Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2021 року Василівський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді Носика М.А.

секретар судового засідання Чуча С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Скельківської сільської ради Василівського району Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Василівська державна нотаріальна контора Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, суд,

ВСТАНОВИВ:

До Василівського районного суду звернулася ОСОБА_1 із позовом до Скельківської сільської ради Василівського району Запорізької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. У позовній заяві позивачка просить суд визнати за нею право власності на будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті її батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за заповітом. В позовній заяві позивачка вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_2 , який проживав на час смерті в АДРЕСА_1 . Після його смерті залишилось спадкове майно: жилий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 , який був заповіданий ОСОБА_1 на підставі заповіту посвідченого Скельківською сільрадою Василівського району Запорізької області 10.03.2006 року за № 64. 20 листопада 2006 року позивачка прийняла спадщину шляхом подання заяви до Дніпрорудненської державної нотаріальної контори Василівського району Запорізької області. На підставі її заяви була заведена спадкова справа №374 за 2006 рік. 03.10.2019 року ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса Оріхівської державної нотаріальної контори діючого в порядку заміщення держнотаріуса Дніпрорудненської держнотконтори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але їй було відмовлено, керуючись тим, що в неї був відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Підтвердженням власності на будинок є виписка з погосподарської книги №15 за особовим рахунком №02-0014 виданої Скельківською сільскою радою Василівського району Запорізької області від 22.06.2020 року № 943 та довідкою від 24.06.2020 року №963 тієї ж сільради про надання земельної ділянки для будівництв та обслуговування будинку за адресою АДРЕСА_1 . Крім того, копією рішення виконавчого комітету Василівської районної ради народних депутатів Запорізької області від 17 жовтня 1990 року за № 196 та архівним витягом з додатком до нього, де вбачається, що саме за ОСОБА_2 облікувався вищевказаний будинок та саме за ним визнається право власності на підставі вищевказаного рішення про реєстрацію житлового фонду. На сьогодні ОСОБА_1 не в змозі належним чином переоформити спадковий будинок в зв`язку з тим, що будинок не був зареєстрований у передбаченому законом порядку, тобто за життя спадкодавець ОСОБА_2 не встиг отримати технічний паспорт та свідоцтво про право власності.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву із клопотанням розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача Скельківської сільської ради Василівського району Запорізької області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов просить вирішити на розсуд суду.

Представник третьої особи Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро) у судове засідання не з`явився, надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав:

В судовому засіданні встановлено, що після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 залишився спадок у вигляді жилого будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, та на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шести місяців з дати відкриття спадщини подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст.1218 Цивільного кодексу Україна до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття.

ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом посвідченого Скельківською сільрадою Василівського району Запорізької області 10 березня 2006 року, зареєстрованого в реєстрі за №64.

Дружина померлого ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , 1947 року народження, своєю заявою до нотаріуса від 05 грудня 2006 року відмовилася від спадкового майна, що належить померлому.

За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.

В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

При звернені до нотаріуса з`ясувалось, що у ОСОБА_1 відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок що знаходиться в АДРЕСА_1 .

10 грудня 2019 року за №385/02-31 державний нотаріус Оріхівської державної нотаріальної Запорізької області, що діяв в порядку заміщення державного нотаріуса Дніпрорудненської державної нотаріальної контори відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 в зв`язку з відсутністю реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на вищевказаний житловий будинок.

Відповідно до Виписки з господарської книги від 22.06.2020 року №943 зазначено, що згідно господарської книги №15, особовий рахунок № НОМЕР_1 Скельківської сільської ради Василівського району Запорізької області житловий будинок за адресою: в АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_2 .

Згідно рішення від 17 жовтня 1990 року №196 про реєстрацію жилого фонду та архівного витягу до нього право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 визначено за ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 звернулась до державного нотаріуса Оріхівської державної нотаріальної контори діючого в порядку заміщення держнотаріуса Дніпрорудненської держнотконтори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але їй було відмовлено, керуючись тим, що в неї був відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

За життя спадкодавець ОСОБА_2 не встиг отримати технічний паспорт та свідоцтво про право власності.

Згідно до витягу із звіту про оцінку нерухомого майна, виконану ФОП ОСОБА_4 , ринкова вартість житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , становить 98027,00 грн.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, одним із способів захисту цивільного права є визнання права власності.

Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до матеріалів Спадкової справи №374/06 до майна померлого ОСОБА_2 , розпочатої 20 листопада 2006 року, ОСОБА_5 20 листопада 2006 року звернулася із заявою про прийняття спадщини за заповітом.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 28 лютого 2015 року ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 , після шлюбу її прізвище змінено з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ».

Таким чином, враховуючи, що будинок АДРЕСА_1 , належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про визнання за нею права власності за заповітом на вказаний будинок обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись статтями ст.ст. 263-265 ЦПК України (в редакції 2017 року), суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті її батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за заповітом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.А. Носик