Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/1060/20
Провадження № 2/382/112/21
РІШЕННЯ

Іменем України

(ЗАОЧНЕ)

09 лютого 2021 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кисіль О.А.

при секретарі Твердохліб Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин Київської області в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 15" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона №15" звернулося до Яготинського районного суду Київської області в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якому просив суд стягнути з відповідачки на свою корить заборгованість за проживання в гуртожитку в розмірі 3 441,00 грн. та суму сплаченого судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між Приватним акціонерним товариством "Пересувна механізована колона № 15", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 15" і ОСОБА_2 укладено договір найму приміщення від 01 січня 2017 року. Даний Договір укладений між сторонами на строк до 31 грудня 2017 року. Згідно п. 1.2. Договору Товариством з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 15" надано боржниці кімната (на три ліжко-місця), призначена та придатна для тимчасового проживання в ній без реєстрації площею 11,62 кв. м на третьому поверсі триповерхової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 .

Приватне акціонерне товариство "Пересувна механізована колона № 15" перетворено в Товариство з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 15" на підставі рішення зальних зборів акціонерів від 15 серпня 2016 року № 1, яке є правонаступником прав і обов`язків акціонерного товариства.

Даний гуртожиток є приватною власністю Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 15".

В трудових стосунках з товариством відповідач не перебувала і не перебуває, самостійно звільнила кімнату (без передачі її товариству за актом) 01 травня 2018 року.

За приписами ст. 764 ЦК України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Оскільки, відповідач фактично користувалася кімнатою в гуртожитку після закінчення строку договору і сплачувала плату за користування кімнатою, про що не заперечував позивач, то договір найму вважався пролонгований на новий строк і є діючий на даний час.

Так, відповідачем порушено вимоги п. 3.1. Договору, так як на день подачі заяви в суд заборгувала плату за користування кімнатою в гуртожитку в сумі 3 441,00 грн..

Відповідно до умов договору до складу плати за користування кімнатою в гуртожитку включені витрати на обслуговування і ремонт будівлі.

Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача по справі 3441 гривеню заборгованост,і що виникла.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином за адресою реєстрації місця проживання (відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України), відзив на позов до суду не надіслала, про причини неявки суду не повідомляла.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, враховуючи, що в справі є достатньо доказів для її заочного розгляду, суд вважає, що позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 01.01.2017 року між ОСОБА_3 та Приватним акціонерним товариством "Пересувна механізована колона № 15", в особі його директора ОСОБА_4 , укладено Договір найму приміщення (а.с. 4-8).

Згідно п.п. 1.1 Договору найму приміщення наймодавець надає наймачеві кімнату в гуртожитку, а наймач зобов`язується сплачувати наймодавцеві плату за користування приміщенням.

Згідно п. 1.2. Договору найму приміщення наймодавець надає наймачу кімнату (на три ліжко-місця), призначену та придатна для тимчасового проживання в ній без реєстрації площею 11,62 кв. м на третьому поверсі триповерхової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.п. 2.1 Договору найму приміщення приміщення надається в найм з 01.01.2017 року на термін по 31.12.2017 року.

Згідно п.п. 2.3 Договору найму приміщення строк найму може бути змінений лише за згодою сторін.

Відповідно до п.п. 3.1-3.3 Договору найму приміщення плата за користування приміщенням складає 840 гривень за місяць; плата за користування приміщенням сплачується в касу наймодавця щомісячно не пізніше 20 числа поточного місяця; до складу плати, зазначеної в п.3.1 договору, включаються витрати на обслуговування і ремонт будинку, в якому знаходиться приміщення, що наймається, і самого приміщення, витрати на оплату електроенергії, комунальних та інших послуг.

Згідно п.п. 4.2 Договору найму приміщення наймодавець має право розірвати даний договір: якщо наймач порушує правила проживання в гуртожитку; якщо наймач не сплачує за користування приміщенням більше двох місяців.

Відповідно до п.п. 6.4 Договору найму приміщення плата за використання приміщення здійснюється наймачем до дня фактичного звільнення приміщення.

Згідно п.п. 7.1-7.2 Договору найму приміщення усі спори, що виникають з цього договору або пов`язані із ним, вирішуються шляхом переговорів між сторонами; якщо відповідний спір неможливо вирішити шляхом переговорів, то вирішується в судовому порядку за встановленою підвідомчістю та підсудністю такого спору відповідно до чинного в Україні законодавства.

З копії Свідоцтва про право власності від 06.12.2011 року (а.с. 7) вбачається, що гуртожиток з допоміжними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є приватною власністю Приватного акціонерного товариства "Пересувна механізована колона № 15", підстава набуття права власності рішення виконкому Яготинської міської ради від 08.11.2011 року № 394.

З копії наказу № 8 від 01 липня 2017 року (а.с. 6) вбачається, що Приватне акціонерне товариство "Пересувна механізована колона № 15" на підставі рішення зальних зборів акціонерів від 15 серпня 2016 року № 1 перетворено в Товариство з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 15" з правом правонаступництва.

З копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 5) вбачається, що датою перетворення Приватного акціонерного товариства "Пересувна механізована колона № 15" в Товариство з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 15" (ідентифікаційний код 01354220, місце знаходження м. Яготин вул. Шевченка, 235) є 22.06.2017 року; особою, яка має право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності є керівник ОСОБА_4 .

З копії наказу № 10-к від 01 липня 2017 року (а.с. 8) вбачається, що ОСОБА_4 з 01.07.2017 року приступив до виконання обов`язків директора ТОВ "Пересувна механізована колона № 15".

З копії розрахунків вартості проживання в гуртожитку ПрАТ «ПМК-15» в місяць з 01 грудня 2017 року (а.с. 9) вбачається, що вартість ліжко-місця 507,00 грн..

З копії розрахунків вартості проживання в гуртожитку ПрАТ «ПМК-15» в місяць з 01 грудня 2018 року (а.с. 10) вбачається, що вартість ліжко-місця 525,00 грн..

З розрахунку заборгованості ОСОБА_5 за 2016-2018 роки (а.с. 11) вбачається, що загальна сума заборгованості за період з жовтня 2016 року по квітень 2018 року становить 3 441,00 грн., проблеми з проведенням оплати розпочалися з другої половини 2017 року.

Згідно ст. 13 ч. 1, 3 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

В постановах Верховного Суду від 08.08.2019 року у справі № 450/1686/17 та від 15.07.2019 року у справі № 235/499/17 зазначено, що аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

За приписами ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження майном.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За умовами ст. 810 ЦК України найм (оренда) житла здійснюється на підставі відповідного договору, певний строк, за плату. До договору найму житла крім найму житла, що є об`єктом права державної або комунальної власності застосовується положення ЦК України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно абз. 2 п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 20 червня 2018 року № 498 «Про затвердження Примірного положення про користування гуртожитками» дія цього Положення поширюється на всі гуртожитки незалежно від форми власності.

Відповідно до п.15 Постанови КМУ 498, особи, які проживають у гуртожитку на умовах договору найму (оренди), вносять плату за таке проживання відповідно до умов договору. Плата за проживання у гуртожитку включає: витрати на оплату житлово-комунальних послуг (послуги з управління гуртожитком, послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, постачання та розподілу природного газу, електричної енергії, послуги з поводження з побутовими відходами); інші витрати, необхідні для забезпечення створення належних умов для проживання (утримання майна гуртожитку, зазначеного в абзаці першому пункту 14 цього Положення) та організації побуту (заміна, прання, дезінфекція постільних речей тощо у разі їх видачі).».

Щодо плати за проживання в гуртожитку, то Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в свої й Постанові від 19 вересня 2019 року у справі № 404/5262/16-ц, зробив висновок, що розмір плати за проживання в гуртожитку визначається в договорі найму жилого приміщення в гуртожитку відповідно до розрахунку, затвердженого власником гуртожитку.

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ч. 1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

За змістом статті 812 ЦК України предметом договору найму житла можуть бути помешкання, зокрема квартира або її частина, житловий будинок або його частина.

Помешкання має бути придатним для постійного проживання у ньому.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк ( ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вище викладене та цінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що позивачем не надано доказів на підтвердження факту проживання відповідачки після 31.12.2017 року в кімнаті гуртожитку, яку позивач надав їй згідно договору найму приміщення від 01 січня 2017 року, а також відсутні докази щодо обставин про які зазначає позивач в позові, тобто відсутній відповідний документ, що свідчить про звільнення кімнати та в який час, які і відсутні докази користування кімнатою відповідачем після спливу строку договору, а договір, що був укладений сторонами по справі не містить даних щодо його пролонгації. Крім цього, до розрахунку заборгованості не додано доказів, що свідчать про проплату за користування кімнатою відповідачкою у період, після спливу строку дії вказаного договору.

Таким чином, в позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона №15" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості слід відмовити.

В силу ст. 141 ЦПК України, витрати пов`язані з розглядом справи покладаються на позивача в разі відмови в позові.

Керуючись ст. ст. 13, 81, 128, 280-283, 258-259, 265, 268, 279, 354, 141 ЦПК України, ст. ст. 11, 317, 319, 509, 525, 526, 626, 629, 810, 812 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона №15" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, котра може бути подана протягом 30 днів з дня отримання його копії. Учасник справи якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі через Яготинський районний суд апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, після проголошення повного рішення 18 лютого 2021 року, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляд.

Суддя Кисіль О.А.