Провадження № 2-з/760/1320/21
УХВАЛА

03 грудня 2021 року Солом`янський районний суд міста Києва в складі судді

Зуєвич Л.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 /далі - ОСОБА_1 / (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_2 ) про забезпечення позову в цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 /далі - ОСОБА_2 / (РНОКПП: НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_3 ), про поділ спільного сумісного майна подружжя, та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю,

В С Т А Н О В И В:

Рух справи

20.09.2021 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана позовна заява ОСОБА_1 , датована 17.09.2021, за підписом позивача, в якій він просить суд в порядку поділу майна подружжя:

визнати на праві приватної власності за ОСОБА_1 наступне майно:

- посудомийка «Bosch», орієнтовною вартістю 28 000,00 грн,

- пральна машина «Samsung», орієнтовною вартістю 29 000,00 грн,

- телевізор «Samsung», орієнтовною вартістю 40 000,00 грн,

- холодильник «LG», орієнтовною вартістю 30 000,00 грн,

- електрична варочна поверхня «Bosch», орієнтовною вартістю 24 000,00 грн,

- мікрохвильовка «Bosch», орієнтовною вартістю 20 000,00 грн,

- духова шафа, орієнтовною вартістю 25 000,00 грн,

- шафа купе, орієнтовною вартістю 55 000,00 грн,

- всі кухонні меблі, орієнтовною вартістю 180 000,00 грн,

- меблева стінка, орієнтовною вартістю 90 000,00 грн; (разом на 521 000,00 грн.),

право власності на автомобіль марки «LEXUS СТ 200Н», 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , чорного кольору, номер кузова НОМЕР_4 , орієнтовною вартістю 400 000,00 грн та право власності на бізнес ФОП ОСОБА_2 орієнтовною вартістю 400 000,00 грн (разом на 800 000,00 грн) залишити за відповідачем, ОСОБА_2 ;

стягнути з відповідача, ОСОБА_2 на користь позивача грошову компенсацію належної частки у спільному майні подружжя у розмірі 139 500,00 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.09.2021 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л.

Ухвалою Солом`янського районного суд міста Києва від 08.10.2021 вказану позовну заяву прийнято до провадження, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження.

Іншою ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 08.10.2021 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, - задоволено частково, накладено арешт на: автомобіль марки «LEXUS СТ 200Н», 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , чорного кольору, номер кузова НОМЕР_4 , об`єм двигуна 1798 куб. см., дата реєстрації 06.06.2020.

08.11.2021 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла зустрічна позовна заява, в якій ОСОБА_2 просить визнати за нею право особистої приватної власності на автомобіль марки LEXUS СТ 200Н, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_5 ;

- присудити у власність ОСОБА_2 , зі стягненням з неї на користь ОСОБА_1 компенсації вартості його частки у спільному сумісному майні у розмірі 40 000,00 грн, наступне майно:

Найменування майнаВартість на час подання відзиву на позовну заяву
посудомийна машина «Bosch»4 000,00 грн
пральна машина «Samsung»5 000,00 грн
телевізор «Samsung»,5 000,00 грн
холодильник «LG»7 000,00 грн
електрична варочна поверхня «Bosch»2 000,00 грн
мікрохвильова піч «Bosch»2 000,00 грн
шафа-купе8 000,00 грн
духова шафа4 000,00 грн
всі кухонні меблі20 000,00 грн
меблева стінка 20 000,00 грн.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 23.11.2021 зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю прийнято до спільного розгляду з первісним позовом

Щодо заяви про забезпечення позову

Протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду від 26.11.2021 суддю Зуєвич Л.Л. визначено для розгляду заяви про забезпечення позову, яка надійшла від ОСОБА_1 19.11.2021. Фактично таку заяву передано судді по реєстру 30.11.2021.

У такій заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просить суд накласти арешт на майно, яке знаходиться у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: посудомийка Bosch, пральна машин Samsung, телевізор Samsung, холодильник LG, електрична варочна поверхи Bosch, мікрохвильовка Bosch, духова шафа, шафа купе, всі кухонні меблі меблева стінка.

В обґрунтування заяви зазначено наступне:

«Отримавши 10 листопада 2021 року поштою Відзив на позовну заяву я вважаю за необхідне повторно попросити накладення арешту на майно, яке знаходиться у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: посудомийка Bosch, пральна машина Samsung, телевізор Samsung, холодильник LG, електрична варочна поверхня Bosch, мікрохвильовка Bosch, духова шафа, шафа купе, всі кухонні меблі, меблева стінка, так як у відзиві зазначена явно занижена його цінність і може мати факт його підміни, вивезення чи відчуження, тому я прошу накласти арешт на спільне майно подружжя.

Я вважаю, що невжиття арешту спільного майна подружжя може істотне ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких я звернувся до суду».

Мотиви суду

Відповідно до ч. 1 ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

За таких обставин розгляд заяви проводиться без повідомлення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши письмові докази, подану заяву про забезпечення позову та матеріали позовної заяви, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Суд враховує, що згідно з ч.ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суд від 09.09.2020 у справі № 509/2765/19 (провадження № 4-21904св19) викладено правову позицію згідно з якою:

«Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

На підставі ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

[…] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

[…] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

В постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суд від 09.09.2020 у справі № 760/5582/20 (провадження № 61-12876св20) викладено правову позицію згідно з якою:

«Частинами 1 та 2 ст. 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, за змістом наведених вище приписів умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Позов забезпечується , зокрема, шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Такі висновки наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17 (провадження№ 14-88цс20)».

Суд звертає увагу на те, що в заяві, що є предметом розгляду заявник просить накласти на рухоме майно: побутову техніки та меблі, визначаючи виробника деяких з них, проте не вказуючи чітких індивіуально виражених ознак, за рахунок яких їх можна індетнтифікувати (зокрема, модель, марка, тощо).

Крім того, заявником не наводиться мотивів, обґрунтувань та доводів стосовно того, чим саме зумовлюється, що невжиття заходу у вигляді арешту на вказане рухоме майно може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Підсумки

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що заява задоволенню не підлягає.

За змістом ч. 11 ст. 153 ЦПК України ухвалу про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 149-153, 157, 259-261, 353-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову (від 19.11.2021) в цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи (ч. 11 ст. 153 ЦПК).

Суддя Л. Л. Зуєвич