Єдиний унікальний номер 448/1061/21
Провадження № 2/448/555/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
07.12.2021 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Кічака Ю.В.,
при секретарі судового засідання Керницькій Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування безпідставно отриманих активів (грошових коштів),
І.Короткий зміст позовних вимог.
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Романченко В.В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просять суд ухвалити рішення, яким зобов`язати останню (відповідачку) повернути безпідставно отримані кошти на загальну суму 53 861 грн. позивачу ОСОБА_1 на особистий рахунок НОМЕР_1 , а також стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 понесені ним судові витрати по справі.
Стверджує, що позивач ОСОБА_1 не знайомий з відповідачкою ОСОБА_2 , не перебуває з нею в жодних правовідносинах, ані в договірних, ані в деліктних, ані трудових чи в будь-яких інших; сторони не мають взаємних прав та обов`язків.
Вказує, що відповідачка ОСОБА_2 безпідставно без достатньої правової підстави за рахунок позивача ОСОБА_1 набула грошові кошти на загальну суму 53 861 грн. та в силу вимог ст.1213 ЦК України зобов`язана повернути позивачу безпідставно набуте нею майно (грошові кошти).
ІІ. Позиція учасників справи.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Романченко В.В. не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, адвокат Романченко В.В. скерував до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника на підставі наявних у ній даних та доказів, у якій вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачка ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, однак у судове засідання не з`явилася без поважних причин, клопотань про відкладення або про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило, відзиву не подала. Як вбачається із матеріалів справи судові повістки відповідачці надсилались рекомендованими листами з повідомленням за адресою місця її проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відомості про будь-які інші адреси місця проживання чи перебування відповідачки чи про її офіційну електронну адресу в матеріалах справи відсутні, заяв про зміну місця проживання чи перебування від відповідачки не надходило. Тому на підставі статей 128, 131 ЦПК України суд вважає, що судова повістка відповідачці доставлена і вона належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді Мостиського районного суду Львівської області від 30.09.2021 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування безпідставно отриманих активів (грошових коштів), розгляд справи вирішено провести в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи в судове засідання, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті (відзиву, відповіді на відзив, заперечення на відповідь).
Ухвалами суду від 06.10.2021р. та від 19.11.2021р. задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Романченко В.В. про проведення судового засідання в даній цивільній справі з його участю в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 07.12.2021 року постановлено провести заочний розгляд даної цивільної справи.

Враховуючи положення ст.280 ЦПК України, а також те, що відповідачка ОСОБА_2 належним чином була повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, однак в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзиву не подала, а також враховуючи те, що представник позивача не заперечував проти заочного вирішення справи, судом вирішено ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності сторін, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Обставини справи, встановлені судом.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з копій платіжних доручень №Р24АР24АС7797 від 20.05.2021р., №Р24АР24АС8492, №Р24АР24АС4926 та №Р24АР24АС4191 від 21.05.2021р., а також інформації, наданої Акціонерним товариством Комерційний Банк «Приватбанк» -виписки по рахунку НОМЕР_2 , відкритого на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 , за період з 20.05.2021р. по 21.05.2021р.:

- 20.05.2021 року позивач ОСОБА_1 здійснив перерахування особистих коштів в сумі 14999,00 грн. з карти ПриватБанку через додаток Приват24 (з особистого рахунку НОМЕР_1 ) на ім`я відповідачки ОСОБА_2 (на рахунок НОМЕР_2 );

- 21.05.2021 року позивач ОСОБА_1 здійснив перерахування особистих коштів в сумі 9363,00 грн. з карти ПриватБанку через додаток Приват24 (з особистого рахунку НОМЕР_1 ) на ім`я відповідачки ОСОБА_2 (на рахунок НОМЕР_2 );

- 21.05.2021 року позивач ОСОБА_1 здійснив перерахування особистих коштів в сумі 14999,00 грн. з карти ПриватБанку через додаток Приват24 (з особистого рахунку НОМЕР_1 ) на ім`я відповідачки ОСОБА_2 (на рахунок НОМЕР_2 );

- 21.05.2021 року позивач ОСОБА_1 здійснив перерахування особистих коштів в сумі 14500,00 грн. з карти ПриватБанку через додаток Приват24 (з особистого рахунку НОМЕР_1 ) на ім`я відповідачки ОСОБА_2 (на рахунок НОМЕР_2 ).

Всього позивачем ОСОБА_1 перераховано на рахунок НОМЕР_2 , відкритий на ім`я ОСОБА_2 , грошові кошти на загальну суму 53 861 грн.

Матеріалами справи не встановлено існування зобов`язальних, зокрема договірних чи деліктних, відносин між сторонами.

Будь-яких даних, які б свідчили про повне або часткове повернення відповідачкою ОСОБА_2 коштів позивачу ОСОБА_1 , матеріали справи не містять.

V. Застосовані судом норми права.

Згідно з статтею 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Згідно з ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

За ст.1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збiльшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

За змістом ст.1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з того, що ст.1212 ЦК України застосовується лише у тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуте за допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав, договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ч.1 ст.1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому.

Як зазначав Верховний Суд, норми ст.ст.1212, 1213 ЦК України застосовуються до позадоговірних зобов`язань. Відповідно, якщо суд встановлював наявність між сторонами договору, то визнавав застосування до таких відносин ст. 1212 неправильним (постанова від 14.10.2014 р. у справі №3-129гс14, постанова від 25.02.2015 р. у справі №3-11гс15, постанова від 02.02.2016 р. у справі №6-3090цс15 та ін.).

Водночас у постанові ВСУ від 02.02.2016 р. у справі №6-3090цс15 суд відзначив, що конструкція ст.1212 Цивільного кодексу України, як і загалом норм гл.83, свідчить про необхідність установлення так званої «абсолютної» безпідставності набуття (збереження) майна не лише у момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.

Узагальнюючи викладене, можна сказати, що норми ст.ст.1212, 1213 ЦК України, застосовуються у таких випадках: зобов`язання між сторонами виникло не на підставі договору; набуття або збереження майна є абсолютною безпідставним; безпідставне збагачення однієї особи через іншу не може бути усунуте за допомогою інших, спеціальних способів захисту.

VI. Висновки суду.

Проаналізувавши викладені норми чинного законодавства України та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, оскільки з матеріалів справи не вбачається наявності між сторонами будь-яких договірних правовідносин, що зумовлювали б перерахування позивачем ОСОБА_1 відповідних коштів відповідачці ОСОБА_2 .

Відповідно, набуття цих коштів відповідачкою ОСОБА_2 є абсолютно безпідставним як на час набуття, так і на моменту розгляду справи, враховуючи, що іншого стороною відповідача не доведено, а матеріали справи не підтверджують будь-якої підставності набуття відповідачкою коштів позивача.

В даному випадку безпідставне збагачення відповідачки за рахунок коштів позивача не може бути усунуте за допомогою інших, спеціальних способів захисту, оскільки наявності договірних або деліктних відносин між сторонами судом не встановлено.

VII. Розподіл судових витрат між сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що за заявлені позовні вимоги позивач ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 1362 грн. Крім того, позивач ОСОБА_1 поніс витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9000 грн.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на наявність попереднього розрахунку судових витрат та наявні в матеріалах справи докази на підтвердження понесення позивачем витрат зі сплати судового збору та отримання професійної правничої допомоги, враховуючи те, що заявлені позовні вимоги задоволено в повному обсязі, у відповідності вимог ч.1 та ч.2 ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 понесені ним судові витрати, а саме судовий збір в сумі 1362 грн. та 9000 грн. витрат, понесених ним на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 133, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 280-284 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування безпідставно отриманих активів (грошових коштів) задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_2 повернути безпідставно отримані кошти на загальну суму 53 861 (п`ятдесят три тисячі вісімсот шістдесят одну) гривню ОСОБА_1 на його особистий рахунок НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1362 (одну тисячу триста шістдесят дві) гривні сплаченого судового збору, а також 9000 (дев`ять тисяч) гривень витрат, понесених ним на професійну правничу допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, відповідно до вимог ст.284 ЦПК України.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим кодексом, до Львівського апеляційного суду. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку, встановленому цим кодексом, до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення складено 13.12.2021р.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м.Волноваха Донецької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП - НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Суддя Ю.В. Кічак