У Х В А Л А

19 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 283/2025/19

провадження № 61-118ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Меньківським Володимиром Анатолійовичем, на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 05 березня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 12 серпня 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Біт Групп», третя особа - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна», про відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 05 березня 2020 року, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 12 серпня 2020 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

31 грудня 2020 року ОСОБА_1 через адвоката Меньківського В. А., подала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 05 березня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 12 серпня 2020 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Ухвалою Верховного Суду від 21 січня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме: для надання належним чином оформленої касаційної скарги та надання заяви про поновлення строку касаційного оскарження, обґрунтованої належним чином доказами.

У лютому 2021 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 , якbvю недоліки скарги не усунуто у повному обсязі.

Залишаючи касаційну скаргу без руху, Верховний Суд вказав на те. що скаржнику необхідно надати до суду належним чином оформлену касаційну скаргу, в якій слід зазначити підстави касаційного оскарження, та заяву про поновлення строку касаційного оскарження з належним обґрунтуванням поважності причин пропуску строку.

В поданому клопотання скаржником обґрунтовано та підтверджено належним чином доказами причини пропуску строку касаційного оскарження, проте, скаржником не було виконано вимоги ухвали Верховного Суду від 21 січня 2021 року в частині надання належним чином оформленої касаційної скарги з належним зазначенням та обґрунтуванням підстав касаційного оскарження.

Суд вдруге наголошує скаржнику на тому, що підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. Зокрема, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

За правилами пункту п`ятого частини другої статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Залишаючи касаційну скаргу без руху, Верховний Суд акцентував увагу скаржника на тому, що доводи касаційної скарги зводяться до узагальнених посилань скаржника на обставини, які він вважає підставою для скасування оскаржуваних судових рішень.

Суд касаційної інстанції нагадує, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру. Аналогічні висновки висловив Європейський суд з прав людини, зокрема, у справах «Рябих проти Росії», «Пономарьов проти України».

Законодавець визначив ряд вимог, яким має відповідати касаційна скарга особи, яка бажає оскаржити в касаційному порядку, зокрема, рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції (стаття 392 ЦПК України, яка містить також відсилочну норму на частину другу статті 389 ЦПК України).

Мотивуючи касаційну скаргу, скаржнику необхідно обов`язково зазначити підставу касаційного оскарження, норму права, з застосуванням якої судом апеляційної інстанції не погоджується скаржник, та обґрунтування такої підстави: вказати правовий висновок Верховного Суду з приводу застосування саме цієї норми права у подібних правовідносинах та роз`яснити, в чому на думку скаржника полягає невідповідність висновків суду апеляційної інстанції цьому правовому висновку; або відсутність такого правового висновку Верховного Суду та обґрунтування застосування цієї норми права судом апеляційної інстанції, яке на думку скаржника є правильним; або обґрунтування доцільності відступу від правового висновку Верховного Суду з приводу застосування норми права у подібних правовідносинах, яким скористався суд апеляційної інстанції, тощо.

Інша точка зору скаржника на процес розгляду справи, переоцінка обставин справи та доказів, оцінених судом, не є безумовною підставою для касаційного оскарження судових рішень.

Скаржнику необхідно відповідно до вимог процесуального закону чітко вказати підстави касаційного оскарження, належним чином їх обґрунтувати, оскільки виконання таких вимог необхідне для правильного зазначення підстав касаційного оскарження в ухвалі про відкриття касаційного провадження та чіткого визначення меж касаційного перегляду справи в розумінні статті 400 ЦПК України.

Таких вимог скаржником не було виконано, а тому касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду. Для усунення цих недоліків скаржнику необхідно надати виправлену касаційну скаргу та її копії відповідно до кількості учасників у справі з урахуванням вимог цієї ухвали щодо посилань на підстави касаційного оскарження та їх відповідного мотивування.

За змістом статті 127 ЦПК України встановлений судом строку може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Верховний суд бере до уваги те, що скаржник не вперше звертається до суду з касаційною скаргою, а тому, з метою запобігання надмірної витрати часу, необхідного особі для звернення за захистом порушених прав, недопущення надмірного формалізму та порушення внаслідок цього принципу доступу до правосуддя, Верховний Суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги, а саме: для надання скаржником виправленої касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі невиконання вищевказаних вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Керуючись статтями 127, 261 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення зазначених вище недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш