Провадження №2/522/3669/21
РІШЕННЯ

Іменем України

06 грудня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Чернявської Л.М.

за участю секретаря судових засідань Тофан Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 про визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

19 жовтня 2020 року позивачі звернулись до Приморського районного суду міста Одеси з позовом до ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачі є батьками померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 . Після смерті доньки відкрилась спадщина у вигляді 308/1000 частин квартири АДРЕСА_1 та Приватним нотаріусом Кіріченко І.Є. була заведена спадкова справа № 6-2019. Позивачі звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї доньки, проте 20.05.2020 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з тим, що позивачами пропущено строк для прийняття спадщини.

В обґрунтування пропуску строку зазначено, що донька ОСОБА_6 померла через те, що нею було здійснено самогубство та після цих подій у її матері спостерігався тяжкий стан здоров`я, депресія, вона фактично не змогла пережити цю подію. Через деякий час після смерті доньки ОСОБА_2 було госпіталізовано до КНП «Одеський медичний центр психологічного здоров`я» ОМР, де вона тривалий час перебувала на лікуванні. Протягом всього часу її чоловік ОСОБА_1 здійснював за нею догляд, що полягало в тому, що двічі на день він відвідував свою дружину у лікарні, приносив їй їжу, ліки та інше. В періоди часу коли ОСОБА_2 виписували з лікарні та вона перебувала вдома, в нього не було можливості нікуди вийти за межі квартири, адже його дружина категорично відмовлялась вийти на вулицю та він був вимушений цілодобово її доглядати. З огляду на всі вищевикладені обставини, позивачі вважають, що строк на вступ у спадщину було пропущено з поважних причин, а відтак просили суд надати достатній строк для прийняття спадщини.

Ухвалою суду від 21 жовтня 2020 року відкрито провадження по справі, встановлено загальний порядок розгляду справи. Клопотання про витребування доказів задоволено. Витребувано у приватного нотаріуса ОМНО Кіріченко Ірини Євгенівни копію спадкової справи за номером у спадковому реєстрі 64137639 (номер у нотаріуса 6/2019), яка була заведена після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

09 листопада 2020 року від приватного нотаріуса ОМНО Кіріченко Ірини Євгенівни до суду на виконання ухвали суду від 21 жовтня 2020 року надійшли витребувані документи.

Протокольною ухвалою суду від 24 травня 2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті.

В судове засідання сторони не з`явились, сповіщались належним чином. Позивачка ОСОБА_2 23.12.2020 року надала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити. 06 грудня 2021 року від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності.

Відповідач був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не подавав.

Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 року у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, на підставі наявних у матеріалах справи доказів, суд вважає що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено наступні фактичні обставини по справі.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 , видане Приморським районним у м. Одесі відділом ДРАЦС Південного МУМЮ (м. Одеса), актовий запис № 11612.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_7 , серії НОМЕР_2 , видане Приморським районним у м. Одесі відділом ДРАЦС Південного МУМЮ (м. Одеса), актовий запис № 505, де у графі «Мати» значиться « ОСОБА_2 », а у графі «Батько» значиться « ОСОБА_1 » та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 4 від 13.05.2020 року, з якого вбачається, що прізвище ОСОБА_7 було змінено на ОСОБА_8 .

Після смерті ОСОБА_6 приватним нотаріусом ОМНО Кіріченко І.Є. була заведена спадкова справа № 6-2019 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 .

06 травня 2019 року до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Кіріченко І.Є. звернувся з заявою ОСОБА_3 , з якої вбачається, що заявник відмовляється від прийняття спадщини, що залишилась після смерті його дружини ОСОБА_6 . Крім нього є інші спадкоємці доньки померлої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та батьки померлої ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , інших спадкоємців немає.

Також, 06 травня 2019 року до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Кіріченко І.Є. надійшла заява ОСОБА_3 , з якої вбачається, що спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_6 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 приймають в цілому, без умов та застережень. Крім ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є інші спадкоємці батьки померлої ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , інших спадкоємців немає.

20 травня 2020 року від ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Кіріченко І.Є. надійшла заява про видачу свідоцтва про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 було відмовлено у прийнятті спадщини у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини та запропоновано звернутись до суду для визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

З огляду на вищевикладене, позивачами пропущено строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , який сплинув 08 травня 2018 року.

Відповідно до норм ЦК України, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який бажає її прийняти та який постійно не проживав зі спадкодавцем, у 6-ти місячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Згідно положень п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» спадкування за законом має місце у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини.

В обґрунтування пропуску строку позивачами зазначено, що після самогубства ОСОБА_6 08 листопада 2018 року мати ОСОБА_2 знаходилась періодами на лікування КНП «Одеський медичний центр психологічного здоров`я» ОМР, а чоловік протягом всього часу здійснював за нею догляд.

Так, судом встановлено, що у періоди з 08 лютого 2019 року по 06 березень 2019 року та з 22 березня 2019 року по 23 квітня 2019 року та з 19 серпня 2019 року по 26 вересня 2019 року ОСОБА_2 знаходилась на лікуванні КНП «Одеський медичний центр психологічного здоров`я» ОМР, що підтверджується відповідними епікризами щодо проходження лікування ОСОБА_2 .

Інших підстав для пропуску строку позивачами не зазначено.

З огляду на вищевикладене, суд не визнає причину пропуску позивачами строку для прийняття спадщини поважною, оскільки як встановлено судом строк для подачі заяви про прийняття спадщини почав відлік з 08 листопада 2018 року (момент смерті ОСОБА_7 ) та закінчився 08 травня 2019 року, а з моменту лікування ОСОБА_2 та щоденного догляду за нею ОСОБА_1 та до моменту звернення ОСОБА_1 20 травня 2020 року до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини пройшло більше чим півроку, проте позивачами не обґрунтовано причини пропуску відповідного строку.

Так, позивачі мали поважну причину пропуску встановленого законодавством строку на прийняття спадщини на час хвороби ОСОБА_2 , тобто до жовтня 2019 року, однак після її видужання не звертались до нотаріуса ще протягом 8 місяців до травня 2020 року.

Також, суд враховує, що 06 травня 2019 року Приватним нотаріусом ОМНО Кіріченко І. Є. за вих. № 02-14 було направлено повідомлення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 про те, що 06 травня 2019 року заведена спадкова справа № 6/2019 до майна ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та повідомлено що Позивачам необхідно з`явитись до нотаріальної контори, проте, як зазначалось вище, тільки 20 травня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса. При цьому доказів звернення ОСОБА_2 до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини в матеріалах справи відсутні.

Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Верховний Суд підкреслив, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

З огляду на вищевикладене, позивач не надав належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність суб`єктивних, не переробних істотних труднощів для подання заяви у межах передбаченого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; ці обставини визнані судом поважними.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З указаним висновком погодився Верховний Суд у постанові від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18).

Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 15 Цивільного кодексу України «кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства».

Право на звернення до суду (право на захист у процесуальному розумінні) гарантується Конституцією України та законами України, у тому числі ст.ст.15,16 ЦК України та ст.ст.1,3,4 ЦПК України, і може бути реалізоване, зокрема, коли особа вважає, що її право не визнається.

Суд приймає до уваги наступні фактичні обставини щодо порушення позивачами встановленої законом процедури прийняття спадщини, а саме, подачі заяви про прийняття спадщини з порушенням шестимісячного строку і відсутності у позивачів поважних причин для його пропуску, а відтак вважає за необхідне відмовити у його задоволенні в повному обсязі.

Керуючись ст. ст.76-89, 258-263, ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 про визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 15 грудня 2021 року.

Суддя Чернявська Л.М.