1Справа № 335/7495/21 2-др/335/36/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
3 грудня 2021 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Шалагінової А.В., за участі секретаря судового засідання Попової С.М., позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Штабовенка Д.В., розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮЛІС» в особі представника адвоката Штабовенка Дениса Всеволодовича про компенсацію витрат на правничу допомогу в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ЮЛІС» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
22.11.2021 до суду надійшло клопотання відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮЛІС» в особі представника адвоката Штабовенка Дениса Всеволодовича про компенсацію витрат на правничу допомогу в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ЮЛІС» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
За змістом вимог клопотання просив на підставі ч. 6 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) стягнути з позивача на його користь витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 8 700,00 грн. На підтвердження своїх вимог надав суду договір про надання правової допомоги від 07.07.2021, додаткову угоду № 2 до цього договору від 23.07.2021, рахунки-фактури № СФ-0000476 від 16.11.2021 на суму 4 700,00 грн., № СФ-0000300 від 29.07.2021 на суму 4 000,00 грн., акт приймання-передачі наданих послуг № 2 від 16.11.2021, платіжні доручення № 528 від 30.07.2021 на суму 4 000,00 грн., № 811 від 17.11.2021 на суму 4 700,00 грн.
У судовому засіданні представник відповідача клопотання підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі.
Позивач в судовому засіданні проти задоволення вимог клопотання заперечувала, оскільки воно надійшло до суду із пропуском строку, передбаченого ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Крім того, просила врахувати, що підставою для її звернення до суду був акт інспектора праці, яким було встановлено порушення порядку зміни істотних умов праці відповідачем, і відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, ст. 15 ЦК України вона мала право на судовий захист. Розмір витрат, заявлений відповідачем, вважає неспівмірним, крім того, з урахуванням її доходу, сплата таких витрат буде для неї важкою.
Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи та клопотання відповідача, суд дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що 14.07.2021 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ЮЛІС» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
При цьому, в силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судових витрат зі сплати судового збору, а тому судовий збір не сплачувала.
Рішенням суду від 16.11.2021 у задоволенні позову ОСОБА_1 у цій справі відмовлено.

У відзиві на позовну заяву, що надійшов до суду 02.08.2021, представником відповідача зазначено, що ним протягом п`яти днів з моменту ухвалення рішення будуть надані докази понесених судових витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Рішення у справі ухвалене 16.11.2021, докази про розмір витрат, понесених відповідачем на правову допомогу, були відправлені до суду 19.11.2021 згідно з поштовим штемпелем на конверті, в якому вони надійшли до суду (а.с. 113).

Згідно з ч. 6 ст. 124 ЦПК України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Отже, відповідач не пропустив строк, визначений ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Заперечуючи проти стягнення вказаних витрат, позивач не зазначила доводів щодо їх неспівмірності та не зазначила будь-яких доказів цієї обставини.

З наданих суду відповідачем документів випливає, що вказані витрати розміром 8 700,00 грн. складаються з: 4 000 грн. складання та подання відзиву на позовну заяву (витрачено 4 години, вартість 1 години роботи адвоката 1 000 грн.); 3 000 грн. представництво у 2 судових засіданнях; 1 700 грн. складання та направлення пояснень по суті спору (витрачено 1,7 години).

Розмір витрат на правничу допомогу відповідає умовам договору про надання правової допомоги від 07.07.2021 та додаткової угоди до нього від 23.07.2021, а також підтверджується відповідними рахунками-фактурами та платіжними дорученнями про сплату відповідачем зазначених сум адвокату.

Отже, розмір витрат на правничу допомогу, заявлений до стягнення відповідачем, є обґрунтованим.

Разом із тим, суд вважає можливим у даному випадку звільнити ОСОБА_1 від оплати вказаних судових витрат, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому, за п. 1 ч. 3 цієї статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 цієї статті розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 3 ст. 136 ЦПК України встановлено, що з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Частиною 1 цієї статті передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Отже, норма, закріплена у ч. 3 ст. 136 ЦПК України, надає право суду звільнити особу у випадках, визначених ч. 1 цієї статті (яка регулює питання відстрочення або розстрочення сплати судового збору), та у порядку, встановленому законом, не тільки від сплати судового збору, а й від сплати витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких віднесено і витрати на професійну правничу допомогу.

Спеціальним законом, що регулює порядок звільнення від судового збору, є Закон України «Про судовий збір».

Як зазначено судом вище, позивач в силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судових витрат зі сплати судового збору, а тому суд, з урахуванням також і майнового стану позивача, вважає за можливе звільнити її від сплати витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 124, 133, 136, 141, 260, 261 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, на підставі ч. 3 ст. 136 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із чим у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮЛІС» в особі представника адвоката Штабовенка Дениса Всеволодовича про компенсацію витрат на правничу допомогу відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 3 грудня 2021 р.

Повний текст ухвали виготовлений 6 грудня 2021 р.

Суддя А.В. Шалагінова