Ухвала

Іменем України

15 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 750/12083/18

провадження № 61-2176ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротуна В. М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Шевченко Олександром Анатолійовичем, на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 11 січня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - обслуговуючий кооператив «Автомобільний кооператив

№ 36А», про поділ майна,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа - обслуговуючий кооператив «Автомобільний кооператив № 36А», про поділ майна.

Заочним рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова

від 16 січня 2019 року позов ОСОБА_2 задоволено.

У порядку поділу спільного майна подружжя стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію в розмірі 56 384,00 грн за 1/2 частину вартості будівельних матеріалів, виробів та конструкцій згідно з висновком експерта від 30 вересня 2018 року № 25-18, що були використані під час будівництва гаража АДРЕСА_1 .

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із заочним рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 16 січня 2019 року, ОСОБА_1 , як особа, яка не брала участі у справі, оскаржила його в апеляційному порядку.

Справа переглядалась судами неодноразово.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 09 листопада 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 на заочне рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 16 січня 2019 року у даній справі.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 11 січня 2021 року закрито апеляційне провадження у даній справі за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 на заочне рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 16 січня 2019 року.

10 лютого 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Шевченко О. А. звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 11 січня 2021 року та направити справу до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Касаційна скарга мотивована тим, що рішенням суду першої інстанції фактично було вирішено питання про її речові права щодо гаражу АДРЕСА_1, що виникли з факту нібито укладеного нею правочину, а також про її права і обов`язки у відносинах з органом управління автомобільного кооперативу з приводу певного рішення даного органу. Однак до участі у даній справі останню не було залучено під час розгляду справи судом.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно частини першої статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову

у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою.

Частиною першою статті 352 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до частини другої статті 352 ЦПК України після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19) зроблено висновок, що «аналіз частини першої статті 352 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що ця норма визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків».

Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду України від 03 лютого 2016 року у справі № 6-885цс15 та від 06 вересня

2017 року у справі № 6-1844цс16, висновок про відсутність у особи права на оскарження рішення суду першої інстанції на тій підставі, що суд не вирішував питання про його права та обов`язки, може бути зроблений лише після з`ясування, яким чином вказане рішення впливає на обсяг прав, інтересів чи обов`язків особи, яка подала апеляційну скаргу.

Аналогічний правовий висновок міститься також і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі № 2-825/10 (провадження № 14-78цс18).

Пунктом 3 частини першої статті 362 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку (частина друга статті 362 ЦПК України).

Тлумачення наведених норм процесуального права свідчить про те, що суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи невирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції та подала апеляційну скаргу. Якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Такий правовий висновок узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 лютого 2020 року у справі № 668/17285/13-ц (провадження № 61-41547сво18).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що у листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просив в порядку поділу спільного майна подружжя стягнути на його користь грошову компенсацію в розмірі 56 384,00 грн за 1/2 частину вартості будівельних матеріалів, виробів та конструкцій, що були використані під час будівництва гаражу АДРЕСА_1 .

Закриваючи апеляційне провадження, суд апеляційної інстанції виходив з того, що спір у даній справі виник із сімейних правовідносин та стосувався поділу спільного майна подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Участі у розгляді даної справи ОСОБА_1 не брала. У мотивувальній та резолютивній частинах рішення суду першої інстанції будь-яких висновків суду щодо прав та обов`язків ОСОБА_1 не міститься і таке питання судом першої інстанції не вирішувалось.

Суд апеляційної інстанції встановив, що заочним рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 16 січня 2019 року не вирішувалось питання щодо прав, свобод, інтересів та (або) обов`язків ОСОБА_1 , що відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України є підставою для закриття касаційного провадження.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оскільки правильне застосування судом апеляційної інстанції норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану адвокатом Шевченко Олександром Анатолійовичем, на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 11 січня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - обслуговуючий кооператив «Автомобільний кооператив № 36А» про поділ майна.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:М. Є. Червинська
С. Ю. Бурлаков В. М. Коротун