ПОСТАНОВА

Іменем України

04 листопада 2021 року м. Кропивницький

справа № 398/960/20

провадження № 22-ц/4809/1293/21

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л. (суддя-доповідач)

суддів: Дьомич Л.М., Письменного О.А.

з участю секретаря: Демешко Л.В.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Ковальов Андрій Ігорович;

відповідач Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України».

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Ковальов Андрій Ігорович на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 травня 2021 року ,у складі головуючого Нероди Л.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про повернення безпідставно списаних грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі АТ«Державний ощадний банк України») про повернення безпідставно списаних грошових коштів.

Просила стягнути з АТ «Державний ощадний банк України» на користь позивача 5400,00 грн., що були безпідставно списані з відкритого на її ім`я карткового рахунку.

Позивач вказувала, що між нею та відповідачем було укладено договір комплексного банківського обслуговування, на підставі якого банком було емітовано картку та відкрито на її ім`я картковий рахунок для зарахування грошових коштів.

Зазначала, що 30 березня 2017 року о 10 год. 47 хв. відбулося несанкціоноване списання належних їй грошових коштів у розмірі - 5400,00 грн. з карткового рахунку, про що тримача картки було проінформовано СМС - повідомленням.

Вказувала, що будь-яких розпоряджень на списання належних їй коштів не давала, нікого не уповноважувала на користування картковим рахунком та не передавала третім особам саму банківську картку і не передавала ПІН-код до неї.

Щодо несанкціонованого списання коштів із карткового рахунку вона повідомила банк, а з метою уникнення подальшого списання коштів картковий рахунок банком було заблоковано.

Зазначала, що АТ «Ощадбанк» службовим розслідуванням було встановлено, що належні ОСОБА_1 кошти були перераховані невстановленою особою на картковий рахунок, відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_2 , місце проживання якої зареєстровано у м. Добропілля Донецької області. Результати досудового розслідування, проведеного органами Національної поліції, позивачці наразі не відомі, матеріали кримінального провадження до суду не передавалися.

З метою повернення належних їй грошових коштів позивачка звернулася до АТ «Ощадбанк» з вимогою про зарахування незаконно списаної з її картрахунку суми, проте відповідач повідомив, що несанкціонований переказ грошових коштів з карткового рахунку став можливим у зв`язку з недотриманням ОСОБА_1 вимог п. 9.15 розділу IX договору комплексного банківського обслуговування, в частині зобов`язання клієнта забезпечити/гарантувати неможливість отримання третіми особами інформації про логін, пароль, картковий пароль, а також ПІН, С/Л/2/С//С2, строк дії, номер картки тощо, у той час як ризик і відповідальність за несанкціоноване використання зазначених даних несе виключно клієнт.

Вважає, що відповідач не виконав своїх зобов`язань перед ОСОБА_1 , як володільця банківського рахунку та не забезпечив збереження належних їй грошових коштів, оскільки через шахрайські дії невстановлених осіб позивачеві завдано збитків, які полягають у списанні з відкритого на її ім`я карткового рахунку грошових коштів у сумі 5400,00 грн., а банком відмовлено у відшкодуванні завданих позивачці збитків.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 травня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції послався на те, що спірні грошові кошти списані з рахунку позивача не з вини відповідача, а внаслідок шахрайських дій, до яких відповідач не має відношення, а підстави відповідальності можуть бути лише неправомірні дії чи неправомірна бездіяльність особи.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

В апеляційній скарзі представник позивача посилається на те, що банківські послуги були замовлені ОСОБА_1 з метою задоволення особистих потреб (для зарахування та отримання пенсійних виплат) і на дані правовідносини розповсюджується Закон України «Про захист прав споживачів» та передбачені ним гарантії захисту прав споживачів, яких не дотримався банк.

Зазначає, що відповідач не виконав своїх зобов`язань перед ОСОБА_1 , як володільцем банківського рахунку та не забезпечив збереження належних їй грошових коштів, а тому має повернути безпідставно списані грошові кошти з її карткового рахунку у розмірі 5400,00 грн.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, представника позивача адвоката Ковальова А.І. та представника відповідача адвоката Павленка Л.М., перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 10 вересня 2014 року ОСОБА_1 підписала заяву-анкету на відкриття рахунку фізичній особі та видачу платіжної картки у в ГУ по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк».

У вказаній анкеті - заяві позивачем було зазначено мобільний номер НОМЕР_1 , як номер, на який будуть надсилатися інформаційні СМС- повідомлення банку, та як номер, до якого вона просить підключити її картку до послуги СМС- банкінгу.

В опитувальному листі, підписаному ОСОБА_1 10.09.2014, було позивачем також зазначено мобільний номер НОМЕР_1 .

Крім того, 10 вересня 2014 року між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 було підписано договір № 2008566 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки.

Відповідно до вказаного договору ОСОБА_1 відкрито поточний рахунок № НОМЕР_2 .

Відповідно до п. 3 вказаного договору, клієнт має право на період дії договору підключитися та користуватися дистанційними каналами обслуговування, що пропонуються банком - системами WEB - банкінг «Ощад 24/7» та/або MOBILE- банкінг «Ощад 24/7».

Підключення до вказаних систем здійснюється клієнтом відповідно до інструкції користувача з використанням пристрою клієнта, що відповідає технічним вимогам інструкції користувача, та який має доступ до мережі Інтернет.

Сторони визнають, що отримані банком платіжні документи, створені в системах WEB - банкінг «Ощад 24/7» та/або MOBILE- банкінг «Ощад 24/7», та підтверджені паролем клієнта або пін-кодом до системи MOBILE- банкінг «Ощад 24/7», мають таку ж юридичну силу, як і документи на паперовому носії, які підписані власноручно клієнтом.

Відповідно п. 3.5. вказаного договору, до початку користування системами WEB - банкінг «Ощад 24/7» та/або MOBILE- банкінг «Ощад 24/7» клієнт зобов`язаний ознайомитися з порядком користування та функціональними можливостями вказаних систем в Інструкції користувача.

Згідно п. 4.2. Договору Сторони домовились, що всі інші умови цього Договору, зокрема перелік операцій, що вчиняються Банком за рахунком, в тому числі за допомогою систем WEB - банкінг «Ощад 24/7» та/або MOBILE- банкінг «Ощад 24/7», права та обов`язки сторін, їх відповідальність, порядок нарахування процентів визначаються Правилами та Тарифами, правилами відповідної платіжної системи та нормами чинного законодавства України та Інструкцією користувача.

Згідно п. 4.3. підписанням цього Договору Клієнт засвідчує, що він ознайомлений з інформацією, надання якої вимагається відповідно ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», а також з Правилами та Тарифами, погоджується вважати положення вказаних Правил та Тарифів обов`язковими для застосування до відносин, які виникли на підставі цього Договору.

10.09.2014 ОСОБА_1 отримала картку НОМЕР_3 та пін-конверт до неї по рахунку № НОМЕР_2 , про що написала відповідну розписку.

30.03.2017 о 10 годині 47 хвилин через систему дистанційного банківського обслуговування «Ощад 24/7», з карткового рахунку позивача здійснено переказ на картку іншого банку.

У ході дослідження судом наданого представником відповідача доказу - диску з аудіо записом розмов з ОСОБА_1 , встановлено, що на даному диску наявні три записи розмов, а саме: 30.03.2017 об 11 годині 14 хвилин, 30.03.2017 об 11 годині 19 хвилин та 31.03.2017 об 11 годині 26 хвилин.

Із запису розмови за 30.03.2017 об 11.14, вбачається, що користувач картки «Ощадбанку» № НОМЕР_3 повідомив банк, що шахраї з її даної картки зняли кошти, тому вказану картку просила заблокувати та замовила нову картку, так як дані даної картки нею особисто розкриті іншим особам.

Із запису розмови за 30.03.2017 року об 11.19, вбачається, що користувач картки «Ощадбанку» № НОМЕР_3 повідомила оператору «Ощадбанку» номери телефонів, на які нею повідомлено інформацію про дані її картки, в результаті чого невідомими особами знято кошти з її картки.

Із запису останньої розмови за 31.03.2017 року об 11.26, вбачається, що користувач картки «Ощадбанку» № НОМЕР_3 повідомила оператору «Ощадбанку», що вона не надавала ніякої інформації стосовно її картки іншим особам.

З листа - відповіді №100.10/2-07/2861 від 18.03.2020, на заяву ОСОБА_1 від 10.03.2020, поданої до філії - головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», заступник начальника Головного у правління з роздрібного бізнесу головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» Римарєв О.М., вбачається, що позивачку було повідомлено про проведення детального аналізу та перевірки і встановлено, що несанкціонований переказ грошових коштів з рахунку ОСОБА_1 став можливий у зв`язку із недотриманням нею вимог п. 9.15 розділу ІХ Договору комплексного банківського обслуговування, відповідно до якого клієнт зобов`язаний забезпечити /гарантувати неможливість отримання третім особам інформації про логін, пароль, картковий пароль, а також ПІН, строк дії, номер картки, тощо. Ризик та відповідальність за несанкціоноване використання даних несе виключно клієнт. У зв`язку із викладеним ОСОБА_1 рекомендовано звернутися до органів Національної поліції України та подати заяву про вчинення шахрайських дій (том 1 а.с. 10).

З копії листа № Б-54ГЛ/125/50-2020 від 19.05.2020, що виданий начальником Дніпровського управління поліції Головного управляння національної поліції у м. Києві, вбачається, що 30.03.2017 до ЄРДР за №0004619 на підставі заяви ОСОБА_1 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. За повідомленням ОСОБА_1 , 30.03.2017 об 11.00 невстановлена особа, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами з банківської картки «Ощадбанк» у сумі 5 500,00 грн., які належать ОСОБА_1 (том 1 а.с. 61).

Судом першої інстанції належним чином встановлено та доведено матеріалами справи, що банківська операція з переказу коштів на суму 5 400,00 грн. з рахунку позивачки здійснювалась через систему дистанційного банківського обслуговування «Ощад 24/7».

Додаткова інформація про саме такий рух коштів по рахунку позивача, відображена у виписці по картковому рахунку від 08.09.2020, яка має статус первинного документу та в силу п. 5.6. Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління НБУ 18.06.2003 №254, є підтвердженням виконаних за день операцій.

Суд першої інстанції послався на те, що під час підписання договору від 10.09.2014 року №2008566 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, позивач ОСОБА_1 своїм підписом підтвердила той факт, що вона має право на період дії договору підключитися та користуватися дистанційними каналами обслуговування, що пропонуються банком - системами WEB - банкінг «Ощад 24/7» та/або MOBILE- банкінг «Ощад 24/7».

Крім того, ОСОБА_1 , підписавши вказаний договір, підтвердила, що вона ознайомлена з тим, що до початку користування системами WEB - банкінг «Ощад 24/7» та/або MOBILE- банкінг «Ощад 24/7» вона зобов`язана ознайомитися з порядком користування та функціональними можливостями вказаних систем в Інструкції користувача та сторонами погоджено, що всі інші умови договору, зокрема перелік операцій, що вчиняються Банком за рахунком, в тому числі за допомогою систем WEB - банкінг «Ощад 24/7» та/або MOBILE- банкінг «Ощад 24/7», права та обов`язки сторін, їх відповідальність, визначаються Правилами та Тарифами, правилами відповідної платіжної системи та нормами чинного законодавства України та Інструкцією користувача.

Розділом 2 Правил користування платіжними картками, емітованими АТ «Ощадбанк» (Додаток №2 до Договору №2008566 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки від 10.09.2014) передбачено, що саме на користувача платіжної картки покладений обов`язок вживати всіх можливих заходів для запобігання втрати, крадіжки чи незаконного використання платіжних карток.

Якщо платіжну картку втрачено, викрадено або з іншої причини вона стала непридатною до використання, а також якщо ПІН - код став відомий сторонній особі, клієнт повинен в усній формі терміново заявити про це в Контакт-центр АТ «Ощадбанк» та протягом 3 днів надати про це письмову заяву в оригіналі або по факсу до установи банку, де відкрито рахунок. Клієнт відповідає за всі суми по операціях з платіжною карткою, якщо платіжна картка передана сторонній особі або не повідомлено банк про те, що її загублено.

Також, відповідно п. 9.1 розділу ХХ Правил здійснення операцій за рахунками, відкритими фізичним особам у АТ «Ощадбанк», клієнт зобов`язується: виконувати умови Договору та норми Законодавства, не розголошувати ПІН-код, Логін, Пароль, ПІН-код до системи дистанційного банківського обслуговування, реквізити Картки та не передавати Картки в користування третім особам. Клієнт зобов`язаний забезпечити/гарантувати неможливість отримання третіми особами інформації про Логін, Пароль, Картковий пароль, а також ПІН, CVV2, строк дії, номер Картки тощо. Ризик і відповідальність за несанкціоноване використання Логіна, Пароля, Карткового пароля несе виключно Клієнт.

Згідно п. 9.15 розділу ІХ Правил здійснення операцій за рахунками, відкритими фізичним особам у АТ «Ощадбанк», клієнт несе ризик та негативні наслідки передачі ним третій особі мольного телефону (відповідної SIM-карти), номер якого визначений в заяві-анкеті на відкриття рахунку фізичні особі та видачу платіжної картки або повідомлений банку в іншому встановленому законом порядку як номер мобільного телефону клієнта, їх втрати чи незаконного заволодіння ними, а також ризик технічного перехоплення інформації, направленої на номер мобільного телефону клієнта.

В інструкції користувача системи «Ощад24/7», у розділі «Рекомендації щодо безпечної роботи в системі WEB-банкінг», зазначено, що щоб захистити себе від шахрайства та зловживань, рекомендовано, зокрема, не розголошувати повні реквізити своєї платіжної картки (утому числі CVV2/CVC2) стороннім особам, навіть якщо вони представляються співробітниками банку або правоохоронних органів. Вказані рекомендації зазначені також в Інструкції з реєстрації користувача у мобільному додатку «Ощад24/7».

Таким чином, права, обов`язки та відповідальність сторін при дистанційному обслуговуванні клієнта за допомогою системи WEB-бакінг обумовлені в Правилах. Порядок користування та функціональні можливості системи WEB-бакінг визначені в Інструкції користувача системи WEB-бакінг.

ОСОБА_1 використала своє право (а не обов`язок) користуватися дистанційними каналами обслуговування, що пропонуються банком, та мала дотримуватися усіх встановлених банком правил щодо безпеки такого користування.

Конфіденційні дані картки відомі виключно держателю платіжної картки, який зобов`язаний вживати всіх заходів задля безпеки власної платіжної картки та її реквізитів, про що повідомлено ОСОБА_1 при відкритті рахунку та отриманні платіжної картки.

Суд першої інстанції послався на те, що позивач особисто передала інформацію про дані її картки стороннім особам.

У судовому засіданні було досліджені диски, які надані відповідачем, із аудіо записом розмов ОСОБА_1 з представниками кол-центру АТ «Ощадбанк», з якого вбачається, що позивач подала заявку на блокування її картки у зв`язку із розголошенням інформації про дані картки третім особам та зняттям з її рахунку шахраями коштів.

Тому, беззаперечним є факт сприяння самим позивачем настанню негативних наслідків.

Виходячи з цього колегія суддів, погоджується із висновком суду першої інстанції, що відповідачем не порушено умов договору, зобов`язань чи вимог чинного законодавства України під час проведення операції, а саме списання коштів, яке відбулось через систему дистанційного банківського обслуговування «Ощад 24/7», у зв`язку із розголошенням самою ОСОБА_1 інформації про дані її картки третім особам.

Позивачем та її представником під час розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про вину (умисел або необережність) відповідача у безпідставному списані коштів з карткових рахунків позивача.

Тому, висновок суду про недоведеність і необґрунтованість позовних вимог є правильним.

Відповідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається з вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 83 ЦПК України встановлено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що правовідносини, що виникли між сторонами є відносинами між учасниками договору банківського рахунку врегульованих главою 72 ЦК України.

Умови договору банківського рахунку врегульовані статтею 1066 ЦК України, відповідно до якої за договором банківського рахунка банк зобов`язується прийняти і зарахувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком, банк не має права визначати та контролювати напрямки використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Згідно ст. 1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Статтею 1073 Цивільного кодексу України встановлені правові наслідки неналежного виконання банком операцій за рахунком клієнта. А саме, у разі безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Норми ст. 610 ЦК України вказують, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 614 ЦК України встановлено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, настання відповідальності особи, яка порушила зобов`язання, можливе лише за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Платіжна картка - це електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі ( Закон України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» ).

На підставі п. 14.12 ст. 14 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та п. 1 Розділу VI Положення «Про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого 05.11.2014 постановою Правління НБУ № 705, користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це законного права або повноважень.

Пунктом 2 цього Розділу визначено, що користувач зобов`язаний надійно зберігати та не передавати іншим особам електронний платіжний засіб, ПІН та інші засоби, які дають змогу користуватися ним.

Крім того, пунктом 6 Розділу VI Положення «Про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням» передбачено, що користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.

Позивач, є користувачем банку і зобов`язана надійно зберігати та не передавати іншим особам електронний платіжний засіб, ПІН та інші засоби, які дають змогу користуватися ним, що нею не було зроблено.

Даній обставині суд надав належну правову оцінку.

Також, правильним є висновок суду першої інстанції про стягнення із позивача на користь держави судового збору, оскільки обставинами справи не встановлено порушення прав позивача як споживача банківських послуг.

Суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в межах доводів апеляційної скарги підстави для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позову, відсутні, тому відповідно до ст.375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Ковальов Андрій Ігорович - залишити без задоволення.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 травня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

13.12.2021 - складено постанову

Головуючий суддя О.Л. Дуковський

Судді Л.М. Дьомич

О.А. Письменний