14.12.2021 Справа № 469/964/20
2/469/401/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 грудня 2021 року смт.Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Гапоненко Н.О.,
за участю секретаря судового засідання Якубець С.В.
учасники справи:
позивачка ОСОБА_1 - не з`явилась,
представник позивача АТ «Державний ощадний банк України» - не з`явився,
третя особа приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області
Булахевіч С.В. не з"явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа без самостійних вимог приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Булахевіч Степан Вікторович, про скасування арешту майна,-
в с т а н о в и в:
10 березня 2020 року приватним виконавцем закінчено виконавче провадження №60863122 на підставі п.3 ч.1 ст. 39 Закону «Про виконавче провадження» у зв`язку зі смертю боржника, але арешт з квартири не знято; згідно з листом-повідомленням від 19 березня 2020 року філії-Миколахвського обласного управління АТ "Ощадбанк", заборгованість за кредитним договором № 7282 від 07 грудня 2007 року відсутня.
Ухвалою суду від 11 березня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.
Позивачка у судове засідання не з`явилась надала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримку заявлених вимог.
Представник відповідача у судове засідання двічі не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним шляхом направлення судової повістки, відзив на позовну заяву суду не надав.
Третя особа приватний виконавець Булахевіч С.В. у судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, пояснень по суті позову до суду не надав.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_2 (а.с.21).
07 грудня 2007 між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є відповідач, укладено кредитний договір №7282 про надання кредиту.
Рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 02 травня 2018 року у справі №469/208/18 за позовом ПАТ Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором 7282 від 07 грудня 2007 року у сумі 79487,73 грн., та судовий збір у сумі 1762,00 грн., вського 81249,73 грн.

На підставі вказаного рішення суду 04 червня 2018 року судом видано виконавчий лист №469/209/18 про стягнення з ОСОБА_2 кредитної заборгованості та судових витрат, за яким приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Булахевічем С.В. 11 грудня 2019 року відкрито виконавче провадження ВП № 60863122 (а.с.23-24) та накладено арешт на нерухоме майно боржника - двокімнатну квартиру загальною площею 53,8 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 (а.с.21-22, 25).

Згідно зі свідоцтвом про смерть від 27 лютого 2020 року, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.14).

Як вбачається з постанови приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча С.В. від 10 березня 2020 року, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №469/209/18, виданого 04 червня 2018 року, закінчене у зв`язку зі смертю боржника (а.с.28), при цьому рішення про скасування арешту майна боржника приватним виконавцем не прийняте.

Позивач ОСОБА_1 є донькою померлої ОСОБА_2 і прийняла спадщину після її смерті, що вбачається з копії свідоцтва про народження (а.с.12), заяви про прийняття спадщини (а.с.15-16), витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі (а.с.18), довідки нотаріуса (а.с.20).

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У статті 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно з ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (стаття 317 ЦК України).

Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Статтею 368 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (стаття 391 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ч.5 ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Таким чином, оскільки накладена заборона відчуження порушує право позивача на спадкування, існування на даний час підстав для такого обтяження судом не встановлено; вимога позивача ОСОБА_1 про вирішення питання про зняття арешту на нерухоме майно залишена без відповіді; заборгованість спадкодавця - боржника у виконавчому провадженні - відсутня та виконавче провадження є закінченим, суд вважає, що позивач позбавлена можливості реалізувати свої права спадкоємця нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб.

Згідно з вимогами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.

За таких обставин суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та наявність підстав для її задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 258, 259, 263-265, 274-279, 280-282 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Скасувати арешт на нерухоме майно - двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , який накладено 11 грудня 2019 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча Степана Вікторовича у виконавчому провадженні № 60863122

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: