справа № 274/4017/18
провадження № 2/0274/262/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11.02.2021 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Вдовиченко Т.М., за участю секретаря судового засідання - Рудич М.О., розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Бердичівська міська рада Житомирської області про визначення порядку користування земельною ділянкою, -

В с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення порядку користування земельною ділянкою, розташованої в АДРЕСА_1 , площею 0,0935 га.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачу, на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Бердичівською державною нотаріальною конторою 27.07.2018 року, реєстраційний номер №2-470, належить 78/100 ідеальних частин житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 . Відповідачу, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу 08.11.2006 року, реєстраційний номер №4797, належить 22/100 ідеальних частин вищезазначеного будинку. Даний житловий будинок розташований на земельній ділянці, право користування на яку визначається пропорційно часткам сторін у житловому будинку. Між сторонами виник спір з приводу порядку користування даною земельною ділянкою. Позивачем вживалися заходи досудового врегулювання спору, з приводу чого він звертався до Комісії з розгляду земельних відносин та спорів Бердичівської міської ради. Однак добровільно вирішити питання про порядок користування земельною ділянкою не вдалося, тому позивач змушений був звернутися в суд з даним позовом.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити, визначити порядок користування спірною земельною ділянкою за варіантом №1 висновку судової земельно-технічної експертизи.

Відповідач та його представник в судове засідання, будичи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи не з`вилися, причину неявки суду не повідомили.

В судовому засіданні 16.12.2020 року відповідач ОСОБА_2 заперечив проти задоволення позовних вимог, оскільки на спірній земельній ділянці стоять будівлі, які збудовані позивачем незаконно.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Бердичівської міської ради до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Бердичівською державною нотаріальною конторою 27.07.2018 року, реєстраційний номер №2-470, належить 78/100 ідеальних частин житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом №132400832 від 27.07.2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 5-7).

Згідно Технічного паспорта на житловий будинок АДРЕСА_2 , до складу домоволодіння входить: житловий будинок, 1 А загальною площею 59 кв.м; житловий будинок 2 В загальною площею 121,7 кв.м; гараж 1 Б; сарай-гараж НОМЕР_1 ; убиральня 1 Є; ґанок 2 В; сарай 1Д. (а.с. 15-22).

Відповідачеві, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу 08.11.2006 року, реєстраційний номер №4797, належить 22/100 ідеальних частин вищезазначеного будинку.

Даний житловий будинок розташований на земельній ділянці, право власності на яку визначається пропорційно часткам сторін у житловому будинку.

Будинок АДРЕСА_2 розташований на земельній ділянці орієнтовною площею 0,1022 га, яка виділена для використання під будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка). Земельна ділянка не приватизована і перебуває у спільному користуванні сторін.

Згідно Рішення Бердичівської міської ради Житомирської області № 118 від 07.12.2006 року ОСОБА_3 ( батькові позивача) надано дозвіл на виготовлення технічної документації для складання державних актів та укладення договорів оренди на землю . Зазначено. що орієнтовна площа земельних ділянок ОСОБА_3 , за адресою АДРЕСА_1 становить 729 кв.м. ( а.с. 106-107).

В судовому засіданні судом встановлено, що між сторонами постійно виникають суперечки з приводу користування спільною земельною ділянкою, у добровільному порядку сторони так і не дійшли згоди щодо визначення порядку користування спільною земельною ділянкою, внаслідок цього обидві сторони позбавлені можливості безперешкодно користуватися своєю частиною земельної ділянки.

Згідно Витягу з акту комісії з розгляду земельних відносин і спорів від 30.05.2018 року, створеної рішенням Бердичівської міської ради від 25.04.2016 року №97, щодо звернення ОСОБА_1 щодо врегулювання спору з приводу користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_2 , заявнику запропоновано звернутися до суду для захисту своїх порушених прав (а.с. 13).

Згідно висновку судової земельно-технічної експертизи №862/04.20 від 30.04.2020 року, складеного експертом Горкуша М.Д., пропонується два варіанти визначення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками (а.с. 124-140).

Відповідно до частини першої статті 318 ЦК України кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Згідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені.

Частиною першою статті 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб з визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Статтею 358 ЦК України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

При переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 01 січня 2002 року, згідно з положеннями чинної до цієї дати статті 30 ЗК Земельного кодексу Української РСР 1990 року до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження.

Після 31 грудня 2001 року в таких випадках право власності на земельну ділянку або її частини могло переходити відповідно до статті 120 ЗК України 2001 року на підставі цивільно-правових угод, а право користування на підставі договору оренди, укладених відповідно відчужувачем або набувачем.

Відповідно до ч.2, 4 ст.120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Частиною першою статті 88 ЗК України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Відповідно до частини четвертої статті 88 цього Кодексу учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в п. 19, 21 Постанови від 16.04.2004 року N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. При пред`явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо.

Якщо до вирішення судом спору між співвласниками житлового будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташований будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

Аналізуючи чинне законодавство, належить дійти висновку, що при переході права власності на будівлі та споруди до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у праві власності на будівлі та споруди, якщо інше не передбачено в договорі відчуження останніх, а при переході права власності на будівлі та споруди до осіб, які не могли мати у власності земельні ділянки, до них переходило право користування земельною ділянкою.

При переході права власності на об`єкт нерухомості у даному випадку, слід враховувати, що за загальним правилом, закріпленим у частині четвертій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на частину будівлі чи споруди стає власником відповідної частини земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено в договорі відчуження нерухомості.

При цьому при застосуванні положень статті 120 ЗК України в поєднанні з нормою статті 125 цього Кодексу слід виходити з того, що в разі переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку в набувача нерухомості виникає одночасно з виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності.

Право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, яке знаходиться на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак у будь якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи (частина п`ята статті 319 ЦК України).

Таким чином, при вирішенні спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд виходить із розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно та відсутністю порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку.

Як зазначено вище, позивачеві ОСОБА_1 належить на праві власності квартира АДРЕСА_3 , що складає 78 /100 частки будинку.

Відповідач є власником квартири АДРЕСА_4 , що складає 28/100 частки будинку.

Договір про користування земельною ділянкою між співвласниками будинку АДРЕСА_2 не укладався.

Тому суд встановлює порядок користування земельною ділянкою, з виділенням у користування сторонам площі земельної ділянки, пропорційної площі у праві власності на будинок та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном.

Експертом у висновку судової земельно - технічної експертизи від 30.04.2020 за №862/04.20 запропоновано два можливих варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою, виходячи із часток у праві власності на будинок, розташованою по АДРЕСА_2 , між співвласниками будинковолодіння, які графічно зображені на схемах в додатку до даного висновку.

Відповідач заперечив проти будь-якого із варіантів користування земельною ділянкою при цьому не запропонував жодного альтернативного варіанту, не навів конкретних пропозицій щодо її розподілу, врегулювання відносин між співвласниками і вирішення спору між сусідами.

Тому суд доходить висновку про встановлення порядку користування земельною ділянкою за першим варіантом користування земельною ділянкою.

Запропонований експертом варіант відповідає частці у праві власності на будинок, надасть право відповідачам на безперешкодне користування будинком і здійснення догляду за ним, можливість проходу з вулиці на подвір`я та найбільш повно враховує інтереси всіх співвласників будинку, оскільки забезпечує можливість безперешкодного користування будинком і здійснення догляду за ним.

Згідно з ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В зв`язку з задоволенням позову, з відповідача ОСОБА_2 , підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу позивача в розмірі 12 500 грн., на проведення судової земельно-технічної експертизи в розмірі 8 000 грн. та на виготовлення технічної документації в розмірі 2000 грн.( а.с. 153-154).

Поскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви, на підставі п. 9 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн.

На підставі викладеного, ст.ст. 317-319, ЦК України, ст.ст. 89,120,125 ЗК України, керуючись ст.ст. 12-13, 76-81,141,247, 258-259, 263-265,273,354 ЦПК України, суд-

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Бердичівська міська рада Житомирської області про визначення порядку користування земельною ділянкою задовольнити.

Визначити для ОСОБА_1 і ОСОБА_2 порядок користування земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 на якій розташовані будинковолодіння відповідно до першого варіанту висновку судової земельно-технічної експертизи від 30.04.2020 року №862/04.20.

У спільному користуванні ОСОБА_1 і ОСОБА_2 залишити земельну ділянку загальною площею 8 м2 ( позначена червоним кольором), обмежену лініями С-Р-П-И-І Ї-Л-М-С:

-від точки С - вершини зовнішнього кута прибудови приміщень квартири АДРЕСА_5 до будинку літ.А, лінія поділу проходить по зовнішнім стінам цієї прибудови через точку Р - вершина ще одного зовнішнього кута прибудови квартири АДРЕСА_5 до будинку літ.А, до точки П; точка П є вершиною внутрішнього кута, утвореного задньою стіною прибудови приміщень квартири АДРЕСА_5 та задньої зовнішньої стіною будинку літ: А;

-від точки П лінія поділу проходить через точку И до точки І; точка И є вершиною осі перегородок, що розділяють приміщення квартир АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 ; довжина лінії П-И-І - 1 м;

- від точки І лінія поділу проходить до точки Ї, яка лежить на передній зовнішній стіні будинку літ.В; лінія І-Ї є паралельною до зовнішньої стіни прибудови приміщень квартири АДРЕСА_5 до будинку літ.А - паралельною до лінії Р-П, та віддалена від неї на 1,00 м;

- від точки Ї лінія, поділу проходить по зовнішній стіні будинку літ.В до точки Л, яка лежить на зовнішній стіні будинку літ.В;

-від точки Л лінія поділу проходить до точки М; лінія Л-М є паралельною до зовнішньої стіни прибудови приміщень квартири АДРЕСА_5 до будинку літ.А - паралельною до лінії С-Р, та віддалена від неї на 1,00 м;

-від точки М лінія поділу проходить до точки С по перпендикуляру до зовнішньої стіни прибудови квартири АДРЕСА_5 до будинку літ. А; довжина лінії М-С - 1,00 м.

ОСОБА_1 пропонується виділити земельну ділянку загальною площею 793 м2 ( позначена синім кольором), що обмежена лініями 12-11-10-Г-Е-И-І-Ї-Л-М-Н-6-5-4-3-2-1-12:

-від точки 12 лінія поділу проходить передній зовнішній межі земельної ділянки через точки 11-10 до точки Г; точка Г є вершиною осі перегородок, що розділяють приміщення квартир АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 - є вершиною лінії И-Е-Г;

-від точки Г лінія поділу проходить через точку Е, яка лежить на зовнішній стіни будинку літ. А, до точки И, яка також лежить на зовнішній стіни будинку літ. А;

-від точки И лінія поділу проходить через точки І-Ї-Л-М до точки Н; точка Н лежить на правій зовнішній межі земельної ділянки та віддалена від точки 6 на 3,37 м.;

-від точки Н лінія поділу проходить по правій, задній та лівій зовнішніх межах земельної ділянки через точки 6-5-4-3-2-1 до точки 12.

ОСОБА_2 пропонується виділити земельну ділянку загальною площею 221 м2 ( позначена жовтим кольором), що обмежена лініями Г-Е-И-П-Р-С-М-Н-7-8-9-Г:

від точки Г лінія поділу проходить через точки Е-И-П-Р-С-М до точки Н;

-від точки Н лінія поділу проходить по правій та передній зовнішніх межах земельної ділянки через точки 7-8-9 до точки Г.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі:

- витрати на правничу допомогу в сумі 12 500 гривень;

- витрати на проведення судової земельно-технічної експертизи в сумі 8000 гривень;

-витрати на виготовлення технічної документації в розмірі 2000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 908 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги можуть також подаватися учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення виготовлено 19 лютого 2021 року.

Головуючий: Т.М. Вдовиченко