Справа № 301/3242/21
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"14" грудня 2021 р. м. Іршава
Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М. О., при секретарі Халак Л.Ю., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Іршава в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому.
Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дідо позивача ОСОБА_3 , який не залишив заповіту. Спадкоємцями першої черги за ОСОБА_3 були його діти ОСОБА_4 - бабка позивача, ОСОБА_5 та відповідачка ОСОБА_2 . Бабка позивача померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 та відповідачка ОСОБА_2 відмовилися від спадщини. Єдиною спадкоємицею за ОСОБА_3 є позивачка. До складу спадщини входить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачка спадщину прийняла, однак, не може оформити свідоцтво про право на спадщину та право власності на житловий будинок, оскільки нерухоме майно не зареєстровано. Просила визнати за собою право власності на спадкове майно.
Ухвалою Іршавського райсуду від 23.11.2021 року відкрито провадження у справі та справу призначено на підготовче засідання.
Позивачка ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити та розглянути справу по суті без її участі (а.с.62).
Відповідачка ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу по суті за її відсутності, позовні вимоги визнала (а.с.57,60).
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивачка посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , не зареєстрований (а.с.63-64).
Згідно виписки з погосподарської книги с. Ільниця, Іршавської міської ради за 1996-2000 роки №2663 від 25.10.2021 року, забудовником та власником будинку за адресою АДРЕСА_1 , був ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13). Житловий будинок збудований у 1948 році на земельній ділянці, що надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,12 га. Технічний паспорт на житловий будинок виготовлений (а.с.24-33).
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 24.11.1994 року (а.с.6). Заповіту ОСОБА_3 не залишив.
Оскільки спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, тому застосуванню підлягають норми ЦК УРСР.
Спадкоємцями першої черги за покійним ОСОБА_3 є його діти ОСОБА_4 - бабка позивача, ОСОБА_5 та відповідачка ОСОБА_2 . Дружина спадкодавця ОСОБА_6 - померла раніше ІНФОРМАЦІЯ_4 .
ОСОБА_4 - бабка позивача, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.43). ОСОБА_5 подав до нотконтори заяву про відмову від спадщини (а.с.23), а відповідачка ОСОБА_2 не бажає спадкувати за батьком та не заперечує, щоб спадкове майно перейшло в порядку спадкування до правнучки ОСОБА_3 позивачки ОСОБА_1 .
Позивачка прийняла спадщину, оскільки вступила у володіння спадковим майном та відповідно до ст. 549 ЦК УРСР вважається такою, що прийняла спадщину.
Строк для видачі свідоцтва про право на спадщину не обмежений у часі, однак, таке видається не раніше 6 місяців з дня відкриття спадщини.
Спадкоємець спадщину за померлим ОСОБА_3 не оформляла та свідоцтво про право на спадщину не отримувала. Однак, згідно ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не може отримати свідоцтво про право на спадщину та оформити право власності на житловий будинок, оскільки такий побудований у 1948 році, коли набуття права власності на нерухоме майно не пов`язувалося з його державною реєстрацією, тому такий не зареєстрований.
Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена 31 січня 1966 року.
За змістом зазначеного нормативного акту виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад, а також видача свідоцтв про право власності.
Відповідачка подала до суду заяву, в якій визнала позов. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права та свободи інших осіб.
Оскільки згідно запису в погосподарській книзі села Ільниця власником житлового будинку в АДРЕСА_1 , був ОСОБА_7 , спадкоємцем якого є позивачка, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 529, 548, 549, 561, 562 ЦК УРСР, ст.ст. 328, 392 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 200 ч.4, 263-264 ЦПК України,
р і ш и в :
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 14 грудня 2021 року.
Головуюча : М. О. Пітерських