Справа № 161/2959/21
Провадження № 2/161/1803/21
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про забезпечення позову

17.02.2021 Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пушкарчук В.П.,

за участю секретаря судових засідань Фурман Ю.В.,

розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В :

17.02.2021 року ОСОБА_1 через свого представника звернувся до суду із позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення боргу. Разом з тим подав заяву про забезпечення позову в обгрунтування якої зазначив, що предметом даного позову є стягнення з відповідача передоплати в розмірі 48000,00 грн., 2448,00 грн. інфляційних збитків, 953,42 грн. як 3% річних, судовий збір в сумі 1362,00 грн. (908,00 грн. та 454,00 грн. за заяву про забезпечення позову) та витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн. З метою забезпечення реального виконання можливого рішення про стягнення цієї суми, позивач просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль марки «Нуundai», моделі «і30», 2012 року випуску, об`ємом двигуна 1591 куб см., який належить ОСОБА_2 .

Згідно частин 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Сторони в судове засідання не з`явились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду заяви у відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову, її обґрунтування, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується дана заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, з урахуванням наявності ризиків, що невжиття заходів забезпечення позову, може утруднити чи зробити неможливим у майбутньому виконання рішення суду, вважає за необхідне задовольнити заяву з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Правова природа арешту майна, вчиненого у зв`язку із провадженням в цивільній справі, полягає у обмеженні права розпорядженні ним (продаж, дарування, відчуження в інший спосіб, укладення інших правочинів), при цьому за власником зберігається право користування. Таке обмеження допускається, якщо воно передбачено законом і є обґрунтованим.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Забезпечення позову спрямоване перш за все проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи, зокрема може відчужити майно, а тому підставою забезпечення позову є саме обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Судом встановлено, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів, за відповідачем на праві власності зареєстровано автомобіль марки «Нуundai», моделі «і30», 2012 року випуску, об`ємом двигуна 1591 куб. см.

Розглядуваний вище транспорний засіб може бути предметом стягнення на виконання можливого рішення про задоволення позову.

Суд зазначає, що арешт майна є тимчасовим заходом та обмежує власника лише у праві розпоряджатися ним (відчужувати, знищувати, переробляти), але на його право користуватися та володіти майном, забезпечення позову не впливає.

На думку суду, вказане свідчить про необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом арешту та задоволення відповідної заяви позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 149-153, 157 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Нуundai», моделі «і30», 2012 року випуску, об`ємом двигуна 1591 куб см., який належить ОСОБА_2 .

Ця ухвала є виконавчим документом.

Стягувачем за цим виконавчим документом є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Боржником за цим виконавчим документом є ФОП ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Ухвалу направити до негайного виконання Відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Про результати виконання даної ухвали повідомити Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову за вмотивованим клопотання учасника справи у порядку вимог ст. 158 ЦПК України.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з дня її постановлення.

Ухвала у повному обсязі складена 17 лютого 2021 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області В.П. Пушкарчук