Ухвала

Іменем України

09 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 532/1180/19

провадження № 61-19300ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Крата В. І., розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Говтва» на постанову Полтавського апеляційного суду від 15 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Говтва» про визнання недійсними договору оренди землі, додаткової угоди до договору оренди землі та повернення земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства

з обмеженою відповідальністю «Говтва» (далі - ТОВ «Говтва») про визнання недійсними договору оренди землі, додаткової угоди до договору оренди землі та повернення земельної ділянки.

31 серпня 2021 року на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшла заява позивача про залишення позову без розгляду.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 02 вересня

2021 року позов ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 257 ЦПК України.

Суд першої інстанції виходив із того, що оскільки розгляд справи по суті не розпочато, а від позивача надійшла заява про залишення позову без розгляду, то наявні підстави для залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 257 ЦПК України.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 15 листопада 2021 року апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - Браташа Ю. П. задоволено. Ухвалу Кобеляцького районного суду Полтавської області від 2 вересня 2021 року скасовано. Справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Говтва» про визнання недійсними договору оренди землі, додаткової угоди до договору оренди землі та повернення земельної ділянки направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційний суд виходив із передчасності винесення судом ухвали про залишення позову без розгляду врахувавши, що заява про залишення позову без розгляду подана засобами поштового зв`язку, не є нотаріально посвідченою, під час постановлення ухвали про залишення позову без розгляду позивач та його представник присутні не були.

26 листопада 2021 року ТОВ «Говтва» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Полтавського апеляційного суду від 15 листопада 2021 року, у якій просить постанову апеляційного суду скасувати, ухвалу суду першої інстанції залишити в силі.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд безпідставно скасував ухвалу суду першої інстанції, оскільки у матеріалах справи знаходяться оригінал заяви про залишення позову без розгляду і позбавлення права представництва,

а також докази на підтвердження надсилання указаних документів ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

У частині першій та другій статті 2 ЦПК України закріплено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд

і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом

у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Принцип диспозитивності у цивільному судочинстві реалізується шляхом вільного використання та розпорядження такими процесуальними правами, які, зокрема, впливають на виникнення, рух, розвиток і закінчення судового розгляду (право на звернення з позовом, право на зміну предмета і підстави позову, право позивача відмовитись від позовові або на залишення його без розгляду за заявою позивача, право позивача заявити клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем або про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача), випливають з участі у розгляді справи; забезпечують сторонам судовий захист.

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами, а суд зобов`язаний пересвідчитися в дійсній волі особи на вчинення таких дій.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Апеляційний суд встановив, що 31 серпня 2021 року засобами поштового зв`язку на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про залишення без розгляду його позовної заяви; разом з вказаною заявою подана заява про позбавлення права представництва адвокатів Браташа Ю. П. та Міщенко О. В.; у судовому засіданні

02 вересня 2021 року під час постановлення ухвали про залишення позову без розгляду сторони та їх представники присутні не були.

Звертаючись до суду апеляційної інстанції представник позивача вказував на те, що позивачем заява про залишення позову без розгляду та про позбавлення права представництва його адвокатів не подавалась, позивач не мав наміру подавати таку заяву та зацікавлений у розгляді справи; надано нотаріально посвідчену заяву позивача відповідного змісту.

З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду щодо передчасного винесення судом першої інстанції ухвали про залишення позову без розгляду.

Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженої ухвали свідчить, що правильне застосовування судом норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE,

№ 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE

v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Говтва» на постанову Полтавського апеляційного суду від 15 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Говтва» про визнання недійсними договору оренди землі, додаткової угоди до договору оренди землі та повернення земельної ділянки.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

І. О. Дундар

В. І. Крат