Справа № 199/5162/21
(2-др/199/48/21)
РІШЕННЯ

іменем України

07.12.2021 Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

за участю секретаря судового засідання Подварченко А.Ю.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2021 р. позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволений частково.

02.12.2021 через засоби поштового зв`язку (подано до поштового відділення 26.11.2021 р.) від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу, які були понесені позивачем у розмірі 21 000 грн. 00 коп. Заява мотивована тим, що 02.07.2021 р. ОСОБА_1 уклала з адвокатом Гусаковою О.Б. договір №58/1 про надання правової допомоги із захисту її інтересів у стягненні аліментів з ОСОБА_2 на утримання їх спільної дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до умов вказаного договору вартість гонорару адвоката за надання правової допомоги ОСОБА_1 становить 2000,00 грн. за одну годину, але не більше 15 000 грн., проте, з додатковою оплатою по 1000,00 грн. за підготовку до кожного судового засідання. Отже, під час розгляду вказаної справи позивач поніс судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 21000,00 грн., які складають з основної суми за договором у розмірі 15000 грн. та 6000 грн. за підготовку адвоката до шести судових засідань, призначених по справі.

Розглянувши заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов до висновку про наявність підстав для її задоволення частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. (ч. 3 ст. 270 ЦПК України).

У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 4 ст. 270 ЦПК України).

Необхідність розгляду питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи в даній справі відсутня.

Як встановлено судом, рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24.11.2021 р. позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено частково та ухвалено:

стягувати щомісяця з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1 300 (одна тисяча триста) грн., які підлягають індексації відповідно до закону, починаючи стягнення з 07.07.2021 р. та до досягнення дитиною повноліття, з урахуванням вже виплаченої суми: 11.07.2021 р. 999,97 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Втім, в резолютивній частині рішення суду від 24.11.2021 р. не зазначено про розподіл судових витрат, а також в мотивувальній частині судового рішення із вказаного питання не наведено відповідного мотивування.

Що стосується розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, то суд керується наступним.

Згідно з положеннями частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Судом встановлено, що на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач надав наступні письмові докази в копіях:

договір №58/1 про надання правої допомоги від 02.07.2021 (а.с. 153),

квитанцію до прибуткового касового ордера №50 на суму 15 000 грн. за оплату наданої правової допомоги відповідно до Договору №58/1 про надання правої допомоги від 02.07.2021,

а також квитанції до прибуткового касового ордера №65,69,74,80,83,86 на суму 1000 грн. (в кожній) /разом на суму 6000 грн./ за оплату підготовки адвоката до судових засідань 21.09.2021, 06.10.2021, 19.10.2021, 09.11.2021, 17.11.2021 та 22.11.2021 (а.с. 154-155) та

акт виконаних робіт № 1 від 25.11.2021 за договором №58/1 про надання правої допомоги від 02.07.2021 (а.с. 156).

Крім того, за судового розгляду на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу відповідач також надав наступні письмові докази в копіях:

договір №2501/21 про надання правничої допомоги від 08.08.2021 (а.с. 143),

акт виконаних робіт (наданих послуг) № 10 від 17.11.2021 (а.с. 145) та

квитанцію № 25 від 17.11.2021 р. на суму 8000 грн. за надані юридичні послуги (а.с. 144).

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч. 3 ст. 141 ЦПК України).

За ч. 2 ст.137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правову допомогу суд враховує, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то для суду наявні підстави для стягнення таких витрат.

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Як встановлено, судом представник позивача не приймала участь у судових засіданнях 21.09.2021, 06.10.2021, 19.10.2021 та 24.11.2021, надаючи до суду клопотання про відкладення розгляду справи та про проведення судового засідання без її участі (а.с. 38, 45, 54, 139-140), а тому суд не бере до уваги квитанції на суму 4000,00 грн., якими сплачено за підготовку адвоката до судових засідань.

Що стосується решти витрат на правничу допомогу в розмірі 17000 грн., то суд виходить з наступного розрахунку.

З урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог (а.с. 139-140) позивачем було заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 3000 грн. щомісячно. В свою чергу, відповідач у відзиві на позовну заяву (а.с. 24-26) позовні вимоги визнав частково та просив стягувати з нього аліменти у розмірі 1300 грн. щомісячно.

Рішенням суду від 17.11.2021 р. розмір аліментів було визначено у сумі 1300 грн. (а.с. 147-148).

Відтак, з огляду на висновок суду щодо суті позовних вимог, розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу підлягає зміні пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню 7 366,66 грн. (1300 х 17000 : 3000) витрат на професійну правничу допомогу.

Що стосується витрат відповідача, то суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу на суму 8000,00 грн., витрачені ним, документально підтверджені, вони співмірні зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Провівши взаємозалік, з позивача на користь відповідача підлягає присудженню до стягнення 633,34 грн. (8 000,00 грн. 7 366,66 грн.) витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись п. 3 ч. 2 ст. 141, ст. 265, ч. 4 ст. 268, ст. 270 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Доповнити рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2021 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, абзацом з наступним реченням:

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 633 грн. 34 коп.

Дата складення повного судового рішення 17.12.2021 р.

Додаткове рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї