Ухвала

Іменем України

08 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 344/13632/19

провадження № 61-19377ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Крата В. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 09 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Галицька», ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 01 квітня 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Галицька» 100 000 грн майнової шкоди. Стягнуто

з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 86 802,12 грн майнової шкоди, 5 000 грн моральної шкоди, 7 500 грн судових витрат, 2 033 грн судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 13 серпня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду від 01 квітня 2021 року залишено без руху з підстав несплати судового збору,

а також вказано на незазначення в апеляційній скарзі: дані всіх учасників справи;

в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення; нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції; клопотання особи, яка подала скаргу; дата отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується; перелік документів та інших матеріалів, що додаються. Також не долучено: копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи; доказів, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції (за наявності).

Встановлено ОСОБА_1 строк для виправлення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 09 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду від 01 квітня 2021 року повернуто.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що заявником, у встановлений законом строк вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху не виконано, недоліки апеляційної скарги не усунуто.

Апеляційний суд роз`яснив, що визнання неподаною та повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із нею до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення, за умови подання належно обґрунтованого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження (частина сьома статті 185 ЦПК України).

У листопаді 20201 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 09 листопада 2021 року, у якій посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить оскаржене судове рішення скасувати і передати справу до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Касаційна скарга мотивована тим, що заявником не виконано вимог ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 13 серпня 2021 року у зв`язку з перебуванням під вартою, відсутністю коштів та юридичною необізнаністю.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Тлумачення частини другої статті 121, статті 185, статті 357 ЦПК України свідчить, що якщо особа, яка подала апеляційну скаргу, не усунула недоліки скарги в строк, наданий судом, скарга вважається неподаною та повертається.

Відповідно до частини другої статті 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від

07 липня 1989 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись із легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Згідно з частиною сьомою статті 130 ЦПК України якщо учасник справи перебуває під вартою або відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк, тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, обмеження волі, арешту, повістка та інші судові документи вручаються йому під розписку адміністрацією місця утримання учасника справи, яка негайно надсилає розписку та письмові пояснення цього учасника справи до суду.

Апеляційний суд встановив, що згідно розписки про отримання копії судового рішення вих. №2/3/3-4576 від 11 жовтня 2021 року копію ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 13 серпня 2021 року ОСОБА_1 отримав 11 жовтня 2021 року.

Станом на 09 листопада 2021 року ОСОБА_1 не усунув недоліки апеляційної скарги.

Оскільки у встановлений судом строк особою, яка подала апеляційну скаргу, не виконана ухвала про залишення апеляційної скарги без руху, апеляційний суд зробив обґрунтований висновок про повернення апеляційної скарги.

Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженої ухвали свідчить, що правильне застосовування судом норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE,

№ 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE

v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від

09 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Галицька», ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

І. О. Дундар

В. І. Крат