ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/1840/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

секретар судового засідання Філіпчук О.В.

за участю: представника учасника справи ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/21961/15-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , яка подана її представником ОСОБА_1 , на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 жовтня 2021 року про заміну сторони виконавчого провадження (суддя Мазурок О.В.).

Заслухавши доповідача, пояснення представника учасника справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У серпні 2020 року ТОВ «Вердикт Капітал» звернулось до суду з заявою про заміну стягувача у цивільній справі за позовом АТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтуванні заяви зазначало, що 01.06.2016 Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області ухвалив рішення у справі №686/21961/15-ц про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором №500964692.

21.06.2016 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір факторингу №1 відповідно до якого АТ «Альфа-Банк» відступило, а ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором №500964692.

26.12.2018 між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «ФК «Веста» було укладено договір факторингу №2019-1КІ/Веста, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» відступило, а ТОВ «ФК «Веста» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором №500964692.

16.01.2019 між ТОВ «ФК «Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір про відступлення права вимоги №16-01/19/1, відповідно до якого ТОВ «ФК «Веста» відступило, а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором №500964692.

Звертаючись до суду з заявою, товариство просить замінити вибулого стягувача ТОВ «Вердикт Фінанс» на правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» у справі №686/2100/13-ц за позовом ТОВ «Вердикт Фінанс» до відповідача, яким є: ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №500964692.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 жовтня 2021 року замінено стягувача - ПАТ «Альфа-Банк» на правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» у справі №686/21961/15-ц за за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 500964692.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_3 не погоджується з ухвалою суду першої інстанції, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви про заміну стягувача. Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, які суд вважав встановленими, порушення судом норм процесуального права. Вказує, що суд при постановленні оскаржуваної ухвали поверхнево підійшов до розгляду даної цивільної справи, не з`ясував всі доводи ОСОБА_2 та не надав обґрунтування доказам, які були надані. Зазначає, що судом не було взято до уваги, що кредитним договором №500964692 можливість відступлення права вимоги передбачено не було. Вказує, що суд не взяв до уваги те, що з моменту відкриття виконавчого провадження №51707751 по теперішній час з ОСОБА_2 щомісячно з пенсії та заробітної плати стягується 20% на погашення кредиту, при цьому вона сплачує заборгованість на рахунки АТ «Альфа-Банк». Крім того, як зазначає апелянт їй не було повідомлено про відступлення права вимоги, про дані обставини вона не повідомлялась.

ТОВ «Вердикт Капітал» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 жовтня 2021 року без змін. Вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги немає.

В судовому засіданні представник боржника ОСОБА_2 ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 лютого 2016 року у справі №686/21961/15-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість в розмірі 45 647 гривень 17 коп та 1218 гривень сплаченого судового збору. В решті позову відмовлено (а.с. 33).

21.06.2016 між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір факторингу №1, відповідно до якого ПАТ «Альфа Банк» відступило, а ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту №500964692.

26.12.2018 між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Фінансова компанія «Веста» було укладено договір факторингу №2019-1КІ/Веста, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» відступило, а ТОВ «Фінансова компанія «Веста» набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту, в тому числі за договором кредиту №500964692.

16.01.2019 між ТОВ «Фінансова компанія «Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір про відступлення прав вимоги №16-01/19/1, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Веста» відступило, а ТОВ «Вердикт капітал» набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту, в тому числі за договором кредиту №500964692.

За положеннями статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до чч. 1, 2, 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами виконавчого провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статті 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1, 2 частини 1 статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК, за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Частинами 1, 2 статті 442 ЦПК України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Проводячи аналіз наведених норм права, слід дійти висновку, що процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям правопопередника після постановлення щодо нього судового рішення i заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, у тому числі й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки, або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

А тому, суд першої інстанції правильно виходив з того, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» є правонаступником і отримало всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження, а тому вибуття ПАТ «Альфа Банк» із зобов`язання після постановлення щодо нього судового рішення є підставою для заміни останнього на правонаступника.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги в тій частині, що ОСОБА_2 не повідомлялась про відступлення права вимоги, і нею здійснюються погашення на користь первісного кредитора. З огляду на те, що ст. 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Умовами кредитного договору №500964692 від 14.11.2014 не передбачено обов`язкова згода боржника на заміну кредитора у зобов`язанні.

Відповідно до вимог ст. 527 ЦК України, одним з елементів належного виконання зобов?язання, яке виступає кінцевою ціллю будь-якого зобов?язання, є виконання його належному кредиторові належним боржником. Тому, при заміні сторони у зобов?язанні інша сторона повинна певною мірою приймати у цьому участь.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про незаконність договору факторингу №1 від 21.06.2016, укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи», договору факторингу №2019-1КІ/Веста від 26.12.2018, укладеного між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Фінансова компанія «Веста», договору про відступлення прав вимоги №16-01/19/1 від 16.01.2019, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал». Оскільки, вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни.

Зазначене узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 28.11.2019 у справі № 916/2286/16.

Зазначені договори є укладеним, набрали чинності, їх не визнано недійсними, вони не є нікчемним, а тому, враховуючи презумпцію правомірності правочину, посилання скаржника на їх незаконність є безпідставним.

Інші доводи апеляційних скарг також не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка подана її представником ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 грудня 2021 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай