ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року м. Черкаси

Справа № 707/312/20
Провадження № 22-ц/821/2086/21
категорія: на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого: Єльцова В. О.,

суддів: Бородійчука В. Г., Нерушак Л. В.

секретаря: Захарченко А. Д.

учасники справи:

заявник (боржник) : ОСОБА_1 ;

особа, бездіяльність якої оскаржується: державний виконавець Черкаського районного відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),

стягувач: АТ КБ «Приватбанк»

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Черкаського відділу ДВС у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 22 вересня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Демченко Марії Володимирівни, щодо не зняття арешту з банківського рахунку, -

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

Скаржник звернувся до суду з указаною скаргою, мотивуючи її тим, що 10.03.2021 року Черкаським районним судом Черкаської області видано виконавчий лист № 707/312/20 на виконання рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 14.12.2020 року по справі № 707/312/20 за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. По даному виконавчому листу було відкрито виконавче провадження № 65481699.

В межах зазначеного виконавчого провадження постановою державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Демченко Марії Володимирівни від 07.06.2021 року накладено арешт на банківський рахунок скаржника № НОМЕР_1 відкритий в АТ «Укрсиббанк».

Вказаний розрахунковий рахунок було відкрито банком АТ «Укрсиббанк» в рамках зарплатного проекту для зарахування заробітної плати, що підтверджується довідкою № 55-5-05-32/335 від 24.06.2021 року.

ОСОБА_1 вказує, що з часу накладення арешту на рахунок вона не має можливості використовувати зароблені кошти, які є єдиним засобом для її існування та її малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На звернення ОСОБА_1 , відповіддю від 02.07.2021 року № 18541 по заяві про зняття арешту, державною виконавчою службою скаржнику відмовлено у знятті арешту з вказаного банківського рахунку та повідомлено, що підставою для зняття арешту є погашення заборгованості. Та повідомлено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Вказану бездіяльність державного виконавця Колот О. І. вважає незаконною, оскільки відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 128 КЗпП України, при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п`ятдесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові.

При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку. Також вказує, що нею 24.05.2021 року у добровільному порядку було погашено частину заборгованості, а саме 3000 грн., однак даний факт не прийнято до уваги державним виконавцем.

Скаржник вказує, що неправомірними діями державного виконавця вона та її малолітній син залишилися без грошових коштів необхідних для життєзабезпечення.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 22 вересня 2021 року визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Демченко Марії Володимирівни, щодо не зняття арешту з банківського рахунку № НОМЕР_2 відкритому в АТ «УКРСИББАНК» на ім`я ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_3 .

Зобов`язано державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Демченко Марію Володимирівну, на виконанні якої перебуває виконавче провадження № 55481699 з примусового виконання виконавчого листа Черкаського районного суду Черкаської області № 707/312/20 від 10.03.2021 року - зняти арешт з грошових коштів, які містяться на банківському рахунку № НОМЕР_2 відкритому в АТ «Укрсиббанк» на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ..

Ухвала суду мотивована тим, що постановою державного виконавця про накладення арешту на грошові кошти у тому числі і на зарплатний рахунок ОСОБА_1 фактично позбавив її можливості реалізувати свої законні права на вільне розпорядження заробітною платою та позбавив її змоги забезпечувати свої потреби та потреби її малолітнього сина, який знаходиться на її утриманні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

22 жовтня 2021 року Черкаський відділ ДВС у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі представника М. Демченко подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 22.09.2021 та відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 .

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення підлягає скасуванню з наступних підстав.

Скаржник вказує, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» (у разі нереалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду), письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

В усіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

У відзиві на апеляційну скаргу зазначено, що ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою, підстав для її скасування немає, тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 15 листопада 2021 року відкрито провадження та ухвалою від 25 листопада 2021 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення учасників справи про її розгляд.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

10.03.2021 року Черкаським районним судом Черкаської області видано виконавчий лист № 707/312/20 на виконання рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 14.12.2020 року по справі № 707/312/20 за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Постановою державного виконавця Черкаського районного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Демченко М.В. від 07.06.2021 року ВП № 65481699 накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_1 .

Згідно довідки АТ «Укрсиббанк» №55-5-05-32/335 від 24.06.2021 року, вбачається що ОСОБА_1 відкрито 01.11.2019 року рахунок № НОМЕР_1 в рамках зарплатного проекту для зарахування заробітної плати.

Згідно свідоцтва про народження, серія НОМЕР_4 від 25.09.2009 року, ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

1.Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 10.03.2021 року Черкаським районним судом Черкаської області видано виконавчий лист № 707/312/20 на виконання рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 14.12.2020 року по справі № 707/312/20 за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Постановою державного виконавця Черкаського районного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Демченко М.В. від 07.06.2021 року ВП № 65481699 накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_1 .

Згідно довідки АТ «Укрсиббанк» №55-5-05-32/335 від 24.06.2021 року, вбачається що ОСОБА_1 відкрито 01.11.2019 року рахунок № НОМЕР_1 в рамках зарплатного проекту для зарахування заробітної плати.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», одним із заходів примусового виконання рішень є звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника.

За змістом ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 4ст. 18 цього Закону, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Відповідно до п. 7 ч. 3ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема, на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

При цьому, відповідно до ч. 7ст. 56 цього Закону, у порядку, встановленому цією статтею, виконавець, у провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 59 Закону, виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

02 липня 2021 року начальником Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надано відповідь на заяву ОСОБА_1 про зняття арешту з коштів, з якої, вбачається, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є погашення заборгованості зі сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Частиною четвертою статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено вичерпний перелік підстав для зняття арешту з майна (коштів) боржника. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду згідно частини п`ятої цієї ж статті.

Аналізуючи вимоги цієї норми закону, у взаємозв`язку із фактичними обставинами справи, необхідно зазначити, що в даному випадку зняття арешту можливе лише за рішенням суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди,завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням,-50відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Конституційний Суд України в Рішенні від 29 січня 2008 року № 2-рп/2008 зазначив, що право заробляти собі на життя є невід`ємним від права на саме життя, оскільки останнє є реальним лише тоді, коли матеріально забезпечене.

Приписи частини 1 статті 2, частини 2 статті 10 Конвенції про захист заробітної плати, ратифікованої Україною 04 серпня 1961 року, визначають, що заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для у тримання працівника і його сім`ї.

Заробітна плата в розумінні поняття "власності" є майном, на захист якого в тому числі стає стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначені норми в сукупності свідчать про те, що держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю.

Матеріали справи не містять доказів, що на рахунку № НОМЕР_5 ОСОБА_1 , який відкрито у банку, є інші кошти, крім заробітної плати.

Накладення арешту на рахунок, з якого вона отримує заробітну плату, яка є її єдиним джерелом доходу, поставило ОСОБА_1 , на утримання якої перебуває ще й неповнолітня дитина, у скрутне матеріальне становище. Даних про наявність у останньої інших доходів, крім заробітної плати, матеріали справи не містять. Арешт вказаного рахунку порушує право боржника на отримання коштів, необхідних для існування, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 .

Аналогічний правовий висновок, за подібних правовідносин, викладено у постанові Верховного суду від 17 лютого 2021 року у справі № 756/8861/18.

Необґрунтованим є доводи апелянта, що заробітна плата не входить у вичерпний перелік коштів, на які не може бути звернено стягнення, оскільки арешт даного рахунку, з огляду на фактичну неможливість відрахування з нього коштів у більшому розмірі ніж відраховуються на даний час, буде носити формальний характер і не призведене до реального та ефективного виконання рішення суду, крім порушення прав ОСОБА_1 на оплату праці.

Наявність відкритого рахунку у банку в рамках зарплатного проекту роботодавця є перешкодою працівнику отримувати заробітну плату через касу підприємства чи грошовим переказом, оскільки виплата таких коштів підприємством здійснюється саме через рахунок у банку.

Тому, накладення арешту на рахунок боржника, який призначений для виплати заробітної плати, унеможливлює своєчасне здійснення таких виплат, що невідворотно призводить до порушення конституційних прав громадянина на оплату праці.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що накладення арешту на грошові кошти, які містяться на рахунку ОСОБА_1 для виплати заробітної плати, суперечить положенням ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження", згідно якої у даному випадку, із заробітної плати боржника може бути утримано лише її частину у розмірі 20 відсотків, а тому постанова державного виконавця про накладення арешту на кошти боржника є протиправною та підлягає скасуванню, про що вірно зазначено в ухвалі місцевого суду.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж їх доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Черкаського відділу ДВС у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 22 вересня 2021 року залишити без задоволення.

Ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 22 вересня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Демченко Марії Володимирівни, щодо не зняття арешту з банківського рахунку залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови складено 16 грудня 2021 року.

Головуючий

Судді: