СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-н/759/58/21
ун. № 759/2679/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2021 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Коваль О.А., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з аліментів на утримання неповнолітню дитину,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу, згідно якої просив стягнути на його користь із ОСОБА_2 аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини ОСОБА_3 у розмірі 1/4 заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, але не менше 10 прожткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, зазначаючи, що він із ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі не перебувають, остання його із сином залишила, участі у вихованні та утриманні сина не приймає.

Суд ознайомившись із матеріалами заяви ОСОБА_1 , дослідивши викладені у заяві вимоги і обставини, прийшов до висновку про відмову у видачі судового наказу з наступних підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Згідно п.4 ч.3 ст. 165 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Тоді як, заявник всупереч цим вимогам не надав суду переконливих доказів проживання сина саме з ним, а не з матір"ю. Факт реєстрації дитини за однією адресою з батьком не свідчить в повній мірі про фактичне таке проживання. Відсутні докази, того що мати самоусунулася від виховання та утримання дитини.

Тому, на підставі п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України у видачі ОСОБА_1 судового наказу слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 161, 165, 258, 260, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання цієї ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ухвалу складено 19.02.2021 року.

Суддя Коваль О.А.