КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Кулікової С.В., Рубан С.М.

при секретарі - Діденко А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , діючої в інтересах ОСОБА_2 , на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 20 липня 2021 року в справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви,-

В С Т А Н О В И В :

У липні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до Солом`янського районного суду міста Києва із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом:

- заборони Міністерству юстиції та його територіальним органам, всім суб`єктам державної реєстрації прав у розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у т.ч. виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, всім державним реєстраторам прав на нерухоме майно у розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у т.ч. нотаріусам, державним та приватним виконавцям проводити дії щодо державної реєстрації прав власності, інших речових прав (окрім обтяжень) на земельну ділянку площею 0,0762 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :72:313:0033;

- накладення арешту на земельну ділянку площею 0,0762 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :72:313:0033.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 20 липня 2021 року в задоволені заяви про забезпечення позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , діюча в інтересах ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити нове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник заявниці підтримала подану апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Інші учасники справи до суду не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені належними чином, правом подачі відзиву не скористались.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленої ухвали суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з її недоведеності.

Колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Забезпечення позову - це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, та повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі їх задоволення, не порушуючи при цьому збалансованості інтересів інших осіб.

Відповідно до ч.1,2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 частини 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, і їх значення полягає в тому, що вони захищають законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 4 Постанови Пленуму №9 Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо: необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості й адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_2 звернулась до Солом`янського районного суду м. Києва із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви.

В обґрунтування заяви вказувала, що ОСОБА_2 є єдиною спадкоємицею померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , яка за свого життя розпочала процедуру приватизації земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0762 га, кадастровий номер :72:313:0033.

Зазначала, що станом на дату смерті її бабусі ОСОБА_3 вказана земельна ділянка на підставі рішення Київської міської ради від 18.12.2008 року за №922/922 була передана ОСОБА_3 у приватну власність.

Вказувала, що ОСОБА_2 , як спадкоємицею ОСОБА_3 , були вчинені дії, спрямовані на отримання нею зазначеної ділянки: розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, тощо. Однак, такий проект землеустрою Київська міська рада не розглядала два роки.

В подальшому їй стало відомо про те, що спірна земельна ділянка була передана у приватну власність ОСОБА_4 на підставі рішення Київської міської ради від 10 червня 2021 року «Про передачу громадянці ОСОБА_4 у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 ». Копію такого рішення, яке має намір оскаржувати ОСОБА_2 , до цього часу не вдалося отримати у зв`язку з його оформленням Київською міською радою відповідно до вимог Регламенту, про що було повідомлено листом Київської міської ради від 15 червня 2021 року та листом Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради від 06 липня 2021 року.

ОСОБА_2 вказувала, що існує реальна загроза швидкого відчуження ОСОБА_4 вказаної земельної ділянки. Оскільки ОСОБА_2 не є власником ділянки, а лише особою, яка має право отримати спірну земельну ділянку у власність за рішенням органу місцевого самоврядування, то вона буде позбавлена можливості пред`явити позовну вимогу про витребування майна з чужого незаконного володіння.

26.07.2021 р. Солом`янським районним судом м.Києва відкрито провадження за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , Київської міської ради про визнання незаконним і скасування рішення Київської міської ради від 10 червня 2021 року «Про передачу громадянці ОСОБА_4 у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 », скасування рішення про державну реєстрацію прав, припинення права власності, визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки.

З матеріалів справи слідує, що на день звернення ОСОБА_2 із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви власником земельної ділянки адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0762 га, кадастровий номер :72:313:0033, яка є предметом спору, була ОСОБА_4 , що підтверджується відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Поряд з тим, як було з`ясовано в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, що на даний час ОСОБА_4 не є власником спірної земельної ділянки, а власником є інша особа, яка не була залучена до участі у розгляді даної справи, і права якої будуть порушені забезпеченням позову, в зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , діючої в інтересах ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 20 липня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня виготовлення повної постанови.

Повний текст постанови виготовлений 13 грудня 2021 року.

Головуючий

Судді: