Справа № 405/4287/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого-судді: Драного В.В.

при секретарі: Дятел О.В.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до нього. В обґрунтування позову зазначив, що він являється власником 1/2 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а власником іншої половини колишня дружина відповідач ОСОБА_3 . Після розірвання шлюбу між сторонами відповідач вирішила жити окремо в їх спільній квартирі, влаштовувала сварки та в результаті змінила замки на вхідних дверях. Своїми діями відповідач зробила неможливим проживання позивача в їх квартирі, фактично незаконно виселила його. На час подання позову позивач вимушений проживати у своїх батьків. За таких обставин, просить зобов`язати відповідача усунути перешкоди в користуванні даною квартирою шляхом вселення позивача до неї та передачі йому ключі від цієї квартири.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21.07.2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 10.12.2020 року підготовче провадження у справі закрито та призначено розгляд справи по суті.

03.11.2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовних вимог не визнала та на обґрунтування заперечень щодо позову вказала, що сторони до 22.08.2020 року перебували у шлюбі. Ще до розірвання шлюбу позивач добровільно залишив їх спільне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , забрав все своє майно та переїхав жити до батьків за іншою адресою. При цьому, позивач має безперешкодний доступ до вказаної квартири, але реального наміру користуватися даним житлом не мав, оскільки проживає з іншою жінкою з дітьми. Так, ОСОБА_1 у травні 2020 року пропонував відповідачу, щоб вона викупила його частку квартири за 10000 доларів США, однак відповідач відмовила йому. В подальшому, позивач почав з`являтися до їх спільного помешкання та влаштовував сварки з метою спонукати позивача до викупу належної позивачу частки у квартирі. Так, 08.07.2020 року позивач в результаті чергової сварки викликав поліцію та вказав, що відповідач начебто не пускає його до помешкання. При цьому, сварка відбувалася у квартирі, в яку позивач потрапив відкривши двері за допомогою власного ключа. За таких обставин, просить відмовити у задоволенні позову.

03.12.2020 року позивач подав до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якій вказав, що він був змушений залишити житло і переїхати тимчасово до своїх батьків через неприязні стосунки з відповідачем. У свою чергу, позивач пропонував відповідачу купити в нього його частку, однак відповідач відмовилася, та одночасно не впускає позивача до їх житла. При цьому, відповідач викликав поліцію з метою фіксації факту його недопущення до помешкання. За таких обставин просить задовольнити позов.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві, просив позов задовольнити, а також пояснив, що хоче проживати у належній йому на праві спільної часткової власності квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , однак відповідач не впускає його до квартири. Позивач двічі викликав поліцію та тричі намагався потрапити до помешкання, однак відповідач перешкоджала цьому. Вказав, що йому невідомо про те, що відносно нього було складено протоколи про адміністративне правопорушення за домашнє насильство.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав та вказав, що відповідач проживає в однокімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому,докази порушення прав позивача та наявності перешкод у користуванні ним своїм майном відсутні. Зазначив, що позивач має ключі від квартири, а відповідач жодних перешкод не чинить.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 раніше перебували у шлюбі та їм на праві спільної часткової власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 14.07.2020 року № 216178325 (а.с. 5).

У травні та у червні 2020 року позивач пропанував відповідачу викупити його частку у вказаній квартирі, що підтверджується скріншотом листування у месенджері Viber, та не заперечувалося сторонами у судовому засіданні.

Згідно довідки Квартального комітету № 26 Подільського району м. Кропивницький від 03.07.20201 року № 204, ОСОБА_1 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , з 30.03.2011 року по 14.03.2020 року. При цьому, ОСОБА_1 є співвласником даної квартири. З 14.03.2020 року ОСОБА_1 виписали та після його виписки не пускають до квартири (а.с. 4).

Як вбачається з довідки Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області про результати проведеної перевірки по заяві ОСОБА_1 про те, що його колишня дружина не впускає до квартири, 05.07.2020 року до поліції надійшла відповідна заява ОСОБА_1 . В ході перевірки було опитано ОСОБА_1 , який пояснив, що 05.07.2020 року він прийшов до належної йому на праві спільної часткової власності квартири, в якій проживає його колишня дружина ОСОБА_3 , проте остання відмовилася його впускати. Незважаючи на неодноразові виїзди до місця проживання ОСОБА_3 встановити всі обставини події виявилось неможливим, двері ніхто не відчиняв. Також у довідці вказано, що ознаки кримінального чи адміністративного правопорушення в даному випадку відсутні (а.с. 6).

Також, згідно довідки Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області про результати проведеної перевірки по заяві ОСОБА_1 про те, що його колишня дружина не впускає до квартири, 08.07.2020 року до поліції надійшла відповідна заява ОСОБА_1 . В ході перевірки було опитано ОСОБА_1 , який пояснив, що 08.07.2020 року він прийшов до належної йому на праві спільної часткової власності квартири, в якій проживає його колишня дружина ОСОБА_3 , проте остання відмовилася його впускати. По прибуттю до місця події поліцейські провели профілактичну бесіду з ОСОБА_3 , яка також написала заяву відносно свого колишнього чоловіка ОСОБА_1 щодо вчинення ним домашнього насильства, а саме систематичних сварок та здійснення неправдивих викликів до поліції. Також у довідці вказано, що ознаки кримінального чи адміністративного правопорушення в даному випадку відсутні (а.с. 7).

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що знає позивача ОСОБА_1 , оскільки вони працювали разом. 7 чи 8 липня 2020 року позивач попросив її піти з ним до його колишнього помешкання, для того щоб побачити як його колишня дружина не впускає до будинку. Близько 20:00-20:30 год. позивач постукав у двері, йому відчинила жінка. В подальшому, позивач хотів зайти, однак йому відмовили та закрили двері.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що на початку липня 2020 року близько 20:40 год. вона йшла додому на автобусну зупинку. По дорозі познайомилася із ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , які запросили її бути присутньою при недопуску позивача до квартири. В подальшому, вона підійшла до воріт, а позивач подзвонив у двері, вийшла жінка, яка повідомила позивачу, що його не впустить до квартири. Оскільки свідок поспішала, то вона пішла, а позивач та ОСОБА_4 залишилися на місці.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що проживає по сусідству з відповідачем ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 . Вказала, що вони мають спільний двір та вона може чути, що відбувається в інших сусідів. При цьому, свідок не пам`ятає, щоб до відповідача приїздила поліція. Також вказала, що у 2020-2021 рр. позивач час від часу приходив до відповідача, щоб побачити дітей. При цьому, свідок не пам`ятає, щоб відповідач при ній не допускала позивача до помешкання. Також зазначила, що калітка у дворі не зачиняється на замок, тому доступ до двору вільний.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Згідно з ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст. 68 СК України визначено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Згідно ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

За приписами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У статтях 150, 155 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Таким чином, судом встановлено, що між сторонами існують неприязні відносини, часто виникали конфлікти, позивач неодноразово звертався до правоохоронних органів у зв`язку з вчиненням йому перешкод у користуванні належною йому на праві спільної часткової власності квартирою.

Посилання відповідача на те, що вона ніяких перешкод позивачу у користуванні жилим будинком не чинить, є необґрунтованими, оскількивідповідачем достовірних та достатніх доказів цього не надано.

Так, суд не бере до уваги надану відповідачем копію довідки Квартального комітету № 26 Подільського району м. Кропивницький від 28.07.2020 року № 236 про те, що довідка Квартального комітету № 26 Подільського району м. Кропивницький від 03.07.2020 року № 204 є недійсною, оскільки у суду наявні обґрунтовані сумніви в її достовірності, тому що оригінал такої довідки в матеріалах справи відсутній, а із самої копії вбачається, що дана довідка не завірена печаткою Квартального комітету.

Також суд вважає безпідставними доводи відповідача про неправдивість показань свідка ОСОБА_5 , наданих нею у судовому засіданні, з посиланням на довідку Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області про те, що поліцією здійснюється перевірка заяви ОСОБА_3 про неправдивість її показань, оскільки жодного процесуального рішення за даною заявою (внесення відомостей до ЄРДР, повідомлення про підозру, обвинувального вироку суду, тощо) не винесено. Відтак, в суду відсутні обґрунтовані сумніви у правдивості показань свідка ОСОБА_5 , яка до того ж склала присягу свідка та була попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання (а.с. 64, 65).

Крім того, згідно ч. 1 ст. 362 ЦК України у разі продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів.

Відтак, суд розцінює пропозицію позивача ОСОБА_1 щодо викупу відповідачем ОСОБА_3 своєї частки за адресою: АДРЕСА_1 , як намагання реалізувати своє право власності шляхом продажу належного йому майна і іншому співвласнику, який має переважне право купівлі, а не як доказ відсутності наміру позивача проживати у вказаній квартирі.

Таким чином, враховуючи поведінку відповідача, факти звернення позивача до правоохоронних органів, дії відповідача в ході розгляду справи по суті, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_3 чинить перешкоди позивачу ОСОБА_1 у користуванні та розпорядженні належною йому на праві спільної часткової власності квартирою шляхом обмеження вільного доступу (входу) до нього, що порушує право власника ОСОБА_1 вільно користуватися та розпоряджатись належним йому майном.

Аналіз наведених вище норм законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом надання ключів від помешкання.

На підставі викладеного, та приймаючи до уваги, що відповідач чинить позивачу перешкоди у користуванні квартирою, яка йому належить на праві спільної часткової власності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про зобов`язання відповідача усунути перешкоди у користуванні майном шляхом вселення та передачі ключів від квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 840,80 грн. на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 10-13, 19, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ) про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення - задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вселення ОСОБА_1 до вказаної квартири та передачі йому ключів від неї.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 ) судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 02.12.2021 року.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний