Ухвала

10 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 297/377/18

провадження № 61-17773ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Русинчука М. М., Краснощокова Є. В., розглянувши касаційну скаргу державного підприємства «Берегівське лісове господарство» на постанову Закарпатського апеляційного суду від 19 жовтня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Берегівське лісове господарство» про визнання недійсними наказів, визнання дій незаконними, визнання факту дискримінації, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

встановив:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до державного підприємства «Берегівське лісове господарство» (далі - ДП «Берегівське лісове господарство») про визнання недійсним наказу «Про зміну організаційної структури, скорочення чисельності та штату працівників ДП «Берегівський лісгосп» від 26 вересня 2017 року № 198; визнання недійсним наказу «Про звільнення головного економіста ДП «Берегівське лісове господарство» ОСОБА_1» від 30 січня 2018 року № 6-к; поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу; відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 17 серпня 2018 року, залишеним без змін постановою Закарпатського апеляційного суду від 13 листопада 2018 року, в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 27 листопада 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Закарпатського апеляційного суду від 13 листопада 2018 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 19 жовтня 2020 року рішення Берегівського районного суду від 17 серпня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Визнано незаконним наказ директора ДП «Берегівське лісове господарство» від 30 січня 2018 року № 6-к «Про звільнення головного економіста ДП «Берегівське лісове господарство» ОСОБА_1».

Визнано в діях відповідача, безпосередньо пов`язаних з отриманням згоди виборного органу первинної профспілкової організації на звільнення ОСОБА_1 , що мали місце 27 листопада 2017 року, факт дискримінації позивача за ознакою звернення або наміру звернення до суду чи інших органів за захистом своїх прав.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного економіста відділу економіки, обліку та звітності ДП «Берегівське лісове господарство» з 30 січня 2018 року.

Стягнуто з ДП «Берегівське лісове господарство» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 30 січня 2018 року до 19 жовтня 2020 року в розмірі 77 7961, 01 грн та 30 000, 00 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди. Сума стягнутого середнього заробітку нарахована без утримання податків та інших обов`язкових платежів.

В іншій частині вимоги про відшкодування моральної шкоди, а також у вимозі про визнання недійсним наказу директора ДП «Берегівське лісове господарство» від 26 вересня 2017 року № 198 «Про зміну організаційної структури, скорочення чисельності та штату працівників» відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

30 листопада 2020 року ДП «Берегівське лісове господарство» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Закарпатського апеляційного суду від 19 жовтня 2020 року.

23 грудня 2020 року ДП «Берегівське лісове господарство» надіслало до Верховного Суду доповнення до касаційної скарги на постанову Закарпатського апеляційного суду від 19 жовтня 2020 року в цій справі.

20 січня 2021 року відповідно до вимог статті 33 ЦПК України автоматизованою системою розподілу справ для розгляду касаційної скарги ДП «Берегівське лісове господарство» на постанову Закарпатського апеляційного суду від 19 жовтня 2020 року визначено колегію суддів у складі судді-доповідача Тітова М. Ю. та суддів Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.

Підставами касаційного оскарження постанови Закарпатського апеляційного суду від 19 жовтня 2020 року представник заявниказазначає неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, а саме:

- суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 18 січня 2018 року у справі № 742/897/16-ц, від 18 січня 2018 року у справі № 487/8810/15-ц, від 14 травня 2018 року у справі № 331/494/16-ц, від 30 жовтня 2018 року у справі № 408/1847/16-ц, від 19 серпня 2019 року у справі № 753/5149/17, від 05 вересня 2019 року у справі № 336/5828/16, від 12 вересня 2019 року у справі № 596/1554/16-ц, від 09 жовтня 2019 року у справі № 265/3027/18, від 30 жовтня 2019 року у справі № 310/2284/17, від 11 грудня 2019 року у справі № 522/3410/15-ц, від 05 лютого 2020 року у справі № 760/2264/18, від 12 лютого 2020 року у справі № 754/619/18, від 15 квітня 2020 року у справі № 576/698/18, від 11 червня 2020 року у справі № 481/1043/17, від 01 липня 2020 року у справі № 385/118/18, від 29 липня 2020 року у справі № 305/1229/18, від 15 вересня 2020 року у справі № 205/4196/18, від 21 вересня 2020 року у справі № 686/25052/18, від 23 вересня 2020 року у справі № 937/7998/19-ц, від 07 жовтня 2020 року у справі № 334/3883/18, від 21 жовтня 2020 року у справі № 754/13007/19, від 05 листопада 2020 року у справі № 686/30735/19, від 18 листопада 2020 року у справі № 336/7522/17, від 30 листопада 2020 року у справі № 454/4118/18, від 09 грудня 2020 року у справі № 596/176/18, від 16 грудня 541/1700/17;

- стосовно частини розгляду позовних вимог відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Касаційна скарга подана у строк, передбачений законом, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Представником заявника у касаційній скарзі заявлено клопотання про зупинення виконання постанови Закарпатського апеляційного суду від 19 жовтня 2020 року до закінчення касаційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Дослідивши наведені в клопотанні про зупинення виконання оскаржуваного рішення доводи, з урахуванням предмету спору та змісту оскаржуваного судового рішення, суд вважає за необхідне частково задовольнити клопотання представника заявника про зупинення виконання постанови Закарпатського апеляційного суду від 19 жовтня 2020 року в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, до закінчення касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ухвалив:

Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.

Витребувати з Берегівського районного суду Закарпатської області цивільну справу № 297/377/18 за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Берегівське лісове господарство» про визнання недійсними наказів, визнання дій незаконними, визнання факту дискримінації, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Клопотання державного підприємства «Берегівське лісове господарство» про зупинення виконання постанови Закарпатського апеляційного суду від 19 жовтня 2020 року до закінчення касаційного провадження задовольнити частково.

Зупинити виконання постанови Закарпатського апеляційного суду від 19 жовтня 2020 року в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди до закінчення касаційного провадження.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 15 березня 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

М. М. Русинчук

Є. В. Краснощоков