У Х В А Л А

про перегляд заочного рішення

03.12.2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі :

головуючого судді - Бенца К.К.

при секретарі Курбатова Д.Л.

за участю :

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород заяву відповідача ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду від 13 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики,-

встановив:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду перебувала цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики.

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 13 вересня 2021 року, ухваленим у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики, збільшені позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 (РНОКПП - НОМЕР_1 , місце реєстрації : АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) суму грошових коштів в розмірі 679905 (шістсот сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот п`ять) доларів США , з яких : 628500 (шістсот двадцять вісім тисяч п`ятсот) доларів США сума боргу за договором позики та 51405 (п`ятдесят одна тисяча чотириста п`ять) доларів США - 3 % річних за період 22.05.2017 року по 22.05.2020 року та сплачену ним суму судового збору в розмірі 10964,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням 13.10.2021 року на адресу суду надійшла заява від відповідача ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду від 13 вересня 2021 року.

Відповідач посилається на те, що він не приймав участі в розгляді вказаної справи, оскільки внаслідок перенесеного у вересні-жовтні 2020 року хвороба «Covid-19», через пов`язані із червоним рівнем епідемічної небезпеки карантинні обмеження у Київській та Закарпатській областях, проживання із сім`єю на постійній основі у м. Києві, не зміг особисто прибути до Ужгородського міськрайонного суду. З тих самих причин ОСОБА_3 не зміг вчасно укласти з адвокатом договір про надання правової допомоги і тільки після укладення такого 09.09.2021 року представник відповідача 10.09.2021 року ознайомився в суді з матеріалами справи та ОСОБА_5 вперше стало відомо про збільшення позовних вимог, оскільки відповідної заяви позивача він не отримував. Зазначає, що з 10.09.21 до 13.09.2021 року підготувати відзив на позовну заяву та зібрати відповідні докази йому не вистачило часу.

Вказує на те, що заочне рішення від 13.09.2021 року було прийнято судом на підставі доказів та пояснень, наданих лише позивачем, без дослідження обставини реального отримання ОСОБА_3 в позику від ОСОБА_4 грошових коштів, укладення між ними договору позики, а також без надання належної оцінки правовій природі боргової розписки.

Зазначає, що висновки вказані у рішенні суду про те, що 17.11.2016 року ОСОБА_4 надав у позику ОСОБА_3 , а останній отримав в борг грошові кошти в сумі 957500 доларів США, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки надана позивачем розписка від 17.11.2016 року не містить ні відомостей про надання ОСОБА_4 коштів відповідачу, ні відомостей про отримання ОСОБА_3 коштів у позивача, в т.ч. дати такого отримання.

Відповідач вважає, що надана позивачем розписка від 17.11.2016 року не підтверджує отримання ОСОБА_3 грошових коштів від ОСОБА_4 та укладення сторонами договору позики, оскільки у даній розписці відсутні відомості про передачу ОСОБА_4 коштів у розмірі 957500 доларів США та про отримання ОСОБА_3 таких, умов та дати такого отримання коштів.

Зауважив, що правова природа спірних правовідносин не регулюється положеннями про договір позики і реальної передачі ОСОБА_3 грошових коштів від ОСОБА_4 не було.

Крім того вказує на те, що ОСОБА_4 вчиняв дії, спрямовані на кримінальне переслідування відповідача. Зазначає, що знаючи репутацію ОСОБА_4 , його ділові зв`язки та вплив у м. Одеса, ОСОБА_3 відповідні погрози сприймав як реальні та під впливом психологічного тиску ОСОБА_4 погодився написати якісь, засвідчені адвокатом Бугай Д.В. розписки, зміст, точних сум і дат яких точно не пам`ятає.

Вважає, що розписка, яка згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України могла б підтвердити укладення відповідного договору позики, не містить умов про передання ОСОБА_4 коштів ОСОБА_3 . Отже, ні факт укладення договору позики, ні факт передачі коштів ОСОБА_3 позивачем не доведено, такі твердження будуються на припущеннях, а при винесенні заочного рішення внаслідок відсутності відповідача у судовому засіданні суд був позбавлений можливості всебічно розглянути всі важливі для справи обставини та прийняти обґрунтоване рішення.

Заявник - відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні просила заяву про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду від 13 вересня 2021 року задовольнити та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача Радь І.І. в судовому засіданні заперечив проти перегляду заочного рішення по даній справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи учасників справи, приходить до наступного висновку.

Розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами Цивільного процесуального кодексу України, які діють з 15 грудня 2017 року.

Згідно із ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення (ч.3, ч. 4 ст. 287 ЦПК України).

У відповідності з ч.1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідач відповідно до вимог ст. 288 ЦПК України повинен був довести дві обставини - що він не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи до розгляду у загальному порядку. За відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_3 у відповідності до приписів ч.ч.6,7 ст. 128 ЦПК України, був повідомлений про дату, час і місце слухання справи за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку АДРЕСА_1 , та за адресами зазначеними у його заявах про відкладення розгляду справи АДРЕСА_3 , та АДРЕСА_4 , що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення за №176, №956, рекомендованими повідомленнями, які повернулися на адресу суду з відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою» за №759, №507, №831,№400, з відміткою «за закінченням терміну зберігання» за №401, №187, №179.

Інформацією, щодо іншої адреси відповідача суд не володів.

Крім того в матеріалах справи містяться заяви відповідача про неодноразове відкладення розгляду даної справи, зокрема заява від 30.09.2020 року, від 09.11.2020 року, від 12.03.2021 року та заява представника відповідача про відкладення розгляду справи від 09.09.2021 року. Отже, відповідач був обізнаний про наявність судового провадження, відзив на адресу суду не надходив.

Відповідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні Європейського Суду від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони вживають заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином на переконання суду, відсутні поважні причини щодо неявки ОСОБА_3 в судові засідання та не повідомлення про причини неявки, оскільки судові виклики надсилались за адресою місця проживання, зареєстрованої у встановленому законом порядку АДРЕСА_1 , а також за адресами зазначеними у його заявах про відкладення розгляду справи АДРЕСА_3 , та АДРЕСА_4 .

Окрім того слід зазначити, що інформація про дату і час розгляду справи наявна на сайті Судова влада.

На переконання суду , відповідач мав час та можливість надіслати відзив на адресу суду, заявити клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції за його участі, укласти договір із адвокатом, проте знехтував своїми правами .

Щодо другої складової - наявності доказів, на які відповідач посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи, суд виходить з наступного.

Водночас, суд звертає увагу на те, що відповідач при поданні заяви про перегляд заочного рішення не надав доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, і не були враховані судом при винесенні спірного заочного рішення суду.

Крім того слід зазначити, що відповідач у своїй заяві про перегляд судового рішення підтвердив факт підписання ним боргової розписки.

Доводи відповідача, які на його думку мають істотне значення, не є підставою для скасування заочного рішення і призначення справи до розгляду.

Зважаючи на викладене суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, оскільки заявник не довів сукупності обставин, які відповідно до Закону є підставою для перегляду заочного рішення.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 287 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що заяву про перегляд заочного рішення суду слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 280- 289 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву відповідача ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду від 13 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає, однак відповідач вправі оскаржити заочне рішення суду в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Дата складання повного тексту ухвали суду з врахуванням днів перебування судді у нарадчій кімнаті в іншій справі - 13.12.2021 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца