Справа №710/256/21
Номер провадження 2/710/219/21
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

м. Шпола

18.02.2021

Суддя Шполянського районного суду Черкаської області Побережна Н.П., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Шполянської міської ради ОТГ Черкаської області в особі органу опіки та піклування служби у справах дітей про визнання протиправним та скасування висновку органу опіки та піклування,

ВСТАНОВИВ:

17.02.2021 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати висновок орган опіки та піклування Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області щодо визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати протиправним та скасувати рішення № 519 від 21.12.2020 виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області «Про затвердження висновку щодо визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_2 »;

- зобов`язати орган опіки та піклування Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області провести засідання опікунської ради при виконавчому комітеті Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області відповідно до (чинного) «Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності пов`язаної із захистом прав дитини» та чинного законодавства України, при цьому врахувавши позиції та ставлення кожного з батьків, а саме: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 щодо спірного питання про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції встановлене право на ефективний спосіб захисту прав, що означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Право на суд не є абсолютним, а судового розгляду потребують ті справи, в яких є «спір» про «право», реальний і серйозний, який може стосуватися як самого існування права, так і сфери його дії (справа Аллан Якобсон проти Щвеції). Результат проваджень має бути значущим для відповідного права (наприклад, Ulyanov v. Ukraine (dec.) (Ул`янов проти України)).

Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Позивач визначив, що предметом спору в даній справі є визнання протиправним та скасування висновку органу опіки та піклування Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області щодо визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_2 та рішення № 519 від 21.12.2020 виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області «Про затвердження висновку щодо визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_2 », а також зобов`язання органу опіки та піклування провести засідання, при цьому врахувавши позиції та ставлення кожного з батьків щодо спірного питання про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 5, 6 ст.19 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

За змістом висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 28.01.2021 у справі № 753/6498/15-ц висновок Органу опіки та піклування є лише одним з доказів у справі, носить рекомендаційний характер та не може бути самостійним засобом захисту порушеного права. Цьому документу може бути надана лише оцінка в сукупності з іншими доказами у справі при вирішенні по суті питання, для якого він був складений.

Крім того, згідно з позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 01.07.2020 у справі № 522/23095/16-а: «…оскаржувані висновки та рішення є дорадчими документами та не тягнуть за собою виникнення будь-яких прав чи обов`язків у батьків щодо батьківських прав та визначення способів участі у вихованні дитини, оскільки такі висновки та рішення не порушують прав та обов`язків жодного з батьків. Правові наслідки для батьків виникають виключно в результаті прийняття рішення судом, в процесі якого і відбувається оцінка всіх доказів в сукупності, у тому числі і оспорюваних висновків та рішень органу опіки та піклування, які не мають наперед встановленої сили для суду, що розглядає спір про визначення місця проживання дитини.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі №500/6325/17, від 04 липня 2018 року у справі №496/4271/16-а».

Відповідно до висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 01.07.2020 у справі № 522/23095/16-а, про яку вже зазначав суд, «…З огляду на викладене, враховуючи, що оскаржувані висновки та рішення складені відповідними органами на реалізацію саме положень Сімейного кодексу України, суд вважає, що у цьому спорі відповідачі діяли не як суб`єкти владних повноважень».

За таких обставин суд доходить до висновку, що висновок органу опіки і піклування не може бути самостійним предметом судового оскарження.

Також суд враховує, що в своїй позовній заяві позивач зазначив, що 14.05.2020 ОСОБА_3 звернулась до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області з позовною заявою до ОСОБА_1 з вимогою про визначення місця проживання дитини, ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19.05.2020 було відкрито провадження по справі № 524/2833/20.

Суд вважає, що спірні відносини підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства при розгляді вищевказаної справи щодо визначення місця проживання дитини, в якій ОСОБА_1 є стороною у справі, а отже, не позбавлений можливості надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, зокрема й висловити свою позицію з приводу висновку органу опіки та піклування Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області щодо визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_2 .

Отже, позивач обрав неправильний спосіб захисту свого права.

Вимогами п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.ч. 2-4 ст. 186 ЦПК України про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу. До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді. Ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржено. У разі скасування цієї ухвали позовна заява вважається поданою в день первісного звернення до суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 19 СК України, ст. 15, 16 СК України, ст. 19, 186, 260, 261, 353, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Шполянської міської ради ОТГ Черкаської області в особі органу опіки та піклування служби у справах дітей про визнання протиправним та скасування висновку органу опіки та піклування.

Надіслати позивачу позовну заяву разом з всіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана Черкаському апеляційному суду через Шполянський районний суд Черкаської області (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Н.П. Побережна