Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8230/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2021 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді Позарецької С.М.

при секретарі Лисенко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 11.08.2001 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 , який зареєстрували у Черкаському міському відділі реєстрації актів цивільного стану, про що зроблено актовий запис №1110.

В шлюбі у них народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Доньки залишилися проживати разом з позивачкою, що підтверджується листом Управління з питань державної реєстрації № 22763-01-10 від 04.11.2020 року.

Відповідно до рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.10.2016 року, відповідач сплачував на її користь аліменти на утримання доньок - ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини від усіх доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 01.09.2016 року.

Вказала, що на даний час старша донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 досягла повноліття. На даний час вона навчається на першому курсі денного відділення Черкаського національного університету ім. Богдана Хмельницького на контрактній основі за спеціальністю 053 Психологія. Вартість навчання доньки за 1 рік складає 17500,00 грн. Загальна вартість навчання становить 70000,00 грн.

Зауважила, що шлюб між нею та відповідачем було розірвано 15.10.2015 року, що підтверджується заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси по справі №711/6756/15-ц.

Додала, що дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Такий рівень повинен бути не меншим, ніж прожитковий мінімум. Однак такий рівень вона забезпечити не може, оскільки працює бухгалтером у ТОВ «Черкаси хорека-сервіс», отримуючи щомісяця заробітну плату у розмірі близько 4800,00-5000,00 грн., що підтверджує довідкою №1 від 01.10.2020 року. У зв`язку з тим, що на її утриманні крім повнолітньої доньки - ОСОБА_3 , є ще одна неповнолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому позивач має тяжке матеріальне становище. Відповідач з 09.11.2020 року відмовляється добровільно приймати участь в утриманні старшої доньки ОСОБА_3 , аргументуючи тим, що вона вже досягла повноліття.

Позивач зазначила, що оскільки їх з відповідачем старша донька навчається на стаціонарі у ВНЗ на контрактній основі, стипендії не отримує, ніякого джерела доходів не має, враховуючи те, що відповідач не є особою з інвалідністю, знаходиться у працездатному віці, інших дітей у нього немає, непрацездатних батька чи матері на своєму утриманні не має, він зобов`язаний та має можливість утримувати свою повнолітню доньку - ОСОБА_3 , яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги.

Тож, вважає, що батько, який здоровий та працездатний, зможе сплачувати аліменти на рівні ј частки від усіх видів заробітку (доходу), оскільки працює у ТОВ «Компанія «Метал Інвест»» на посаді начальника виробництва та має постійний середньомісячний дохід у розмірі 25548,14 грн.

Зважаючи на викладене вище, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення дитиною 23 років за умови продовження навчання.

Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.12.2020, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецька Світлана Михайлівна, у результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначена для розгляду судової справи № 711/8230/20.

Ухвалою суду від 18.12.2020 прийнято та відкрито провадження по справі і призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Проти такого порядку сторони заперечень не надали. Надано строк для подання сторонами заяв по суті справи. Відзив на позов не подано. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, повідомлялася судом про місце, день та час розгляду справи у встановленому законом порядку.03.02.2021 року судом отримано її заяву, зі змісту якої вбачається, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, розгляд справи проводити без її участі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, судом належним чином повідомлявся про місце, день та час розгляду справи. 03.02.2021 року судом отримано його заяву, зі змісту якої вбачається, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечував щодо розгляду справи без його участі.

ОСОБА_3 - третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, в судове засідання не з`явилася, повідомлялася судом про місце, день та час розгляду справи у встановленому законом порядку.12.01.2021 року судом отримано її заяву, зі змісту якої вбачається, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, розгляд справи проводити без її участі, у зв`язку із навчанням не матиме змоги з`являтися у судові засідання на розгляд справи.

Враховуючи думку сторін та третьої особи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків:

в судовому засіданні встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 11.08.2001 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано відповідно до заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.10.2015 року (а.с.13-14).

Від даного шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька - ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.9) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується даними на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.10.2016 року по справі №711/7578/16-ц (а.с.14-15).

Відповідно до рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.10.2016 року по справі №711/7578/16-ц (провадження №2/711/2248/16) за позовом ОСОБА_1 з відповідача ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання ще тоді неповнолітніх дітей, доньок - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з 01.09.2016 і до досягнення дітьми повноліття. Крім того, стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини з усіх видів доходів щомісячно. Починаючи з 01.09.2016 року і до 23.06.2017 року, а також стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.(а.с.14-15).

Відповідно до договору про навчання у закладі вищої освіти №165 від 11.09.2020 ОСОБА_3 дійсно навчається на 1 курсі денної форми навчання в Черкаському національному університеті імені Богдана Хмельницького, з метою здобуття ступеня вищої освіти- бакалавр, за освітньою програмою - «Психологія» (спеціальність:053 «Психологія). Фінансування навчання здійснюється за рахунок фізичних і юридичних осіб (п.12 договору). Освітня програма є акредитованою строком до 2027 року.

Довідкою № 62 від 04.11.2020 року також підтверджується факт навчання ОСОБА_3 на 1 курсі денної форми навчання ОС «бакалавр» за контрактом на Психологічному факультеті, термін навчання з 15.09.2020 року по 30.06.2024 року (а.с.20).

Згідно договору про надання платної освітньої послуги №244 від 11.09.2020 року, який є невід`ємною частиною договору, про який йшлося вище, загальна вартість платної освітньої послуги за увесь строк навчання становить 70000,00 грн., вартість навчання за 2020-2021 навчальний рік становить - 17500,00 грн.(а.с.19).

Крім того, ОСОБА_3 проживає разом зі своєю матір`ю - позивачем по справі за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом №7110-1 від 28.03.2018 з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання. Вказана адреса зареєстрованого місця проживання ОСОБА_3 збігається із зареєстрованим місцем проживання її матері, позивача по справі, що підтверджується даними її паспорта серії НОМЕР_2 (стр. 12 «Місце проживання») (а.с.7), а також даними Довідки Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 04.11.2020 року за №22763-01-10 (а.с.12).

Відповідачем не були спростовані доводи позивача, зазначені у позовній заяві, про те, що самостійно вона не може матеріально забезпечити належне існування та навчання доньки, враховуючи, що вона навчається на денній формі навчання та влаштуватись на роботу не має можливості з-за графіку навчального курсу, самостійних доходів не має. При цьому, як вказує у позові позивач, відповідач працездатна особа та має можливість утримувати доньку, сплачуючи відповідні аліментні платежі.

Судом встановлено, що відповідно до даних довідки від 01.10.2020 року №1, наявної у матеріалах справи (а.с.16), ОСОБА_1 працює у ТОВ «Черкаси хорека-сервіс» на посаді бухгалтера з 03.07.2017 року. Її дохід за період з 01 листопада 2019 року по 31 жовтня 2020 року, за вирахуванням утриманих коштів, становить - 50416,78 грн.

Між тим, згідно довідки № МІ000000019 від 16.11.2020 року, встановлено, що ОСОБА_2 працює у ТОВ «Компанія «Метал інвест» з 08.09.2014 року, займає посаду начальника виробництва. Його дохід за період з 01.05.2020 року по 31.10.2020 року складає - 153288,84 грн.(а.с.17).

За таких обставин, на думку суду, між сторонами має місце спір, що випливає із правовідносин щодо обов`язку батьків утримувати своїх повнолітніх сина, дочку, що регулюються главою 16 Сімейного Кодексу України.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту для даних правовідносин визначені Сімейним Кодексом України.

Згідно з положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Аліменти - це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього.

Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (ст. 198 СК України).

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Такої правової позиції дотримується КЦС у складі Верховного Суду у постанові від 20.05.2020 року по справі № 635/1139/17.

Як передбачено пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналогічна правова позиція знайшла своє відображення у постанові КЦС у складі Верховного Суду від 20.05.2020 року по справі №635/1139/17.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати (ст. 182 СК України).

Позивач просила стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову та до досягнення донькою 23-х років.

Разом з тим, суд зауважує, що ст. 200 СК України передбачено визначення розміру аліментів двома способами: у частці від доходу платника аліментів та у твердій грошовій формі.

Статтею 201 СК України не передбачено можливість застосування до відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, положень ч. 2 ст.182 СК України, яким встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, системний аналіз положень ст.ст.182, 200, 201 СК України свідчить, що законом не передбачено визначення розміру аліментів на утримання повнолітньої дочки, сина в частці від доходу з встановленням обмеження щодо їх мінімального розміру в грошовому еквіваленті, оскільки положення ч. 2 ст. 182 СК України стосуються лише аліментів на дітей, тобто, фізичних осіб, які не досягли повноліття (ст. 6 СК України).

При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб».

При визначенні розміру аліментних платежів, суд враховує обставини щодо розміру доходів позивача та необхідність в матеріальному забезпеченні батьками повнолітньої доньки. При цьому, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки є працездатним і отримує щомісячний дохід і він не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Стосовно періоду, протягом якого мають стягуватися аліменти, то відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а згідно ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Таким чином, з`ясувавши обставини справи, враховуючи думку сторін, судом не встановлено жодних обставин, які б свідчили про неможливість відповідача сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог. Отже, слід стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання в Черкаському національному університеті імені Богдана Хмельницького за освітньою програмою «Психологія» у розмірі 1/4 частині від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 26.11.2020 року на період навчання і до закінчення дочкою навчання, але не довше, ніж до досягнення нею 23-х років.

Відповідно до положень ст. п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Крім того, з відповідача слід стягнути судовий збір у дохід держави в сумі 840 грн. 80 коп., як передбачено ст. 141 ЦПК України та Законом України «Про судовий збір».

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 182, 191, 198, 199, 200, 201 СК України, ст.ст.3, 4, 5, 10, 12, 13, 19, 76-81, 141, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274, 353, 430 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 26.11.2020 року на період навчання і до закінчення дочкою навчання, але не довше, ніж до досягнення нею 23-х років.

Рішення про стягнення аліментів в частині виплати за один місяць підлягає до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір в дохід держави в сумі 840 грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст судового рішення складено 10 лютого 2021 року.

Головуючий: С. М. Позарецька