СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/1013/21
Провадження №2-з/547/22/21
УХВАЛА

15 грудня 2021 року смт Семенівка

Суддя Семенівського районного суду Полтавської області Самойленко Л.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Оболонської сільської ради Семенівського району району Полтавської області, Товариства з обмеженою відповідальністю "Товарна біржа Полтава", Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроземлересурс", Фермерського господарства "Екодобробут" про визнання недійсними результатів земельних торгів у формі аукціону щодо продажу права оренди на земельні ділянки, визнання недійсними договорів оренди землі та припинення права оренди на земельні ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

13.12.2021 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Оболонської сільської ради Семенівського району Полтавської області, Товариства з обмеженою відповідальністю "Товарна біржа Полтава", Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроземлересурс", Фермерського господарства "Екодобробут" про визнання недійсними результатів земельних торгів у формі аукціону щодо продажу права оренди на земельні ділянки, визнання недійсними договорів оренди землі та припинення права оренди на земельні ділянки.

Одночасно із позовною заявою до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, відповідно до якої він просить:

- заборонити Оболонській сільській раді Семенівського району Полтавської області (Полтавська обл., Семенівський р-н., с. Оболонь, ідентифікаційний номер 22543563) вчиняти будь - які юридично значимі дії та приймати рішення (в тому числі, але не виключно надання дозволів на розробку проектів землеустрою, затвердження проектів землеустрою, оголошення аукціонів, конкурсів або торгів щодо викупу або передачі в оренду, прийняття рішень щодо передачі в оренду, емфітевзис, володіння або користування, укладення договору купівлі - продажу та/ або оренди чи емфітевзису, дозволів на поділ або об`єднання земельних ділянок) щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :00:001:0746,:00:002:0259,:00:001:0146,:00:005:0575,:00:005:0585,:00:006:0355,:00:006:0356,:00:006:0357,:00:006:0358,:00:006:0391, :00:006:0392, до набрання законної сили рішенням суду по даній справі;

- накласти арешт на нерухоме майно шляхом заборони розпорядження (зокрема, але не виключно укладення договорів купівлі - продажу, міни, дарування, застави, іпотеки та інших правочинів) земельними ділянками з кадастровими :00:001:0746, :00:002:0259, :00:001:0146, :00:005:0575, :00:005:0585, :00:006:0355, :00:006:0356, :00:006:0357, :00:006:0358, :00:006:0391, :00:006:0392, до набрання законної сили рішенням суду по даній справі;

- заборонити суб`єктам державної реєстрації, у тому числі особам, які перебувають у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації - виконавчими органами сільських, селищних та міських рад, Київською та Севастопольською державною адміністрацією, нотаріусам, акредитованим особам здійснювати дії щодо державної реєстрації права власності чи інших речових прав у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень стосовно земельних ділянок з кадастровими номерами :00:001:0746, :00:002:0259, :00:001:0146, :00:005:0575, :00:005:0585, :00:006:0355, :00:006:0356, :00:006:0357, :00:006:0358, :00:006:0391, :00:006:0392 до набрання чинності рішенням у даній справі.

В обґрунтування заяви зазначено, що згідно рішень сьомої позачергової сесії сьомого скликання Оболонської сільської ради від 03.08.2018 року було визначено земельні ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності право оренди на які визначається шляхом проведення земельних торгів (аукціонів). Проте земельні торги у формі аукціону були проведені з порушенням ст. ст. 127, 134, 135, 137, 139 ЗК України, а укладені на підставі цих земельних торгів правочини є недійсними.

Відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельні ділянки є сформованими об`єктами цивільних прав, зареєстровані в державному земельному кадастрі. На них зареєстровані речові права власності та користування без жодних обмежень. Таким чином на даний час розпорядник вищезазначеними земельними ділянками в особі Оболонської сільської ради Семенівського району Полтавської області користується усіма правами власника вищезазначених земельних ділянок та має право на свій розсуд розпоряджатися земельними ділянками як об`єктом цивільних прав.

Крім того вказав, що Оболонською сільською радою вже здійснювалися дії щодо поділу та розпорядження земельною ділянкою, яка також була передана на земельні торги при наявності вже зареєстрованого речового права оренди.

Такі дії Оболонської сільської ради додатково підтверджують наявність значних ризиків щодо унеможливлення відновлення порушених прав позивача та необхідність застосування судом заходів забезпечення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

За ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги,мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року в справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) вказано, що «під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами».

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином для того, щоб було вжито заходи для забезпечення позову у справі, заявнику необхідно довести доказами факт того, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Без встановлення наявності таких обставин вжиття заходів для забезпечення позову є неможливим.

Земельні ділянки щодо яких заявлені позовні вимоги є комунальною власністю територіальної громади.

Відповідно до п.34 ч.1. ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин є виключною компетенцією сільської ради.

Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до ч.11.ст.59 цього Закону акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України "Про доступ до публічної інформації", крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.

Частиною 4 ст.15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 10 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Проаналізувавши предмет спору, суд вбачає існування між сторонами спору з приводу визнання недійсними результатів земельних торгів у формі аукціону щодо продажу права оренди на земельні ділянки, визнання недійсними договорів оренди землі та припинення права оренди на земельні ділянки. Рішення суду на наслідками розгляду цих вимог не підлягає примусовому виконанню. ( Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10.11.2021 у справі №361/6799/14-ц)

Крім того, позивач не позбавлений можливості у разі, коли питання щодо зазначених земельних ділянок будуть вноситися на розгляд Оболонської сільської ради, тобто при наявності об`єктивного існування зазначених в заяві ризиків, звернутися до суду із заявою про забезпечення позову.

Забезпечення позову повинно застосовуватися із врахуванням принципу рівноправності сторін у спорі і не повинно призводити до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, так як справа по суті ще не вирішена та факт порушення законних прав позивача не встановлений.

На підставі викладеного у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 149-150, 153, 353-354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Оболонської сільської ради Семенівського району Полтавської області, Товариства з обмеженою відповідальністю "Товарна біржа Полтава", Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроземлересурс", Фермерського господарства "Екодобробут" про визнання недійсними результатів земельних торгів у формі аукціону щодо продажу права оренди на земельні ділянки, визнання недійсними договорів оренди землі та припинення права оренди на земельні ділянки, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.М.Самойленко