СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/19774/21

пр. № 2/759/6339/21

25 жовтня 2021 року м. Київ

суддя Святошинського районного суду м. Києва Кириленко Т.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 .

В обгрунтування позову посилаються на те, що відповідачка зареєстрована у вказаній квартирі з 2013 року і до теперішнього часу. Зазначена квартира належить позивачці на праві приватної власності.

Відповідачка, з моменту реєстрації фактично у даній квартирі не проживала, оскільки вона проживає в іншому житлі, яке належить їй на праві власності

У зв`язку з вищезазначеним, позивачка просить суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.09.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачці подати відзив на позовну заяву, позивачці роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачці право на подання заперечень на відповідь на відзив (а.с. 44-45). Проте, як вбачається із матеріалів справи, жодних заяв від учасників щодо розгляду справи з участю сторін до суду не надходило.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 22.10.2010 року, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (а.с. 9).

Дана інформація узгоджується із відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 10-11).

Згідно витягу з реєстру територіальної громади м. Києва від 27.07.2021р., ОСОБА_2 зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 з 29.01.2013р. (а.с. 28).

Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.08.2021р. ОСОБА_2 є власником домоволодіння за адресою АДРЕСА_4 на підставі свідоцтва про право власності від 25.12.2012р. (а.с. 19).

Відповідно до Акту від 19.08.2021 року, мешканці будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 підтвердили факт того, що ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 з моменту заселення не проживала (а.с. 20).

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша стаття 321 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)).

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачка більш як рік в спірній квартирі не проживає, а її реєстрація чинить перешкоди позивачці як власнику в розпорядженні належною їй квартирою, суд вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 321, 391 ЖК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 200, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 судовий збір у розмірі 908 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя Т.В. Кириленко