Провадження № 2/235/2443/21
Справа № 233/4662/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2021 року м.Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі головуючого судді Хмельової С.М.

за участю секретаря судового засідання Лебеденко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління (м. Харків) про зняття арешту з спадкового майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління (м. Харків) про зняття арешту з спадкового майна. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до приватного нотаріуса для оформлення спадщини. Після надання документів нотаріусу і проведення перевірок, нотаріус повідомила, що на земельній ділянці, яку позивач планує отримати у власність знаходиться заборона відчуження, арешт майна спадкодавця. Нотаріус повідомила ким був накладений арешт та, що потрібно звернутися до Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків). Нотаріус надала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій.

Звернувшись до виконавчої служби у письмовій формі, позивач отримала відмову у знятті арешту та додаткову інформацію про перебіг справи її батька у виконавчій службі та копії всіх наявних постанов на його ім`я, деякі навіть були винесені вже після його смерті.

Позивач зазначає, що вона єдиний спадкоємиць майна, а саме земельної ділянки за адресою: Іванівська сільська рада, Покровський район, Донецька область, кадастровий номер: :12:000:0443, прощею 6,2426 га, у зв`язку з тим, що інших дітей окрім неї у батька не було, а її мати у шлюбі з ним ніколи не була.

Позивач просить суд скасувати арешт на майно ОСОБА_2 , який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за №270268855; виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис про арешт майна; зобов`язати Покровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) зняти арешт з майна яке належить ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 який було накладено в межах виконавчого провадження відділом державної виконавчої служби.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду від 12.10.2021 року цивільну справу передано для розгляду за підсудністю до Красноармійського міськрайонного суду.

Ухвалою суду від 04.11.2021 року відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

Від представника відповідача надійшов лист, в якому зазначено, що на виконанні у відділі ДВС перебувало виконавче провадження № 64902302 з примусового виконання виконавчого напису № 15236, виданий 06.10.2017 приватним нотаріусом Швець Р.О. про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «Приватбанк» у розмірі 149665,77 гривень, витрат із вчинення напису в розмірі 1800 гривень. В перебігу примусового виконання державним виконавцем 11.05.2021 було прийнято рішення, керуючись вимогами п. 3 частини 1 статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», щодо закінчення виконавчого провадження. Арешти накладені державним виконавцем по виконавчому провадженню знято не було, оскільки на момент закінчення виконавчого провадження підстав для зняття державним виконавцем арешту не було.

Представник відповідача просить суд розглянуту справу без їх участі, на розсуд суду.

Позивачка до судового засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі.

Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.

Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , у свідоцтві про народження батьками зазначені: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_4 (а.с.16).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Іванівка Покровського району (а.с.13).

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду від 12.11.2019 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 . Позивачеві ОСОБА_1 , яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, залишено право після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем - ОСОБА_1 (а.с.17).

ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 07.07.2020 року, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_10 (а.с.18).

Земельна ділянка, яка розташована за адресою: Іванівська сільська рада, Покровський район, Донецька область, кадастровий номер: :12:000:0443, прощею 6,2426 га, належала ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.07.2018 року (а.с.19).

Постановою приватного нотаріусу від 12.08.2021 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, оскільки при підготовці до видачі свідоцтва було виявлено арешт всього нерухомого майна, яке належить померлому ОСОБА_2 (а.с.21).

Покровським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) відмовлено ОСОБА_1 у знятті арешту та роз`яснено, що арешт може бути знятий за рішенням суду (а.с.25).

Постановою головного державного виконавця від 17.01.2019 року виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» повернуто стягувачу (а.с.28- 29).

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, при чому згідно частини п`ятої цієї статті незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно зі ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину; якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців; відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За приписами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, якими, зокрема є: справедливість, добросовісність та розумність, у тому числі й у судовому порядку.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути: припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання правочину недійсним, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до статей 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що ОСОБА_2 , спадкоємцем якого є позивач, є власником земельної ділянки. При вирішенні питання про оформлення спадщини, що залишилася після його смерті, встановлено, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявне обтяження та заборона відчуження всього нерухомого майна померлого.

Згідно зі ст.1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Приписами ст.10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом.

Відповідно до ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно з цією ж статтею Закону підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) божника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно не електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодження;

5) відсутність у строк 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в іншій спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності по одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

В усіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду від 3 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

За приписами ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Статтею 1281 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб.

Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Статтею 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

На даний час позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки на майно накладено арешт в межах виконавчого провадження про стягнення на користь АБ КБ «Приватбанк» заборгованості. Кредитор при цьому не позбавлений можливості пред`явити вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину та отримав відповідне свідоцтво.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 13, 19, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління (м. Харків) про зняття арешту з спадкового майна - задовольнити.

Скасувати арешт на майно ОСОБА_2 , який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за №270268855.

Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис про арешт майна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати Покровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) зняти арешт з майна, яке належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який було накладено в межах виконавчого провадження № 56079583.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду або через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України, а також відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Відповідач: Покровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління (м. Харків), , місцезнаходження: м. Покровськ, вул. Степана Бовкуна, буд.7

Повний текст рішення виготовлено 13.12.2021р.

Суддя: