи касаційною скаргою на ухвалу суду, постановлену за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця, такий об`єкт справляння судового збору у зазначеній нормі відсутній.

Крім того, статтею 5 Закону України «Про судовий збір», яка передбачає пільги зі справляння судового збору для певних осіб за визначеними категоріями справ чи процесуальних дій, не передбачені пільги щодо сплати судового збору за подання апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду, постановлену за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

Так, перелік заяв і скарг, за подання яких не справляється судовий збір, наведений у частині другій статті 3 Закону України «Про судовий збір», і в цьому переліку відсутні скарги щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби. Водночас у частині другій статті 4 вказаного Закону не встановлено ставки судового збору за подання скарг на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби.

Проте підпунктом 9 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено ставку судового збору за подання до суду апеляційної і касаційної скарги на всі ухвали суду без винятку.

Окрім того, вирішуючи питання про необхідність сплати судового збору при оскарженні даної ухвали суду слід враховувати позицію Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2018 року у справі №915/955/15, згідно з якою положення підпунктом 9 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» щодо сплати судового збору при оскарженні ухвали суду стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом України «Про судовий збір» справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких були постановлені відповідні ухвали.

У апеляційній скарзі представник скаржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 також просить врахувати майновий стан ОСОБА_1 , а саме розмір її пенсії, що суд розцінює як клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Зі змісту ст. 136 ЦПК України, яка узгоджується з приписами ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» встановлені умови, за наявності яких суд може звільнити від сплати судового збору, зокрема, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік (п. 1 ч. 1 даного Закону).

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Із наданої представником скаржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на підтвердження майнового стану скаржника копії довідки від 29 січня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Пенсійному фонді України Головного УПФУ в місті Києві та отримує пенсію за віком, який згідно із довідкою за шість місяців складає 17034, 46 грн. Доказів, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу ОСОБА_1 за попередній календарний рік, представником скаржника не надано.

Інші обставини, передбачені ст. 8 Закону України «Про судовий збір» як підстава для звільнення, зменшення, відстрочення чи розстрочення судового збору, скаржником не зазначені.

Не указано в апеляційній скарзі також обставин, які свідчать про наявність у ОСОБА_1 пільг, на підставі яких відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», вона підлягає звільненню від сплати судового збору.

Враховуючи викладене та вимоги законодавства, відсутні правові підстави для визнання заяви скаржника про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати судового збору обґрунтованою, а відтак заява не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання фізичною особою апеляційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, за звернення до суду з апеляційною скаргою ОСОБА_1 слід сплатити судовий збір у розмірі 454 грн на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду.

Судовий збір має бути сплачено за наступними реквізитами:

отримувач коштів ГУК у м.Києві/Соломян.р-н/22030101;

Код за ;

Банк отримувача Казначейство України (ЕАП);

МФО банку 899998;

Рахунок отримувача UA0026010;

Код класифікації доходів бюджету 22030101.

Документи, що підтверджують сплату суми судового збору подаються до Київського апеляційного суду в оригіналі.

Відповідно до вимог частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За наведених обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

На виконання даної ухвали апелянту слід надати оригінал платіжного доручення про сплату судового збору в розмірі 454 грн з відміткою про зарахування до державного бюджету та подати копії апеляційної скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Керуючись ст.ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у задоволенні клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 27 січня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії і повідомлення державного виконавця Ірпінського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Жук Тетяни Анатоліївни, державного виконавця і як виконуючого обов`язки начальника Ірпінського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Нижник Тетяни Володимирівни на дії/бездіяльність органу примусового виконання залишити без руху та надати строк для усунення вказаних недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що в разі не усунення у встановлений термін недоліків апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Т.О. Писана