Провадження № 4-с/754/229/21
Справа № 754/2452/17
У Х В А Л А

Іменем України

14 грудня 2021 року м.Київ

Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді Скрипки О.І.,

при секретарі Моторенко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: приватний виконавець виконавчого округу м.Київ Пилипчук Віталій Григорович, стягувач: Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк», третя особа: ОСОБА_2 на постанову приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на постанову приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що 26.01.2018 року Деснянським районним судом м.Києва було видано виконавчий лист № 754/2452/17, відповідно до якого в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 28.4/СК-108.06.2 від 27.12.2006 року, укладеного між АТ «Родовід Банк» та ОСОБА_2 , яка станом на 04.01.2017 року становить 492 748,46 доларів США, звернути стягнення на належне на праві власності ОСОБА_1 нерухоме майно - нежитлові приміщення (з 1-1 по 1-20, V) на мансардному поверсі будинку літ.А за навісом літ. «а1», загальною площею 403,90 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. 10.08.2020 року приватним виконавцем Пилипчуком В.Г. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62779178.

Як зазначає заявник, вказану постанову він вважає неправомірною, оскільки з урахуванням норм ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян на правовий режим на тимчасово окупованій території України», особливостей цивільного обороту щодо нерухомого майна, що знаходиться на території АР Крим, звернення стягнення на предмет іпотеки з дотриманнях норм чинного законодавства України не є можливим, в зв`язку з чим на підставі п.9 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» приватний виконавець був зобов`язаний одразу повернути виконавчий лист стягувачу.

Посилаючись на викладені обставини, заявник просить визнати неправомірною вищевказану постанову та скасувати її.

Представник заявника ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутність.

Приватний виконавець Пилипчук В.Г. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзиву чи заперечень, а також копію матеріалів виконавчого провадження приватним виконавцем також не надано.

Представник стягувача ПАТ «Родовід Банк» та третя особа в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних доказів.

У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи та копію матеріалів виконавчого провадження, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на об`єктивному розгляді справи, керуючись законом, суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом і вбачається з копії матеріалів виконавчого провадження, на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Пилипчука В.Г. знаходилось виконавче провадження № 62779178 з виконання виконавчого листа № 754/2452/17, виданого Деснянським районним судом м.Києва 26.01.2018 року, відповідно до якого в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 28.4/СК-108.06.2 від 27.12.2006 року, укладеного між АТ «Родовід Банк» та ОСОБА_2 , яка станом на 04.01.2017 року становить 492 748,46 доларів США, звернути стягнення на належне на праві власності ОСОБА_1 нерухоме майно - нежитлові приміщення (з 1-1 по 1-20, V) на мансардному поверсі будинку літ.А за навісом літ. «а1», загальною площею 403,90 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

10.08.2020 року приватним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

27.05.2021 року приватним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Заявник, звертаючись до суду з даною скаргою, просить задовольнити його вимоги та скасувати вищевказану постанову про відкриття провадження, посилаючись на недотримання приватним виконавцем норм ЗУ «Про виконавче провадження».

Суд вважає, що доводи заявника знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно п.а) ч.1 ст.449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду, у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Згідно п.1 ч.1 ст.26 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.4 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина.

Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 вказаного ЗУ, для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Частинами 1-5 ст.11 даного ЗУ встановлено, що на тимчасово окупованій території право власності охороняється згідно із законодавством України.

За державою Україна, Автономною Республікою Крим, територіальними громадами, у тому числі територіальною громадою міста Севастополя, державними органами, органами місцевого самоврядування та іншими суб`єктами публічного права зберігається право власності та інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованій території.

За фізичними особами, незалежно від набуття ними статусу біженця чи іншого спеціального правового статусу, підприємствами, установами, організаціями зберігається право власності та інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованій території, якщо воно набуте відповідно до законів України.

Набуття та припинення права власності на нерухоме майно, яке знаходиться на тимчасово окупованій території, здійснюється відповідно до законодавства України за межами тимчасово окупованої території. У разі неможливості здійснення державним реєстратором повноважень щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на тимчасово окупованій території орган державної реєстрації визначається Кабінетом Міністрів України.

На тимчасово окупованій території будь-який правочин щодо нерухомого майна, у тому числі щодо земельних ділянок, вчинений з порушенням вимог цього Закону, інших законів України, вважається недійсним з моменту вчинення і не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Вищенаведені норми свідчать про те, що у зв`язку з окупацією території АР Крим примусове виконання рішень суду, що потребує вчинення виконавчих дій безпосередньо на такій території є неможливим.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про те, що приватним виконавцем при відкритті провадження не було дотримано вищевказаних норм ЗУ «Про виконавче провадження» та ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Так, вищенаведені норми свідчать про те, що у зв`язку з окупацією території АР Крим примусове виконання рішень суду, що потребує вчинення виконавчих дій безпосередньо на такій території є неможливим, що є очевидним при надходженні виконавчого листа до виконавця. Відтак, суд вважає, що виконавцем вказаний виконавчий лист мав бути повернутий без відкриття виконавчого провадження, а тому вважає можливим задовольнити вимоги скарги.

При цьому суд враховує те, що приватним виконавцем відзиву чи заперечень на скаргу не подано, доводи заявника не спростовано.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про задоволення скарги ОСОБА_1 ..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13, 447-451 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: приватний виконавець виконавчого округу м.Київ Пилипчук Віталій Григорович, стягувач: Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк», третя особа: ОСОБА_2 на постанову приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження - задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Пилипчука Віталія Григоровича від 10.08.2020 року про відкриття виконавчого провадження № 62779178 з примусового виконання виконавчого листа № 754/2452/17, виданого 26.01.2018 року Деснянським районним судом м.Києва.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: