Справа № 473/443/20
Номер провадження 2/473/176/2021
УХВАЛА

Іменем України

"18" лютого 2021 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді Ротар М.М., при секретарі Радєвій Н.В.

За участю представника відповідача адвоката Боднарук В.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську цивільну справу за позовом Приватного підприємства «Безвезюк» до ОСОБА_1 про поновлення договору оренди землі

встановив

в лютому 2020 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що між ним та ОСОБА_1 07.04.2011 року було укладено договір оренди належних їй земельних ділянок площею 6,28 га, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та знаходяться на території Трикратівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області. Строк оренди було погоджено 8 років та закінчувався 07.07.2019 року. Після закінчення строку дії договору орендар мав переважне право на його поновлення на новий строк та оскільки від відповідача ОСОБА_1 не надійшло заперечень щодо подальшого користування земельними ділянками, то ПП «Безвезюк» продовжило обробляти дані земельні ділянки.

Однак 21.10.2019 року ПП «Безвезюк» отримало від ОСОБА_1 заяву з вимогою про розірвання договору оренди від 07.07.2011 року в зв`язку з закінченням терміну дії договору. Позивач вважає, що договір оренди є поновленими на тих самих умовах, що були підписані між ним та відповідачем ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 10 лютого 2020 року було відкрито провадження по справі та справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 11 лютого 2020 року заяву представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено частково. Вжито заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на земельну ділянку загальною площею 6,28 га, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Трикратівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області з кадастровими номерами :04:000:0030, :04:000:0031, :09:000:0154 до розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 25 березня 2020 року за клопотанням відповідача ОСОБА_1 розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження та справа призначена до підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 13 серпня 2020 року задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про витребування доказів.

Ухвалою суду від 03 грудня 2020 року провадження у справі було зупинено в зв`язку з призначенням судової почеркознавчої експертизи, проведення якої було доручено Миколаївському науково-дослідному експертно - криміналістичному центру МВС України.

Ухвалою суду від 22 січня 2021 року поновлено провадження по справі.

В підготовче судове засідання представник позивача ОСОБА_2 не з`явилася, від неї надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду.

В підготовчому судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 не заперечував проти залишення позову без розгляду, однак просив стягнути з позивача судові витрати, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500 гривень, витрати пов`язані із проведенням експертизи 2250,24 грн., а також витрати, що були понесені відповідачем по відновленню меж земельної ділянки в розмірі 3100 грн. Крім того просили скасувати заходи забезпечення позову, що були застосовані ухвалою суду від 11 лютого 2020 року.

Вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Доступ до суду є правом особи, гарантованим, зокрема, частиною першою статті 4 ЦПК України, частиною першою статті 55 Конституції України, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Враховуючи, норми діючого законодавства, суд вважає, що заява представника позивача про залишення позову без розгляду підлягає задоволенню.

Що стосується компенсації відповідачу судових витрат, що були понесені ним під час розгляду справ, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

За змістом частини дев`ятої статті 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Із аналізу ст..141,142 ЦПК України слідує, що для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

В даному випадку, суд вважає, що відсутні підстави для визнання дій позивача необґрунтованими, оскільки звернення позивача до суду за захистом порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами та тягнути за собою обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрат. (Постанова Верховного Суду від 14 січня 2021 року справа № 521/3011/18, провадження № 61-10254св20). Тому вимога відповідача про стягнення з позивача компенсації здійснених нею витрат, пов`язаних з розглядом справи, задволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

З урахуванням викладеного, керуючись ст..141, 142, 158, п.5 ч.1 ст. 257, ст. 259, 260, 353 ЦПК України, суд

постановив

позовну заяву Приватного підприємства «Безвезюк» до ОСОБА_1 про поновлення договору оренди землі залишити без розгляду.

Скасувати заходи забезпечення позову вжиті згідно ухвали Вознесенського міськрайонного суду від 11.02.2020 року, а саме скасувати арешт земельних ділянок загальною площею 6,28 га, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Трикратівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області з кадастровими номерами :04:000:0030, :04:000:0031, :09:000:0154.

Відмовити відповідачу ОСОБА_1 в задоволенні вимог щодо компенсації здійснених нею витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надіслати заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову, а також державним та іншим органам, які повинні були та(або)виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Суддя: М.М. Ротар