Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2021 року справа № 542/1691/20

провадження № 2/542/125/21

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Стрельченко Т.Г.,

при секретарі Нестеренко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Нові Санжари, вул. Незалежності, 32, цивільну справу за позовом Дніпровського державного аграрно-економічного університету до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

До Новосанжарського районного суду Полтавської області звернувся представник Дніпровського державного аграрно-економічного університету з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначив, що між Дніпропетровським державним аграрно-економічним університетом, правонаступником якого є позивач, та відповідачем був укладений договір № ОАСз-332 від 26.08.2014 року про підготовку фахівця ОСОБА_1 за напрямом підготовки 6.030509 «Облік і аудит». Наказом № 1806 від 26.08.2014 року ОСОБА_1 було зараховано студентом 1 курсу ДДАЕУ. Відповідно до умов договору № ОАСз-332 від 26.08.2014 року на університет покладався обов`язок надати освітню послугу на рівні державних стандартів освіти, що і виконувалося у повному обсязі. Натомість відповідач, як замовник, була зобов`язана своєчасно, до початку навчального (семестру) вносити плату за освітню послугу в розмірі 4740,00 грн. Дана умову договору відповідачем не виконувалася, оскільки за період проходження її навчання, було нараховано суму до сплати за навчання у розмірі 9085,00 грн., а сплачено лише 5240,00 грн. Наказом № 1856 від 14.07.2016 року ОСОБА_1 відраховано з числа студентів за невиконання вимог навчального плану та умов договору. Тому станом на 14.07.2016 року заборгованість по оплаті за навчання (на день відрахування) ОСОБА_1 склала 1845,00 грн. Не оплачуючи у встановлений строк вартість наданих послуг, відповідач порушує п. 3.1., п.п. 5.1-5.3. договору №ОАСз-332 від 26.08.2014 року і права та законні інтереси Дніпровського державного аграрно-економічного університету, а також положення Цивільного кодексу України. З ціллю досудового вирішення спору відповідачу було надіслано претензію від 19.06.2017 року, після чого ОСОБА_1 здійснила платіж в розмірі 2000,00 грн., який надійшов на рахунок університету 05.10.2018 року, та претензію № 46-11-913 від 27.08.2020 року, але відповіді на неї навчальний заклад не отримав. За розрахунками бухгалтерії ДДАЕУ на момент подання позову до суду відповідач має заборгованість за надану послугу, розраховану на час відрахування з університету, у сумі 1845,00 грн. Відповідно до п. 6.2 договору боржнику належить сплатити пеню, розмір якої не повинен перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України. Сума пені за час прострочення оплати за навчання з 01.03.2015 року по 30.11.2020 року позивачем визначена в розмірі 6011,82 грн. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦКУ, відповідачу також було нараховано суму 3% річних за час прострочення з 01.03.2015 року по 30.11.2020 року, яка становить 525,46 грн., та суму інфляційних втрат за час прострочення за цей самий період у розмірі 2441,22 грн. Таким чином загальна сума заборгованості разом зі штрафними санкціями становить 10823,50 гривень.

Таким чином, представник позивача просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 10823,50 грн., яка складається з 1845,00 грн. основної суми несплаченої заборгованості, 6011,82 грн. пені за час прострочення зобов`язання, 525,46 грн. 3% річних за час прострочення оплати та 2441,22 грн. суми інфляційних втрат, а також стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 11.01.2021 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті, відповідача ОСОБА_1 повідомлено про розгляд справи шляхом поміщення на офіційній сторінці суду на веб-сайті «Судова влада України» оголошення про призначення справи до розгляду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримує повністю та погоджується на заочний розгляд справи.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи судовою повісткою та шляхом поміщення на офіційній сторінці суду на веб-сайті «Судова влада України» оголошення про призначення справи до розгляду. Повідомлення про причини неявки від неї не надходило, заяву про розгляд справи за її відсутності суду також не надано.

Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у зв`язку з наступним.

У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В судовому засіданні встановлено, що 26 серпня 2014 року між Дніпропетровським державним аграрно-економічним університетом, в особі в.о. ректора ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 був укладений договір № ОАСз-332 про підготовку фахівця ОСОБА_1 за напрямом підготовки 6.030509 «Облік і аудит». Відповідно до умов п. 2.1. договору на університет покладався обов`язок надати освітню послугу на рівні державних стандартів освіти. Згідно пунктів 3.1., 5.1 договору відповідач, як замовник, була зобов`язана своєчасно, до початку навчального (семестру), вносити плату за освітню послугу, вартість якої становить 4740 грн. щорічно (а.с. 8).

Відповідно до витягу з наказу Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету № 1806 від 26.08.2014 року ОСОБА_1 з 01.09.2014 року було зараховано студентом першого курсу цього навчального закладу заочної форми навчання (а.с. 9).

Згідно з витягом з наказу ДДАЕУ № 1856 від 14.07.2016 року ОСОБА_1 відраховано з числа студентів за невиконання вимог навчального плану та умов договору (а.с. 10).

Претензією від 19.06.2017 року відповідача було повідомлено про необхідність сплати заборгованості за навчання у розмірі 3845,00 грн. (а.с. 11).

ОСОБА_1 здійснила платіж в розмірі 2000,00 грн., який надійшов на рахунок університету 05.10.2018 року (а.с. 13).

Відповідачу повторно було надіслано претензію № 46-11-913 від 27.08.2020 року про необхідність сплати заборгованості за навчання у розмірі 1845,00 грн. (а.с. 12).

Наказом Міністерства освіти і науки України № 740 від 24.05.2017 року Дніпропетровський державний аграрно-економічний університет було перейменовано у Дніпровський державний аграрно-економічний університет (а.с. 17).

За розрахунками бухгалтерії ДДАЕУ на даний момент відповідач ОСОБА_1 має заборгованість по оплаті за навчання, на час відрахування з університету, у розмірі 10823,50 грн., яка складається з 1845,00 грн. суми несплаченої заборгованості, 6011,82 грн. пені, 525,46 грн. суми процентів за користування грошовими коштами та 2441,22 грн. суми інфляційних втрат (а.с. 4-7).

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 638ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та у порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Як вбачається з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

З урахуванням того, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість, яка ОСОБА_1 добровільно не сплачується, суд вважає за необхідне стягнути з неї на користь Дніпровського державного аграрно-економічного університету заборгованість за надані послуги у розмірі 1845,00 грн., три відсотки річних за період з 01.03.2015 року по 30.11.2020 року в розмірі 525,46 грн. та суму інфляційних втрат за цей самий період в розмірі 2441,22 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України встановлено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

На підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Як вбачається з розрахунків, наданих позивачем, розмір пені складає 6011,82 грн., що значно перевищує суму боргу, тому суд вважає, що позовні вимоги у цій частині підлягають частковому задоволенню, а з відповідача слід стягнути неустойку у розмірі заборгованості за навчання в розмірі 1845,00 грн. У задоволенні інших вимог у цій частині позивачу слід відмовити.

Таким чином, розмір заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 6656,68 грн. та складається з 1845,00 грн. основної суми несплаченої заборгованості, 1845,00 грн. пені за час прострочення зобов`язання, 525,46 грн. 3% річних за час прострочення оплати та 2441,22 грн. суми інфляційних втрат.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 2102,00 грн. (а.с. 22).

З урахуванням того, що позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1292,77 грн. (6656,68 грн. х 2102,00 грн. / 10823,50 грн.).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 4, 9, 76-80, 83, 141, 229, 235, ч.2 ст. 247, 258, 259, 263-265, 268, 274-275, 280-284 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 549, 551, 610, 625, 629, 903 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позов Дніпровського державного аграрно-економічного університету до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: с. Лівенське Новосанжарського району Полтавської області, на користь Дніпровського державного аграрно-економічного університету (р/р UА1018214, ДКСУ м. Київ, ), заборгованість в розмірі 6656 (шість тисяч шістсот п`ятдесят шість) грн. 68 коп., яка складається з 1845,00 грн. основної суми несплаченої заборгованості, 1845,00 грн. пені за час прострочення зобов`язання, 525,46 грн. 3% річних за час прострочення оплати та 2441,22 грн. суми інфляційних втрат.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Дніпровського державного аграрно-економічного університету судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1292 (одна тисяча двісті дев`яносто дві) грн. 77 коп.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

позивач: Дніпровський державний аграрно-економічний університет, місцезнаходження: вул. С.Єфремова, 25, м. Дніпро, 49027;

відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Т.Г. Стрельченко