Дата документу 10.12.2021
Справа № 937/7735/20
Провадження № 2/937/656/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«10» грудня 2021 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Колодіної Л.В.,

секретаря судового засідання Арифової Л.А.,

за участі сторін:

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Цимбалюка М.Г.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в м. Мелітополі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_2 частину заборгованості за кредитом в сумі 30 335 грн. 89 коп., яка утворилась за договором № від 17.06.2014.

В обґрунтування вимог зазначало, що 17.06.2014 між Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № від 17.06.2014, у відповідності до якого останній отримав кошти у розмірі 25 807, 90 грн. із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 0,01% річних (п. 1.1. Кредитного договору). З яких 24 289, 79 гривень надано на споживчі цілі, що підтверджується заявою на видачу готівки № 5 від 17.06.2014. Згідно п. 3.3 Кредитного договору, Банк має право відступити повністю чи частково свої права вимоги за Кредитним договором та/чи Угодою третій особі. 13 червня 2016 року між ПАТ «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір факторингу №13/06/16 від 13.06.2016, відповідно до якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право Нового кредитора до Відповідача за Кредитним договором № від 17.06.2014.

Відповідно до п.1.4.1 Кредитного договору № від 17.06.2014 Позичальник зобов`язаний повністю повернути Банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов`язання за Кредитним договором не пізніше 17 червня 2019 року. У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_2 кредитних зобов`язань за договором № від 17.06.2014 станом на 13.06.2016 утворилась заборгованість у розмірі 33 899, 49 грн. 29 січня 2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було укладено Договір факторингу №29/01/19-2 від 29.01.2019, відповідно до якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право Новою кредитора до Відповідача за Кредитним договором № від 17.06.2014. З метою належного виконання зобов`язання ТОВ «ФК «Прайм Альянс» направило до ОСОБА_2 вимогу про необхідність погашення кредитної заборгованості на підставі ст.ст. 530,512.516 ЦК України, що датовані 18.02.2019, відповідно до якої ОСОБА_2 було повідомлено про необхідність погасити заборгованість протягом 30-ти календарних днів з моменту отримання вимоги, але не пізніше ніж до 18.03.2019 або зв`язатися з Новим кредитором для узгодження вигідних умов подальшої сплати заборгованості.

Позивач просить суд стягнути із ОСОБА_2 частину заборгованості за кредитним договором № від 17.06.2014 у розмірі 30 335, 89 гривень, яка складається: заборгованість за кредитом 23 658, 94 гривень, а також урахування індексу інфляції та 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України, що станом на 13.10.2020 становить 6 676, 95 гривень на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс». Стягнути сплачені судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 2 102,00 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс».

Ухвалою судді від 26 березня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду. Відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання. Надано сторонам строк для надання заяв по суті справи.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала і просила задовольнити в повному обсязі на підставах, які викладені в позовній заяві. Зазначила, що відповідач неналежним чином виконував взяті на себе зобов`язання, а тому суму боргу має бути стягнуто в судовому порядку.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував у повному обсязі з підстав зазначених у письмових поясненнях, просив застосувати строки позовної давності.

Відповідно до ч.1 ст.247 ЦПК України суд під час судового розгляду справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Суд, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, вислухавши думку представника відповідача, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

17.06.2014 між Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № від 17.06.2014, у відповідності до якого останній отримав кошти у розмірі 25 807, 90 грн. із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 0,01% річних (п. 1.1. Кредитного договору). З яких 24 289, 79 гривень надано на споживчі цілі, що підтверджується заявою на видачу готівки № 5 від 17.06.2014/а.с.5,7/.

Відповідно до п.1.4.1 Кредитного договору № від 17.06.2014 Позичальник зобов`язаний повністю повернути Банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов`язання за Кредитним договором № від 17.06.2014 до 17 червня 2019 року/а.с.5/.

Борг за даним кредитним договором ОСОБА_2 повинен був була погашати за графіком платежів/а.с.6/.

Згідно п. 3.3. Кредитного договору № від 17.06.2014 Банк має право відступити повністю чи частково свої права вимоги за Кредитним договором та/чи Угодою третій особі/а.с.5/.

Таким чином, 13 червня 2016 року між ПАТ «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір факторингу №13/06/16 від 13.06.2016, відповідно до якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право Нового кредитора до Відповідача за Кредитним договором № від 17.06.2014/а.с.8-11/.

У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_2 кредитних зобов`язань, ПАТ «ОТП Банк» передав до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» право вимоги за кредитним договором на суму 33 899, 49 грн./а.с.12/.

29 січня 2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було укладено Договір факторингу №29/01/19-2 від 29.01.2019, відповідно до якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право Новою кредитора до Відповідача за Кредитним договором № від 17.06.2014.

З метою належного виконання зобов`язання ТОВ «ФК «Прайм Альянс» направило до ОСОБА_2 вимогу про необхідність погашення кредитної заборгованості на підставі ст.ст. 530,512,516 ЦК України, що датовані 18.02.2019, відповідно до якої ОСОБА_2 було повідомлено про необхідність погасити заборгованість протягом 30-ти календарних днів з моменту отримання даних вимог, але не пізніше ніж до 18.03.2019 або зв`язатися з Новим кредитором для узгодження вигідних умов подальшої сплати заборгованості/а.с.21/.

Однак, станом на 13.10.2020 вимоги позивача не виконані, залишок заборгованості ОСОБА_2 перед ТОВ «ФК «Прайм Альянс» становить 33 899, 49 гривень, яка складається: заборгованість за кредитом 23 658, 94 гривень, а також урахування індексу інфляції та 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України, що станом на 13.10.2020 становить 10 240, 55 гривень/а.с.24/.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем обов`язків за кредитними договорами утворилася кредитна заборгованість.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

Згідно з ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом вимог ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якою охоплено ст. ст. 1046-1053.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Таким чином між сторонами склались правовідносини, які пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань.

Не оспорюючи факт укладення кредитного договору та отримання коштів за таким договором, сторона відповідача заперечує проти позову, посилаючись на сплив позовної давності.

Представник позивача в ході розгляду справи наголошував на тому, що відповідач був належним чином повідомлений про заміну первісного кредитора, але надані суду в підтвердження документи не підтверджують факту належного повідомлення відповідача про заміну кредитора та вимоги щодо погашення кредитної заборгованості, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про вручення поштового відправлення адресату.

Ухвалюючи рішення, суд погоджується з такими доводами сторони та при вирішенні спору враховує наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звертався до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до ТОВ «ФК «Прайм Альянс» про визнання виконавчого напису про стягнення з нього боргу за кредитним договором № від 17.06.2014 у сумі 33 899, 49 грн. на користь ТОВ «ФК «Прайм Альянс», вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим О.О., таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги за вказаним позовом обґрунтовував тим, що оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса є таким, що не підлягає виконанню, оскільки останній був вчинений без дотримання вимог чинного законодавства, а зазначена у виконавчому написі сума боргу не є безспірною.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 грудня 2020 року позов ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Прайм Альянс» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, за участю третіх осіб приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравцова Олександра Олександровича, приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Дмитра Юрійовича задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 10 квітня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим Олександром Олександровичем та зареєстрований в реєстрі за № 918, про стягнення з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» заборгованості за договором № від 17 червня 2014 року в розмірі 33899 гривень 49 копійок.

Рішення набрало законної сили 21.01.2021.

Розглянувши справу, суд встановив, що ТОВ «ФК «Прайм Альянс» звернулося за отриманням виконавчого напису нотаріуса поза межами встановленого законом строку, який безпосередньо пов`язаний із позовною давністю, встановленою Цивільним кодексом України, що становить три роки незалежно від суб`єктного складу сторін правовідносин.

За змістом ст. ст. ст. 256, 257, 261 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

При цьому статтею 262 ЦК України встановлено, що заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до пункту. 1.4.2. Договорів встановлено що сума отриманого Кредиту погашається щомісяця в Дату платежу та в розмірі, зазначеному в Графіку платежів.

У відповідності до пункту. 1.4.3. Договорів проценти за користування кредитом нараховуються та сплачуються щомісяця одночасно з погашенням суми отриманого Кредиту, виходячи із розміру процентної ставки, визначеної п. 1.1. даного Договору. Розмір щомісячних процентів, належний до сплати, зазначений в Графіку платежів. Для розрахунку використовується база виходячи з 365 днів у році.

Пунктом 1.4.4. Договорів передбачено що, за управління Кредитом Позичальник щомісяця, одночасно з погашенням суми Кредиту і процентами, сплачує комісію, розмір якої зазначений в Графіку платежів, що є невід`ємною частиною даного Договору. У випадку дострокового повернення кредиту, комісія за управління кредитом сплачується за фактичний час користування Кредитом.

Згідно до пункту 1.4.5. Платежі по Кредиту нараховується щомісячно, виходячи зі строку Кредиту, в розмірі вказаного в Графіку платежів, та підлягають сплаті позичальником в дати платежів у складі суми платежу за розрахунковий період.

Пунктом 1.4.6. Договору передбачено, що графік платежів є Додатком № 1 та невід`ємною частиною даного Договору, та розраховується з урахуванням розміру та строку Кредиту, процентної ставки за користування Кредитом, розміру щомісячної комісії та Пільгового періоду. Розмір щомісячних платежів зазначається в графіку платежів та визначається за формулою ануітетних платежів (виключенням можуть бути перший та / чи останній платіж) з урахуванням фактичної кількості календарних днів у році.

Так у відповідності до Додатку № 1 Договору, встановлений графіку погашення кредиту щомісячними платежами.

Якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з частиною п`ятою статті 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

Встановлення строку кредитування у кредитному договорі, що передбачає внесення позичальником щомісячних платежів, має значення не для визначення початку перебігу позовної давності за вимогами кредитодавця щодо погашення заборгованості за цим договором, а, насамперед, для визначення позичальнику розміру щомісячних платежів. Відтак, за вказаних умов початок перебігу позовної давності не можна визначати окремо для погашення всієї заборгованості за договором(зі спливом строку кредитування) і для погашення щомісячних платежів (після несплати чергового такого платежу). Аналогічна позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження 14-10цс18).

Тобто, в договорі зазначено, що кредит повертається щомісячно (Додаток № 1 до Договору), і за несвоєчасне внесення платежу передбачений штраф і пеня. В такому випадку, позовна давність у три роки встановлюється окремо до кожного невиконання щомісячного платежу. Тому в даному випадку позовна давність повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Оскільки за умовами укладених кредитного договору ОСОБА_2 мав виконувати зобов`язання, зокрема, з повернення кредиту та зі сплати процентів й комісії в порядку та у строки, зазначені в графіку погашення до договору №1 впродовж строку кредитування (60 місяців), перебіг позовної давності для стягнення заборгованості за кожним з цих щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу, а тому встановлення строку кредитування у договорі, який передбачає внесення позичальником щомісячних платежів, має значення не для визначення початку перебігу позовної давності за вимогами кредитодавця щодо погашення заборгованості за цим договором, а, насамперед, для визначення позичальнику розміру щомісячних платежів.

Відтак, за наведених умов початок перебігу позовної давності для погашення щомісячних платежів за договором визначається за кожним таким черговим платежем з моменту його прострочення.

Згідно витягів з реєстру боржників - додатку 1 до договору факторингу № 29/01/19-2 від 29 січня 2019 року вбачається, що боржник ОСОБА_2 має 1501 день прострочення виконання зобов`язань, що в сумі становить понад 3 роки за Кредитним договором № від 17 червня 2014 року.

Статтею 261 ЦК України передбачено не лише можливість, а і обов`язок особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

Відповідно до приписів ст.261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Для визначення моменту виникнення права на позов важливим є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) моменти.

При цьому, за змістом ст.261 ЦК України законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Якщо встановити день, коли особа довідалась про порушення права або про особу, яка його порушила, неможливо, або наявні докази того, що особа не знала про порушення права, хоч за наявних умов повинна була знати про це, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа повинна була довідатися про порушення свого права.

Під можливістю довідатись про порушення права або про особу, яка його порушила, в цьому випадку слід розуміти передбачувану неминучість інформування особи про такі обставини, або існування в особи певних зобов`язань, як міри належної поведінки, в результаті виконання яких вона мала б змогу дізнатись про відповідні протиправні дії та того, хто їх вчинив.

В даному випадку, представник позивача укладаючи договір Факторингу №29/01/19-2 від 29.01.2019, ознайомлювався із кредитною справою відповідача (кредитним договором, із сумою заборгованості, розрахунком заборгованості з відображеними щомісячними платежами, попереднім договором факторингу), чим самим був ознайомлений з фактичними обставинами кредитної справи відповідача і мав реальну можливість, враховуючи строки позовної давності, подати позов у передбачений законом строк.

В той же час, представником позивача не було надано суду жодного доказу, який би спростував заперечення відповідача щодо застосування строку позовної давності.

У свою чергу, відповідач подав до суду заяву про застосування строку позовної давності, що відповідно до ч.ч. 3, 4 ст.267ЦК України є підставою для відмови у позові.

Врахувавши вказані обставини в сукупності, суд прийшов до висновку, що при укладенні договору факторингу від 29 січня 2019 року його сторонам було відомо про строк прострочення виконання зобов`язань та можливий ризик застосування позовної давності.

Також суд приймає до уваги при ухваленні рішення у даній справі обставину щодо спливу трирічного строку з дня коли кредитор дізнався про своє порушене право, встановлену рішеннями Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21.20.2021 у справі за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «ФК «Прайм Альянс» про визнання виконавчого напису такими, що не підлягає виконанню, а також враховує й те, що вимоги ТОВ «ФК «Прайм Альянс» не є такими, на які позовна давність не поширюється, що договір про збільшення позовної давності між сторонами не укладався, строк перебігу давності не зупинявся та не переривався.

Таким чином, за вимогами ТОВ «ФК «Прайм Альянс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості сплинула позовна давність у три роки, про застосування якої заявляє сторона у справі.

За змістом ч. ч. 2 - 4 ст. 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Тому, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, положень чинного законодавства, суд вважає необхідним у позові ТОВ «ФК «Прайм Альянс» відмовити повністю у зв`язку зі спливом позовної давності.

Керуючись ст. ст. 2,4,5,12,13,81,89,141,261,263-265,268,273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду області протягом 30 днів з дня його складення шляхом подання апеляційної скарги через Мелітопольський міськрайонний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються наступні дані сторін та інших учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», код ЄДРПОУ - 41677971, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 77.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: Л.В. Колодіна