Справа № 946/8393/20
946/8393/20 Провадження № 2/946/235/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 грудня 2021 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого судді - Бурнусуса О.О.,
за участю: секретаря судового засідання - Коробко О.Д.,
представника позивача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному позовному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, -
Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, яким просила встановити факт того, що ОСОБА_4 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною матір`ю ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . А також, просила визнати за нею в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/4 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що складає квартиру № 3 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Арнаут О.В. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що у справі відсутні документи, що підтверджують родинні відносини і неможливо встановити частку, що спадкується.
Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити.
В судові засідання, які призначались на 15.02.2021 року та 23.03.2021 року, 19.04.2021 року, 19.05.2021 року, 22.06.2021 року, 13.09.2021 року, 11.10.2021 року, 03.11.2021 року, 07.12.2021 року відповідач ОСОБА_3 не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, а саме за адресою місця реєстрації, що підтверджено відповідними поштовими повідомленнями про отримання нею судових повісток та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, про причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення слухання справи або слухання справи за її відсутності на адресу суду не направляла.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 пояснила, що родину ОСОБА_4 знає добре, ОСОБА_5 є донькою ОСОБА_4 , вони разом проживали. Підтвердила факт того, що ОСОБА_4 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною матір`ю ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_4 . Спадкодавець ОСОБА_4 проживала разом із своєю донькою ОСОБА_5 і остання приходилась ОСОБА_4 донькою. Підтвердила факт того, що ОСОБА_4 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною матір`ю ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вислухавши пояснення представника позивача та свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.03.2021 року ухвалено цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно вирішити на підставі наявних у ній даних і доказів (в заочному порядку).
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рівних частках кожному належала 1/4 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що складає квартиру № 3 .
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 14.11.2007 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Після смерті ОСОБА_5 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина, до якої входить 1/12 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 59458664 від 18.02.2020 року інформація про заповіт складений та посвідчений від імені ОСОБА_5 відсутня.
Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_5 є її мати ОСОБА_4 .
Факт того, що ОСОБА_4 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною матір`ю ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 був підтверджений поясненями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_8 допитаними в судовому засіданні.
Крім цього, зазначений факт підтверджений довідкою наданою комунальним підприємством «Житсервіс - 2» від 12.09.2006 року, згідно якої до складу родини ОСОБА_4 входить її донька ОСОБА_5 та її чоловік ОСОБА_9 .
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Як було з`ясовано судом, ОСОБА_4 на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_5 , що підтверджено записом в будинковій книзі на частину спадкового житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що складає квартиру № 3 , тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 08.06.2016 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Після смерті ОСОБА_9 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина, до якої входить 1/12 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Відповідно до заповіту від 21.03.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 433, ОСОБА_9 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде йому належати і на що за законом він матиме право заповів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
Отже, прийняття спадщини є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.
Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Так, 17.06.2020 року ОСОБА_3 будучи спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , звернулась до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Арнаут О.В. із заявою про прийняття спадщини, що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 17.06.2020 року.
Пороте, зазначена заява про прийняття спадщини була подана ОСОБА_3 вже після спливу передбаченого ст. 1270 ЦК України шестимісячного строку для прийняття спадщини.
Також, із позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9 до суду, відповідач ОСОБА_3 не зверталась.
Більш того, разом із спадкодавцем ОСОБА_9 відповідач ОСОБА_3 не проживала.
Таким чином, відповідач ОСОБА_3 вважається такою, що фактично не прийняла спадщину відповідно до вимог ст. ст. 1268, 1269 ЦК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Як було з`ясовано судом, ОСОБА_4 на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_9 , що підтверджено записом в будинковій книзі на частину спадкового житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що складає квартиру № 3 , тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 02.10.2019 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Після смерті ОСОБА_4 згідно ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина на спадкове майно до якої входить 1/4 частина житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що складає квартиру № 3 , з якої 1/12 частину вона фактично прийняла після смерті доньки ОСОБА_5 , а 1/12 частину якого вона фактично прийняла після смерті чоловіка ОСОБА_9 , але юридично не встигла оформити своїх спадкових прав.
Відповідно до заповіту серії 04.07.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Арнаут О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1481, ОСОБА_4 все соє майно де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, на що за законом на день смерті вона матиме право заповіла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .
18.02.2020 року ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Арнаут О.В. із заявою про прийняття спадщини, що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 18.02.2020 року, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України.
Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.
Приймаючи до уваги що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.
Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області від 02.10.2001 року, РНОКПП - НОМЕР_5 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_3 (мешкає за адресою: АДРЕСА_4 ) про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.
Встановити факт того, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною матір`ю ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/4 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що складає квартиру № 3 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст заочного рішення складено та підписано 15 грудня 2021 року.
Суддя: О.О.Бурнусус