Справа № 152/1434/20
УХВАЛА

18 лютого 2021 року м. Шаргород

Справа №152/1434/20

Провадження №2/152/71/21

Шаргородський районний суд

Вінницької області

в складі:

головуючого судді Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання Саулко Т.С.,

представника позивача адвоката Країла С.В.,

розглянувши в залі суду у відкритому підготовчому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження у цивільній справі за позовною заявою Фермерського господарства «Слобідське», в інтересах якого діє адвокат Країло Степан Васильович, до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, яких орендар зазнав унаслідок невиконання орендодавцем умов, визначених договором оренди землі, заяву ОСОБА_1 про відвід судді від 18.02.2021 року,

встановив:

21.12.2020 року ФГ «Слобідське» звернулося до Шаргородського районного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, яких орендар зазнав унаслідок невиконання орендодавцем умов, визначених договором оренди землі.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2020 року головуючим у справі суддею визначено суддю Шаргородського районного суду Славінську Н.Л. (а.с.150 т.1).

Провадження у справі відкрито ухвалою судді від 29.12.2020 року (а.с.154-155 т.1).

Розгляд справи, відповідно до ухвали про відкриття провадження у справі, визначено здійснювати в порядку загального позовного провадження.

Судом відкрито підготовче провадження та призначено підготовче судове засідання на 27.01.2021 року, яке відкладено на 18.02.2021 року для належного повідомлення відповідача ОСОБА_1 про повернення їй зустрічного позову у зв`язку із пропуском процесуального строку, встановленого у ст.193 ЦПК України (а.с.207-209 т.1).

02.02.2021 року, тобто після відкладення підготовчого засідання на 18.02.2021 року, ОСОБА_1 повторно звернулася до Шаргородського районного суду із зустрічним позовом до Фермерського господарства «Слобідське» про визнання договору оренди землі недійсним (а.с.214-216 т.1).

У зустрічному позові ОСОБА_1 просить поновити їй процесуальний строк для подання зустрічного позову, який пропущений нею з поважних причин у зв`язку із дією карантину на території України; визнати недійсним договір оренди землі від 26.02.2014 року, укладений між нею та ФГ «Слобідське», відповідно до якого вона передала в оренду ФГ свою земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0230 площею 1,7001 га на строк 10 років, що знаходиться на території Клекотинської (тепер Мурафської) сільської ради; витребувати у позивача за первісним позовом оригінал оспорюваного договору оренди землі; призначити у справі почеркознавчу експертизу; винести ухвалу про заборону стягнення з неї штрафів та виконавчого збору службою ДВС Шаргородського району (а.с.214-216 т.1).

Питання про прийняття зустрічного позову ОСОБА_1 від 02.02.2021 року і об`єднання для спільного розгляду із первісним позовом судом не вирішувалося, оскільки підготовче засідання 27.01.2021 року відкладено на 18.02.2021 року.

10.02.2021 року, тобто після відкладення підготовчого засідання на 18.02.2021 року, ОСОБА_1 подала до суду заяву-клопотання щодо витребування доказів та призначення експертизи (а.с.3-4 т.2).

Вказане клопотання ОСОБА_1 від 10.02.2021 року судом не вирішувалося, оскільки підготовче засідання 27.01.2021 року відкладено на 18.02.2021 року.

18.02.2021 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про відвід судді (а.с.5-6 т.2).

Відповідач ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не прибула, про його дату, час та місце повідомлена належним чином, що підтверджується зворотним рекомендованим поштовим повідомленням (а.с.248 т.1).

Так, відповідач викликалася у підготовче судове засідання шляхом надіслання судової повістки за адресою її місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку.

Судова повістка про виклик у підготовче засідання отримана відповідачем ОСОБА_1 01.02.2021 року, що вбачається із рекомендованого зворотного поштового повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.248 т.1).

Пунктом 1 ч.8 ст.128 ЦПК України встановлено, що днем вручення судової повістки є, зокрема, день вручення судової повістки під розписку.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 належним чином повідомлена про дату, час та місце підготовчого засідання, заяв про відкладення підготовчого засідання не подавала, відзиву на позов до суду не надіслала.

Частиною 1 ст.198 ЦПК України встановлено, що підготовче засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Таким чином, враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 належним чином повідомлена про дату, час та місце підготовчого засідання, не прибула у підготовче засідання без повідомлення причин, тобто без поважних причин, враховуючи думку представника позивача адвоката Країла С.В., суд не вбачає перешкод для розгляду заяви про відвід судді у підготовчому засіданні 18.02.2021 року у відсутності відповідача.

Підставами для відводу судді Миросліп О.П. зазначає наступне.

Так, ОСОБА_1 вказує на те, що провадження у справі здійснюється у порядку загального позовного провадження, тоді як у справі №152/1433/20 за позовом ФГ «Слобідське» до ОСОБА_2 з таким самим предметом та з тих самих підстав здійснюється у спрощеному позовному провадженні, про що зазначено в ухвалі від 12.01.2021 року.

Її інтереси в суді представляли раніше ОСОБА_3 та В. ОСОБА_4 , тобто родичі та знайомі, оскільки вона не має коштів на витрати на допомогу адвокатів, зокрема, як представник ФГ адвокат О. Дудчик, професійна правнича допомога якого складала 10000 грн.

Вважає, що провадження у справі №152/98/21 суддею всупереч законодавству визначено здійснювати у порядку загального позовного провадження, а не спрощеного позовного провадження, щоб не допустити її представників, чим порушено вимоги статті 19 ЦПК України.

Цю обставину ОСОБА_1 визначає як одну із підстав не довіряти судді та як підставу відводу судді.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що суддя перебуває в добрих відносинах з сім`єю директора ФГ «Слобідське», який при одруженні сина ОСОБА_5 , що представляє інтереси ФГ в суді, запросив суддю на весілля в с. Клекотина 02.09.2018 року. При розгляді справи її родича ОСОБА_6 судді з цих підстав у 2019 році було заявлено відвід, який суддя Славінська Н.Л. задовольнила та вказала в ухвалі, що на весілля був запрошений її чоловік. При таких обставинах вбачає наявність реального конфлікту та порушення суддею антикорупційного законодавства, який суддя повинна була врегулювати шляхом подання заяви про самовідвід, але оскільки цього не зроблено, то це є другою підставою для відводу.

До того ж, ОСОБА_1 зазначає, що на стороні ФГ участь приймає адвокат В. Країло колишній прокурор та колега судді, також колишнього прокурора, які разом працювали в органах прокуратури Вінницької області, що є підставою для відводу, оскільки не дозволяє судді брати участь у розгляді справи.

В аналогічних справах за участі адвоката В. Країло суддя заявляла про самовідвід.

ОСОБА_1 вважає, що оскільки суддя не заявила про самовідвід, то це викликає в неї сумніви у неупередженості та об`єктивності судді.

Просить заяву про відвід судді задовольнити та постановити ухвалу, аналогічну ухвалі у справі №152/26/19.

Відповідно до ч.8 ст.40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Заяву про відвід суд розглядає у підготовчому судовому засіданні 18.02.2021 року.

Вирішуючи заяву про відвід головуючого судді Славінської Н.Л., суд вислухав думку представника позивача ФГ «Слобідське» адвоката Країла С.В., який прибув у підготовче судове засідання.

Адвокат Країло С.В. заперечував щодо задоволення заяви ОСОБА_1 про відвід судді, зсилаючись на те, що вона подана з порушенням строків, встановлених ст.39 ЦПК України, спрямована на затягування строків розгляду справи, зазначені в заяві підстави для відводу є необґрунтованими, невмотивованими, надуманими, не підтверджуються доказами. Він приймає участь у справі в якості представника позивача та як професійний адвокат надає правничу допомогу, але не має жодної особистої зацікавленості у справі, так як не є стороною спору. Його праця в органах прокуратури з серпня 2000 року по серпень 2010 року не стосується предмету спору, який розглядається.

До того ж, він ніколи не працював одночасно із суддею у органах прокуратури та не був її колегою.

Ніколи раніше у аналогічних справах, де він представляє ФГ «Слобідське», суддя Славінська Н.Л. не заявляла самовідвід з тієї підстави, що він працював у органах прокуратури Вінницької області, як і у свій час суддя.

Звертає увагу на те, що такі представники, як ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , не приймають участі в цій справі, тому посилання на їх представництво як на підставу відводу судді вважає безпідставним.

Також, йому не відомо про обставини перебування судді на весіллі директора ФГ та ще у 2018 році та про дружні або добрі відносини судді з сім`єю директора ФГ, тому такі обставини для відводу судді вважає надуманими.

Представник позивача не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про відвід судді.

Частиною 10 ст.40 ЦПК України встановлено, що при вирішенні заявленого відводу суд, який розглядає заяву про відвід, заслуховує особу, якій заявлено відвід, якщо вона бажає надати пояснення.

Головуючий у справі суддя Славінська Н.Л. пояснила, що особисто з ОСОБА_9 , який, як зазначає ОСОБА_1 , є представником ФГ у судах, та з керівником ФГ «Слобідське» ОСОБА_10 не знайома та не перебуває у родинних, дружніх, товариських, приязних чи неприязних відносинах, які могли б впливати на об`єктивність або неупередженість прийняття судового рішення у справі, яка розглядається.

Дійсно 23.04.2019 року суддею Славінською Н.Л. у справі №152/26/19 за позовом ОСОБА_11 до Фермерського господарства «Слобідське» про визнання договору оренди землі недійсним було задоволено заяву представника позивача ОСОБА_12 про відвід судді, але не з підстави товариських та добрих чи дружніх відносин із керівником ФГ та не з підстав перебування на весіллі сина керівника ФГ, а з підстав виникнення суб`єктивного сумніву у позивача щодо об`єктивності та неупередженості судді.

Серед іншого підставою для відводу головуючого судді Славінської Н.Л. у справі №152/26/19 представник позивача зазначав те, що суддя перебувала на весіллі ОСОБА_13 під час одруження з дівчиною на прізвище « ОСОБА_14 ».

Дійсно, влітку 2018 року чоловік судді ОСОБА_15 був запрошений на весілля ОСОБА_13 та ОСОБА_16 разом із дружиною, тобто із ОСОБА_17 .

Звинувачення судді в упередженості та в змові із представником ФГ ОСОБА_13 щодо розгляду справи, до того ж під час якихось танців із останнім на весіллі, суд визнав надуманим та безпідставним, оскільки суддя не знайома особисто із ОСОБА_13 , а також, дане ствердження суд вважав об`єктивно необґрунтованим, оскільки позов ОСОБА_11 було подано в січні 2019 року.

Ухвала суду від 23.04.2019 року додана ОСОБА_1 до зустрічного позову від 22.01.2021 року (а.с.195-197 т.1), але викладені в заяві про відвід судді обставини не відповідають тим обставинам, що викладені в ухвалі.

Необґрунтованим є посилання ОСОБА_1 на те, що суддею порушено вимоги ЗУ «Про запобігання корупції», та здійснюється розгляд справи в умовах реального конфлікту інтересів.

Так, відповідно до ст.1 ЗУ «Про запобігання корупції», потенційний конфлікт інтересів наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; реальний конфлікт інтересів суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Доказів наявності потенційного чи реального конфлікту інтересів при розгляді означеної справи суддею Славінською Н.Л. відповідачем ОСОБА_1 не наведено, оскільки суддя не має жодного приватного інтересу при виконанні своїх функцій як судді у цій справі, не знайома особисто та не перебуває особисто у родинних, чи дружніх, чи товариських, чи неприязних відносинах з позивачем та його представниками, які могли впливати на об`єктивність та неупередженість при розгляді справи.

Також, суддя зазначила, що з огляду на те, що спір між сторонами виник із земельних правовідносин та з огляду на обраний позивачем спосіб захисту та великий обсяг доказів, доданих до позовної заяви, при відкритті провадження у справі прийнято рішення про здійснення розгляду у порядку загального позовного провадження, що відповідає положенням ч.3 ст.274 ЦПК України, тому не допустила порушення вимог ст.19 ЦПК України.

Саме з огляду на вказані вище обставини суддя прийняла рішення про розгляд справи у порядку загального позовного провадження, а не з метою не допустити до участі в справі представників ОСОБА_1 її родичів та знайомих, про яких не могла знати на момент відкриття провадження у справі.

До того ж ухвала суду про відкриття провадження ОСОБА_1 у апеляційному порядку не оскаржувалася, хоча вона не була позбавлена такого права, оскільки отримала ухвалу суду 04.01.2021 року (а.с.163 т.1).

При цьому, суд звертає увагу, що у провадженні суду знаходиться цивільна справа №152/1434/20 за позовною заявою Фермерського господарства «Слобідське», в інтересах якого діє адвокат Країло Степан Васильович, до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, яких орендар зазнав унаслідок невиконання орендодавцем умов, визначених договором оренди землі, а не справа №152/98/21, як зазначає відповідач.

Номер 152/98/21 було присвоєно зустрічному позову ОСОБА_1 від 22.01.2021 року, який повернуто відповідачеві на підставі ухвали від 27.01.2021 року (а.с.167, 207-209 т.1), яка отримана нею 01.02.2021 року (а.с.248 т.1), не оскаржена у апеляційному порядку, а навпаки, ОСОБА_1 , врахувавши роз`яснення суду про наслідки пропуску процесуальних строків та порядок їх поновлення, 02.02.2021 року подала зустрічний позов повторно із клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку на його подання у зв`язку із запровадженням на території країни карантинних обмежень.

Крім того, безпідставним є ствердження ОСОБА_1 про те, що у аналогічній справі №152/1433/20 за позовом ФГ до ОСОБА_18 з тим самим предметом та з тих самих підстав суддя відкрила провадження у порядку спрощеного позовного провадження, оскільки у провадженні судді Славінської Н.Л. не перебувають інші справи за позовом ФГ «Слобідське», в тому числі, справа №152/1433/20.

Представником позивача у цій справі, який приймає участь у підготовчих судових засіданнях, є адвокат Країло Степан Васильович, який діє на підставі довіреності від 01.01.2020 року (а.с.147 т.1), а не ОСОБА_19 , про що зазначає ОСОБА_1 .

Як пояснив адвокат Країло С.В., з серпня 2000 року по серпень 2010 року працював у органах прокуратури.

Суддя ОСОБА_17 в минулому працювала помічником прокурора Шаргородського району, але з 2000 року по даний час працює суддею Шаргородського районного суду Вінницької області і ніколи не працювала у прокуратурі Шаргородського району одночасно із ОСОБА_20 , не була колегою останнього по роботі в органах прокуратури та не заявляла самовідводів у справах за його участю з такої підстави.

Тому заява ОСОБА_1 про відвід судді з такої підстави також є надуманою.

Таким чином, суд приходить до висновку про необґрунтованість та невмотивованість заявленого відводу.

Інших доказів упередженості судді Славінської Н.Л. з інших підстав для цілей відводу ОСОБА_1 не зазначено.

До того ж, суд звертає увагу, що заява ОСОБА_1 про відвід подана з порушенням встановленого ч.3 ст.39 ЦПК України строку, відповідно до якої відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання… Після спливу вказаного строку заявляти відвід дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Разом з тим, у справі здійснюється підготовче провадження, зокрема, 27.01.2021 року відкладено підготовче засідання для належного повідомлення ОСОБА_1 про повернення її зустрічного позову від 22.01.2021 року.

Частиною 2 статті 40 ЦПК України встановлено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу (ч.3 ст.40 ЦПК України).

Оскільки заява ОСОБА_1 про відвід судді подана 18.02.2021 року, у день підготовчого судового засідання, тобто пізніше ніж за три робочі дні до засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Частина 5 статті 55 Конституції України та стаття 7 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» гарантують кожному право будь-якими, не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень та протиправних посягань незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Відповідно до ч.1 ст.8 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями частин 1, 3 статті 6 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії» та у п.50 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України».

Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.

Відповідно до п.п.103, 104, 105 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 року (остаточне 27.05.2013 року), «Для того, щоб встановити, чи може суд вважатися «незалежним» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції, слід звернути увагу…на спосіб призначення його членів і строк їхніх повноважень, існування гарантій проти тиску ззовні та на питання, чи створює орган видимість незалежного… Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (1) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (2) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності… Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій)… Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності…».

Аналогічний правовий висновок зроблено Європейським судом з прав людини у п.п.49, 50 рішення у справі «Білуха проти України».

Суд вважає, що відповідачем ОСОБА_1 не наведено доказів упередженості чи необ`єктивності головуючого у цій справі судді.

Відтак, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про відвід судді Славінської Н.Л. задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.36, 39, 40, 258, 260 ЦПК України,

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: