№ 336/928/21
УХВАЛА

про залишення заяви без розгляду

17 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боєва Є.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Мойсєєвої Г.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

його представників: ОСОБА_2 та адвоката Дем`янової В.Є.,

заінтересованих осіб: ОСОБА_3 ; представника Територіальної громади в особі Запорізької міської ради Онищенко Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Територіальна громада в особі Запорізької міської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. За змістом якого просить встановити факт постійного проживання його разом із спадкодавцем ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 з 1993 року та на час смерті спадкодавця.

В обґрунтування заяви зазначено, що відповідно до свідоцтва на право власності на житло № НОМЕР_1 від 18.09.2006 його батьку ОСОБА_4 , його бабусі ОСОБА_5 та її чоловіку ОСОБА_3 належить по 1/3 частині в рівних долях квартира АДРЕСА_2 . У вказаній квартирі він проживає постійно з п`яти років. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , після смерті батька відкрилась спадщини на 1/3 квартири. Спадкоємцями, що постійно проживали з батьком був заявник та бабуся. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла та після неї також відкрилась спадщина на 1/3 квартири.

Після звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, останнім було роз`яснено, що оскільки адреса реєстрації заявника відмінна від адреси спадкодавця, то необхідно звернутися до суду з вказаною заявою.

У заяві містяться посилання на норми, які регулюють виникнення права на спадщину, її прийняття (ст.ст. 1220, 1222, 1270, 1268, 1269 ЦК України) та наведено положення ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» як правові підстави для задоволення заяви.

Заявником визначені заінтересовані особи: ОСОБА_3 та територіальна громада в особі Запорізької міської ради.

В судовому засіданні заявник та його представники заяву підтримали, посилаючись на обставини викладені в ній.

Заінтересована особа ОСОБА_3 , який через похилий вік і стан здоров`я (поганий слух) здійснював свої процесуальні права за допомогою своєї дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка в розумінні ст. 78 ЦК України є помічником дієздатної фізичної особи, не заперечував проти задоволення вказаної заяви.

Представник Територіальної громади в особі Запорізької міської ради Онищенко Л.А. заперечувала проти задоволення заяви, зокрема посилаючись на те, що заявником не доведено факт постійного проживання із спадкодавцем.

Також суд допитав свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , відомості про яких викладені у заяві.

Проаналізувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що заяву слід залишити без розгляду в зв`язку з таким.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік фактів, що встановлюються судом при розгляді справи, визначено частиною 1 статті 315 ЦПК України, який не є вичерпним. Так, згідно з частиною 2 цієї статті в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" судам роз?яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, а встановлення факту не пов?язується з наступним вирішенням спору про право.

Отже, визначальною обставиною при розгляді заяви про встановлення певних фактів порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право.

Виходячи із змісту заяви, метою встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем, є оформлення спадщини.

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов?язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною другою статті 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці першої-п?ятої черг).

За змістом частини першої статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно за його місцезнаходженням, зобов?язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Відповідна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року, справа № 521/13620/18.

У зв`язку з викладеним суд дійшов висновку, що оскільки встановлення юридичного факту необхідне заявнику для подальшого вирішення питання щодо спадщини, тому очевидним є наявність спору про спадкове право, у тому числі з відповідною територіальною громадою (в разі неприйняття спадщини та визнання її відумерлою), представник якої категорично заперечувала проти задоволення скарги.

Частиною 4 статті 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду.

Аналогічний припис містить ч. 6 ст. 294 ЦПК України, яка крім того зобов`язує суд роз`яснити заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Керуючись ст.ст. 294, 315, 318 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Територіальна громада в особі Запорізької міської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 право звернутись до суду з позовом на загальних підставах.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Повний текст ухвали складено 18.02.2021.

Суддя Є.С. Боєв