2/214/4912/21
У Х В А Л А

Іменем України

про забезпечення позову

17 грудня 2021 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Хомініч С.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, пред`явленої в рамках цивільної справи № 214/10631/21

за позовною заявою ОСОБА_1 ,

до Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» в особі відділення №223,

про визнання правочину недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду 14.12.2021 з позовною заявою, в якій просить суд, визнати недійсним правочин, вчинений у формі кредитного договору №0 від 29.10.2021 між ОСОБА_1 та АТ «УКРСИББАНК», з моменту укладення.

Судом 16.12.2021 позов ОСОБА_1 залишений без руху, позивачеві надано час для усунення недоліків позовної заяви.

Разом з пред`явленням позовної заяви 14.12.2021 ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони АТ «УКРСИББАНК» проводити нарахування будь-якого виду заборгованості з відображенням на балансових / позабалансових рахунках позивачу ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що звернувся до суду з позовною заявою до АТ «УКРСИББАНК» в особі відділення №223 про визнання правочину недійсним, оскільки 29.10.2021 невідома особа, використовуючи можливості особистого кабінету у «UKRSIB online», без відома ОСОБА_1 , уклала кредитний договір №0 від 29.10.2021 за яким отримала кредит у розмірі 83 700,00 грн. Оскільки розгляд справи буде тривати деякий час, вразі задоволення позову, без вжиття заходів забезпечення позову, будь-які дії з приводу нарахування та списання процентів з карткових рахунків позивача можуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною першою ст. 152 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду відступив від висновку, викладеному у постанові Верховного Суду в складі колегії судів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 07.08.2020 в справі № 520/9674/19 (провадження №61-4032св20), де вирішення по суті заяви про забезпечення позову, поданої одночасно із позовною заявою, можливо лише після відкриття провадження у справі. Зазначив, що системне тлумачення ч. 1 ст. 153, ч. 13 ст. 158, ч. 1 ст. 187 ЦПК України, дає можливість дійти висновку, що законодавець передбачив відповідний процесуальний порядок розгляду заяви про забезпечення позову та вирішення питання про відкриття провадження у справі. Для розгляду заяви про забезпечення позову та вирішення питання про відкриття провадження у справі встановлені різні процесуальні строки: два та п`ять днів відповідно. Першочерговим при надходженні на розгляд суду заяви про забезпечення позову є надання оцінки щодо порядку звернення з нею до суду, за умови дотримання якого здійснюється її розгляд по суті. У випадку одночасного подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову, розгляд заяви про забезпечення позову не залежить від вирішення питання про відкриття провадження у справі. Законодавець не покладає обов`язку на суд відкрити провадження у справі, а тільки потім вирішувати питання про забезпечення позову. У разі повернення позовної заяви, відмови у відкритті провадження у справі передбачений процесуальний механізм скасування заходів забезпечення позову.

В порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи у встановлений законом строк.

Суд, дослідивши зміст та вимоги заяви про забезпечення позову, матеріали позовної заяви та додані до неї документи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9 визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч.ч. 5-7 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову, підстави його обрання та вирішує питання про зустрічне забезпечення.

Дослідженням змісту та вимог позовної заяви встановлено, що предмет спору стосується кредитного договору №0, укладеного 29.10.2021 між ОСОБА_1 та АТ «УКРСИББАНК». Платіжним дорученням №77159305 від 29.10.2021 на розрахунковий рахунок на ім`я ОСОБА_1 перераховані грошові кошти у розмірі 85 000,00 грн.

Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.11.2021, за заявою ОСОБА_1 від 29.10.2021, внесені відомості за №0000736, що невстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами з банківського рахунку, відкритого у АТ «УКРСИББАНК» на ім`я ОСОБА_1 , чим спричинила останньому матеріальний збиток.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Суддя приходить до висновку про обґрунтованість наведених у заяві доводів, оскільки за користування коштами, які були надані за кредитним договором №0 від 29.10.2021, який є предметом спору у даній справі, АТ «УКРСИББАНК» нараховує та списує плату за кредит та інші платежі. Таким чином, вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, існує ймовірність, що у випадку прийняття рішення про задоволення позову для поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, доведеться докласти значні зусилля та витрати, тобто існує реальна загроза збільшення заборгованості заявника. Вказане ускладнить ефективний захист та відновлення прав у випадку прийняття судом рішення про задоволення позову, а також може зумовити необхідність нових звернень до суду з метою захисту чи поновлення порушених прав. Відтак, заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Підстав, які б визначали необхідність застосування зустрічного забезпечення позову в порядку ст. 154 ЦПК України, судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 2, 149, 150-153, 353, 354, ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Заборонити Акціонерному товариству «УКРСИББАНК» проводити нарахування будь-якого виду заборгованості за кредитним договором №0, укладеним 29.10.2021 між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «УКРСИББАНК», з відображенням на балансових/позабалансових рахунках ОСОБА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її винесення.

Копію ухвали невідкладно направити Акціонерному товариству «УКРСИББАНК», для негайного виконання, а позивачеві, для відома.

Попередити, що особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання та підписання суддею.

Суддя Хомініч С.В.