Справа № 2-596/11
Провадження № 2-п/147/2/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2021 року смт. Тростянець

Тростянецький районний суд Віцнницької області у складі:

головуючого судді Мудрак А.М.

з участю секретаря Чудак Г.І.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 15 серпня 2011 року у цивільній справі №2-596/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

09 лютого 2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 15.08.2011 у справі №2-596/11 за позовною заявою ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування заяви покликається на те, що 15 серпня 2011 року Тростянецьким районним судом Вінницької області було ухвалено рішення у справі №2-596/11, яким було задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором у розмірі 167803,61 грн.; стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» судові витрати в розмірі 1798,04 грн. Наприкінці грудня 2020 року АТ КБ «Приватбанк» телефоном повідомив її про заборону користування коштами, що містяться на її рахунках у банківських установах. Після цього, на початку січня 2021 року на її домашню адресу поштою надійшли супроводжувальні листи разом із постановами від 11.02.2020 у ВП №63577002 про відкриття виконавчого провадження, про стягнення з боржника основної винагороди, та арешт коштів боржника. Приблизно в середині січня 2021 року на її домашню адресу та адресу установи, де працює, надійшов супровідний лист разом з постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 08.12.2020 у ВП №63577002. До 25.01.2021 копія заочного рішення у справі №2-596/11 судом їй не направлялася та нею не отримувалася. Таким чином, через не направлення судом заочного рішення заявник, в порушення вимог ст. 55 Конституції України, ст. 228 ЦПК України була позбавлена права на захист своїх прав і інтересів від порушень шляхом перегляду вказаного заочного рішення. Враховуючи викладене, просить суд прийняти заяву до розгляду, переглянути заочне рішення, скасувати його та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Позивач в судове засідання не з`явився, причина неявки суду невідома, хоча належним чином повідомлялись про дату та час розгляду справи.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву про перегляд заочого рішення підтримала покликаючись на викладені в ній доводи та просить її задоволити.

Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази, надані учасниками справи та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що Тростянецьким районним судом Вінницької області 15 серпня 2011 року було ухвалено заочне рішення у справі №2-596/11 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнуто солідарно з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» суму заборгованості в розмірі 167803,61 грн, та 1798,04 грн. судових витрат (а.с. 8-10).

Згідно з листом Тростянецького районного суду Вінницької області від 12.02.2021 цивільна справа №2-596/11 за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором знищена у зв`язку з закінченням строку зберігання відповідно до акта №1 «Про вилучення для знищення документів не внесених до Національного архівного фонду», погодженого ЕПК Державного архіву Вінницької області протоколом №12 від 09.11.2018 (а.с.20). Як вбачається з рішення суду, в судове засідання відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України (чинної на час ухвалення оспорюваного рішення суду) для розгляду цивільної справи в порядку заочного провадження необхідне дотримання передбачених законом умов та правил. Процедура заочного провадження можлива при наявності одночасно кількох умов: 1) неявка в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або 2) якщо повідомленні відповідачем причини неявки визнані неповажними; 3) згода позивача на таке вирішення справи.

Повідомлення сторін про час та місце розгляду справи станом на дату ухвалення заочного рішення 15 серпня 2011 року проводилось відповідно до вимог ст. ст. 74, 75, 76 ЦПК (чинної на час ухвалення оспорюваного рішення суду).

Згідно з ч.5 ст. 74 ЦПК України (чинної на час ухвалення оспорюваного рішення суду) у разі відсутності фізичних осіб, що не мають статусу підприємців, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Відповідно до ст. 27 ЦПК України (чинної на час ухвалення оспорюваного рішення суду) участь у судових засіданнях це право, а не обов`язок сторін. Тому не можна вважати основою заочного провадження один лише факт неявки відповідача в судове засідання. Необхідним елементом є відсутність заяви відповідача про розгляд справи у його відсутності або визнання неповажними причин неявки. Якщо відповідач повідомив суд про причини неявки в судове засідання і вони визнані судом поважними, то суд відкладає розгляд справи відповідно до п.2 ч 1 ст. 169 ЦПК. Якщо ж від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності, то говорити про можливість заочного розгляду справи також немає підстав.

Пунктом 30 постанови Пленуму Верховного Суду № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що заочний розгляд судом цивільної справи відповідно до статті 224 ЦПК допускається лише у тому разі, коли відповідач або всі відповідачі у справі, якщо їх було кілька, повідомлені належним чином про час і місце судового розгляду, не з`явилися в судове засідання при відсутності в ньому їх представників і від них не надійшло повідомлення про причини неявки чи зазначені ними причини визнані неповажними, або такі особи залишили залу судового засідання до його закінчення і проти такого розгляду справи не заперечує позивач та ним не було змінено предмета або підстави позову чи розміру позовних вимог. У разі внесення таких змін заочний розгляд справи провадиться у випадку неявки за зазначених вище умов відповідача (всіх відповідачів) після одержання ним (ними) повідомлення суду про ці зміни.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявником ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ) не доведено перед судом поважності причин неявки заявника ОСОБА_5 (відповідача по справі) в судове засідання 15.08.2011. Інші зазначені у заяві доводи, суд не вважає істотними, а розцінює як її незгоду із мотивами постановленого заочного рішення суду від 15.08.2011, що не позбавляє її права оскаржити дане рішення в апеляційному порядку.

Дослідивши надані з архіву суду оригінал заочного рішення від 15.08.2011 та оригінал ухвали судді Апеляційного суду Вінницької області від 21.07.2011, судом встановлено наступне.

В рішенні Тростянецького районного суду Вінницької області від 15.08.2011 зазначено, що відповідач ОСОБА_2 , будучи належно повідомленою про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подавала. Тобто, судом при розгляді справи підтверджено причину неявки відповідача, а також з`ясовано наявність підстав для винесення заочного рішення.

Крім того, з архіву суду надано копію ухвали судді Апеляційного суду Вінницької області від 21.07.2011 (справа №22ц-2470/2011р.) з тексту якої вбачається, що ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 14.06.2011 було відкрито провадження у справі за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором й не погодившись з такою ухвалою відповідач ОСОБА_2 08 липня 2011 року подала апеляційну скаргу на ухвалу про відкриття. Зазначила, що ухвалу суду отримала 05.07.2011. Ухвалою судді Апеляційного суду Вінницької області апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Вказане свідчить про те, що відповідач ОСОБА_1 знала про наявність у провадженні суду цивільної справи №2-596/11 та з метою реалізації своїх прав як учасника та сторони у справі оскаржила ухвалу про відкриття провадження.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно зі ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 127 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо іншене встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Так, відповідно до п.8 ст. 129 Конституції України, одним із фундаментальних принципів правосуддя є забезпечення апеляційного і касаційного оскарження рішення суду, окрім випадків, встановлених законом.

Аналогічні норми містяться в статті 14 Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

Поняття «перегляд судового рішення» є значно ширшим ніж «оскарження судового рішення» в розумінні процесуального законодавства.

Поняття «забезпечення права» за своїм змістом є більш широким поняттям, ніж поняття «право», яке використовується у законі, бо воно передбачає, крім самого «права», ще й гарантований державою механізм його реалізації. Забезпечення права на оскарження включає як можливість оскарження судового рішення, так і обов`язок суду прийняти та розглянути подану заяву чи скаргу.

Процесуальний Закон не дає визначення терміну «поважні причини». Однак в Рішенні Верховного Суду України від 13.09.2006 по справі № 6-26370кс04 (№ в ЄРДРСРУ 135558) вказане наступне: «Поважними причинами пропуску строку позовної давності вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред`явлення позову стає неможливим або утрудненим» .

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 272 ЦПК України (чинної на час ухвалення оспорюваного рішення суду) учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Якщо недотримання строків на подання заяви про перегляд заочного рішення було зумовлене діями (бездіяльністю) лише суду першої інстанції, зокрема особі з запізненням було направлено копію повного тексту рішення суду або ненаправлено взагалі, то ця обставина може бути підставою для поновлення строку на оскарження за заявою особи, яка оскаржує судове рішення.

Вказане вище підтверджує те, що у суду є «свобода розсуду» або дискреційні повноваження суду на поновлення процесуальних строків, адже за таких обставин лише суд вирішує, яка причина є поважною, і які докази можна приймати до уваги, разом з цим суд повинен обґрунтувати свою позицію відповідними доводами, а не лише зазначити «визнати поважними причини пропуску процесуальних строків» (Ухвала ВСУ від 26.01.2006 справа № 6-7307кс04).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Відповідно до ст. 228 ЦПК України (чинної на час ухвалення оспорюваного рішення суду), відповідачі мали право в разі незгоди з заочним рішенням суду протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення подати до Тростянецького районного суду Вінницької області заяву про його перегляд.

Так, суд вважає необґрунтованим та не доведеним належними і допустимими доказами твердження заявника щодо необізнаності про факт заочного рішення суду у цивільній справі №2-596/11 з тих підстав, що про заочне рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 15.08.2011 вона дізналася наприкінці грудня 2020 року. Таким чином, є незрозумілим, що заважало заявнику в період часу з 2011 року звернутись з заявою про перегляд заочного рішення.

Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (п.п.66-69 рішення у справі «Смірнова проти України»). Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 зазначено про те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Також суд вважає за необхідне роз`яснити, що ухвала про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення не підлягає оскарженню в апеляційному порядку окремо від заочного рішення, оскільки така ухвала не передбачена в переліку ухвал, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду першої інстанції, визначені ст. 353 ЦПК.

Окрім того, в контексті ч. 4 ст. 287 ЦПК України, після залишення заяви відповідача про перегляд заочного рішення без задоволення відповідач може оскаржити в апеляційному порядку не таку ухвалу суду, а саме заочне рішення.

Керуючись ст. ст. 211, 247, 280, 287-289 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Залишити заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 15 серпня 2011 року у цивільній справі №2-596/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Мудрак