ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

16 грудня 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 748/516/21

Головуючий у першій інстанції - Логвіна Т. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1597/21

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Шарапової О.Л.,

суддів: Євстафіїва О.К., Харечко Л.К.,

секретар: Бивалькевич Т.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2

Особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_2 .

Оскаржується рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 27 вересня 2021 року, повний текст рішення складено 04.10.2021 року.

В С Т А Н О В И В :

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошові кошти в сумі 3000 доларів США та 3% річних в розмірі 198 доларів США 99 центів, а всього 3198 доларів США 99 центів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 04.11.2018 року між ним та відповідачем була досягнута домовленість про переоформлення за плату у розмірі 3500 доларів США, земельної ділянки № НОМЕР_1 в СТ «Чайка» за ОСОБА_2 .

На виконання угоди щодо переоформлення земельної ділянки № НОМЕР_1 в СТ «Чайка», 04.11.2018 року позивачем була надана заява голові товариства, в якій він просив виключити його з СТ «Чайка» , в зв`язку з продажем, та 04.11.2018 року ОСОБА_3 надав заяву голові СТ «Чайка», в якій просив прийняти його в члени СТ «Чайка» з вимогою закріпити за ним земельну ділянку № НОМЕР_1 . Умова угоди щодо переоформлення земельної ділянки № НОМЕР_1 в СТ «Чайка» була повністю виконана сторонами у момент її вчинення, у зв`язку з чим відпала необхідність вчинення цієї угоди в письмовій формі.

04.11.2018 року ОСОБА_3 сплатив йому тільки 500 доларів США, тому умова щодо оплати домовленості була вчинена ОСОБА_3 в формі одностороннього письмового правочину під назвою « Розписка », в якому виражена воля ОСОБА_3 віддати йому 3000 доларів США до 10.12.2018 року та з проханням до правління СТ «Чайка» до моменту остаточного розрахунку, рішення про продаж ділянки НОМЕР_1 не приймати. ОСОБА_2 підтвердив свій намір та обов`язок сплатити 3000 доларів США за його власність

Відповідно до Протоколу засідання правління СТ «Чайка» № 3 від 16.12.2018 року по другому питанню порядку денного визначено, що земельна ділянка № НОМЕР_1 власника ОСОБА_1 переоформлена на ОСОБА_2 .

Позивач зазначає про те, що надана ним голові правління СТ «Чайка» 04.11.2018 року заява, про виключення його з членів товариства у зв`язку з продажем, свідчить про виконання ним свого обов`язку щодо переоформлення земельної ділянки № НОМЕР_1 в СТ «Чайка» в повному обсязі. ОСОБА_2 з власної волі прийняв переоформлення земельної ділянки № НОМЕР_1 в СТ «Чайка» на нього 04.11.2018 року, але свій обов`язок щодо оплати йому у строк до 10.12.2018 року грошових коштів у розмірі 3000 доларів США не виконав.

Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 27 вересня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що оскаржуване рішення є незаконним. Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що позивачем не надано жодного доказу про наявність в нього належним чином зареєстрованого права власності на садовий будинок або земельну ділянку. Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає про те, що розписка, на яку посилається позивач, не є ні борговою розпискою, ні договором купівлі-продажу, оскільки відсутні істотні умови необхідні для такого правочину. Особа, яка подала апеляційну скаргу вказує на те, що в тексті розписки відсутня інформація про сам об`єкт (предмет) продажу, за який передається завдаток тощо.

Особа, яка подала апеляційну скаргу посилається на те, що суд першої інстанції не встановивши зміст правовідносин та суть розписки, без виникнення жодних зобов`язань, передбачених ЦК України, безпідставно стягнув на користь позивача грошові кошти.

Особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає про те, що жоден договір купівлі-продажу чи інший договір, який за своєю формою та змістом відповідав би вимогам закону, між сторонами не укладався, була лише домовленість про укладення такого договору у майбутньому та була передана відповідачем позивачу грошова сума в розмірі 500 доларів США, яка є авансом, а не завдатком.

Особа, яка подала апеляційну скаргу вказує на те, що з наданої розписки не можливо встановити за що мали бути передані грошові кошти та чи виконано в повному обсязі дії тієї сторони, яка мала отримати вказані грошові кошти.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 04 листопада 2018 року ОСОБА_2 написав розписку, в якій зазначається про дачу залогу в розмірі 500 дол. США та зобов`язання до 10 грудня 2018 року надати 3 000 дол. США ( а.с. 6).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що розписка від 04.11.2018 року є одностороннім правочином, оскільки одна сторона правовідносин ОСОБА_2 взяв на себе обов`язок сплатити позивачу до 10.12.2018 року 3000 доларів США без виникнення у позивача будь-якого зустрічного обов`язку щодо ОСОБА_2 , що відповідає ч. 2 ст. 626, ч.ч. 1, 3, 5 ст. 202 ЦК України.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції не погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного.

За змістом ст.. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Суд не може самостійно змінювати предмет і підстави позову.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач свої вимоги мотивував тим, що між ним та відповідачем фактично був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки в садівничому товаристві, але останній не сплатив обумовлену суму грошових коштів за придбане майно.

За змістом ст..657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки та іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ч.1 ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Позивачем не надано доказів про те, що між ним та відповічем у встановленому законодавством порядку був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки.

Недійсний (нікчемний) правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення суду першої інстанції слід скасувати та постановити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

З урахуванням приписів ст.. 141 ЦПК України з позивача на користь відповідача слід стягнути у відшкодування судових витрат, пов`язаних з апеляційним розглядом справи, 1362 грн. ( а.с. 105).

Керуючись ст.ст. 367, 374,п.4 ч.1 ст. 376, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 27 вересня 2021 року скасувати.

ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення коштів - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) у відшкодування судових витрат, пов`язаних з апеляційним розглядом справи, 1362 грн.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, але у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Головуюча: Судді: