Ухвала

18 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 243/14056/19

провадження № 61-18015ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сакари Н. Ю. розглянув касаційну скаргу управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30 квітня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 11 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про стягнення недоотриманої спадщини у вигляді страхових виплат,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30 квітня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 11 листопада 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду від 16 грудня 2020 року касаційну скаргу було залишено без руху і надано строк для усунення недоліків щодо зазначення підстав касаційного оскарження.

У лютому 2021 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на виконання вимог ухвали від 16 грудня 2020 року, з яких вбачається, що недоліки заявником не усунуто.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

В уточненій касаційній скарзі заявник як на підставу касаційного оскарження посилається на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, однак не обґрунтовує щодо застосування якої норми права відсутній висновок Верховного Суду.

У зв`язку з зазначеним вище, Верховний Суд дійшов висновку про те, що вимоги ухвали від 16 грудня 2020 року про залишення касаційної скарги без руху заявником не виконано, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою і є підставою для визнання касаційної скарги неподаною та повернення її заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30 квітня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 11 листопада 2020 рокувважати неподаною і повернути заявнику.

Заявнику надіслати копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами, іншим учасникам справи надіслати копію ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. Ю. Сакара