Провадження № 2/760/5882/21
В справі № 760/5476/18-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2021 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді- Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Шпори М.М.

представника позивача- Маслюка Д.В.

прокурора- Касяненко Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Військового прокурора Київського гарнізону в інтересах держави в особі уповноваженого здійснювати відповідні функції:Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, суд

В С Т А Н О В И В :

Прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах позивача і просить стягнути з відповідача 187 053, 40 гр. витрат, пов`язаних з підготовкою та утриманням в Інституті спеціального зв`язку та захисту інформації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» за період з 01 червня 2015 року по 31 березня 2017 року.

Заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 28 травня 2019 року позов був задоволений.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України 187 053, 40 гр. витрат на навчання та 2 805, 82 гр. судового збору.

16 жовтня 2020 року відповідач звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення суду.

Ухвалою суду від 02 лютого2021 року заяву було задоволено, заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 28 травня 2019 року скасовано, справу призначено до судового розгляду.

Заслухавши думку представника позивача, прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про закриття провадження в справі, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства: цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАСУ завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративною справою у розумінні пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

За правилами п. 2 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Згідно п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідноз ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 ст. 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

У випадку вирішення спору щодо зобов`язання особи, яка перебуває на посаді державної/публічної служби, відшкодувати шкоду або збитки, завдані внаслідок виконання нею службових/посадових обов`язків, перед судом постає питання не лише встановлення обсягу завданої шкоди/збитків, а й оцінки правомірності дій такої особи.

Водночас у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів статті 19 КАС України, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.

Подібні спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби.

Вказані правові висновки висловлені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 05 грудня 2018 року у справі № 818/1688/16, від 22 січня 2020 року у справі № 813/1045/18, а також Верховним Судом у постановах від 05 лютого 2020 року у справі № 761/19799/17, від 30 вересня 2020 року у справі № 204/2763/18, від 15 жовтня 2020 року у справі № 320/8119/17, від 18 листопада 2020 року у справі № 756/12568/18, від 25 листопада 2020 року у справі №202/124/19.

Таким чином, даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки спір з приводу витрат органу державної влади, пов`язаних з утриманням відповідача, є публічно-правовим і належить до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, думку представника позивача, суд приходить до висновку про закриття провадження в справі та направлення справи на розгляд до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Керуючись ст. 255 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Провадження в справі за позовом Військового прокурора Київського гарнізону в інтересах держави в особі уповноваженого здійснювати відповідні функції:Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі закрити.

Направити справу для розгляду за встановленою законом юрисдикцією до Окружного адміністративного суду м.Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 22 лютого 2021 року.

Суддя Л. А. Шереметьєва