Справа № 242/3822/19
Провадження № 2-др/242/3/21
18 лютого 2021 року м. Селидове
Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Хацько Н.О., за участю секретаря судового засідання Фоміної Н.М., представника приватного виконавця Нелюби С.А.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення в частині стягнення судових витрат по цивільній справі № 242/3822/19 за скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бойко Олексій Ігорович, на неправомірні дії та постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Чепурного Віталія Миколайовича у виконавчому проваджені № 61554806 з примусового виконання рішення Селидівського міського суду Донецької області від 27 грудня 2019 року у справі № 242/3822/19, заінтересована особа (стягувач) ОСОБА_2 , приватний виконавець Чепурний Віталія Миколайовича,
Заявник звернулась до суду із заявою про винесення додаткового рішення в частині стягнення судових витрат, в обґрунтування якої зазначила, що ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 22.01.2021 року частково задоволено її скаргу на неправомірні дії та постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Чепурного Віталія Миколайовича у виконавчому проваджені № 61554806 з примусового виконання рішення Селидівського міського суду Донецької області від 27 грудня 2019 року у справі № 242/3822/19, визнано неправомірними бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Чепурного В.М., щодо невиконання вимог п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому провадженні № 61554806 відкритого 13 березня 2020 року за заявою ОСОБА_2 про примусове виконання виконавчого листа № 242/3822/19 виданого Селидівським міським судом Донецької області від 05.03 2020 року; зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Чепурного В.М., на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», закінчити виконавче провадження № 61554806, відкрите 13.03.2020 року за заявою ОСОБА_2 про примусове виконання виконавчого листа № 242/3822/19 виданого Селидівським міським судом Донецької області від 05.03.2020 року, зняти арешт, накладений на майно (кошти) ОСОБА_1 , виключити відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників, а також провести інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження № 61554806 відкритого 13.03.2020 року за виконання виконавчого листа № 242/3822/19 виданого Селидівським міським судом Донецької області від 05.03.2020 року; визнано неправомірними та скасувати постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Чепурного В.М. прийнятих у межах виконавчого провадження № 61554806, а саме, постанову про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження від 04.12.2020 року, постанову про відкладення проведення виконавчих дій від 04.12.2020 року, повідомлення-вимоги від 04.12.2020 року до ДП «Сетам» про надання приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Чепурного В.М. доступу до лотів № 419511.
В судове засідання заявник та його представник не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали до суду заяву, в якій просять суд слухати справу у їх відсутність, заявлені вимоги підтримала повністю.
Приватний виконавець Чепурний В.М., стягувач ОСОБА_2 та представник стягувача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
Представник приватного виконавця Чепурний В.М. Нелюба С.А. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додатково рішення у зв`язку з тим, що документи які підтверджують витрати подані скаржником вже після розгляду скарги по суті. Крім того, що заявником не надано детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом. Поміж іншим вважає, що надіслання учасникам провадження та суду скарги засобами поштового зв`язку та поштові втрати на надіслання учасникам провадження скарги не належить до надання правничої допомоги. Також зауважив, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу не відповідає розумності і співмірності із складністю справи.
Суд, дослідивши матеріал справи та обґрунтування поданої ОСОБА_1 заяви, вислухавши пояснення представника приватного виконавця Нелюби С.А., встановив наступне.
Відповідно до ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно ч. ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Наведені правові позиції викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та у постанові Верховного Суду від 27.01.2020 року у справі № 690/408/17.
З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів заявника під час судового розгляду справи судом здійснював адвокат Бойко О.І., який на підтвердження повноважень представника надав суду ордер на надання правової допомоги серії АІ № 1074274 від 27.03.2020 року (№03-1/20), договір про надання правничої допомоги № 03-1/20 від 27.03.2020 року, який підписано сторонами, а саме ОСОБА_1 та адвокатом Бойко О.І.
Таким чином, повноваження адвоката Бойко О.І., як представника заявника, підтверджені в порядку, встановленому чинним цивільним процесуальним законодавством ордером. Подання суду інших документів з цією метою не передбачене.
Наявні у справі документи безперечно свідчать про те, що ОСОБА_4 брав участь у розгляді справи як адвокат на підставі договору про надання правничої допомоги № 03-1/20 від 27.03.2020 року, укладеного з заявником ОСОБА_1 .
Слід зауважити, що відповідно ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд звертає увагу, що в своїй скарзі ОСОБА_1 зазначалася орієнтована сума витрат на правничу допомогу, яку надає ОСОБА_4 у розмірі 40 000 грн. 00 коп. та в прохальній частині скарги просила вирішити питання про розподілу судових витрат відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає не прийнятними доводи представника приватного виконавця Нелюби С.А. в частині неподання доказів про розмір понесених ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу разом із скаргою.
На підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, заявник надала: Договір про надання правничої допомоги № 03-1/20 від 27.03.2020 року, укладений між Адвокатським бюро «Олексія Бойко», в особі адвоката Бойко Олексія Ігоровича та ОСОБА_1 ; Додаткову угоду № 3822/2 від 07.12.2020 року до Договору про надання правничої допомоги № 03-1/20 від 27.03.2020 року; Акт приймання-передачі наданих правових послуг від 26.01.2021 року, відповідно до якого адвокат Бойко О.І. виконав, а клієнт ОСОБА_1 прийняла наступні види робіт: підготовка, оформлення та направлення скарги на неправомірні дії та постанови приватного виконавця у виконавчому провадженні ВП № 61554806 15 000 грн. 00 коп.; надіслання учасникам провадження та суду скарги засобами зв`язку 500 грн. 00 коп.; поштові витрати 84 грн. 60 коп.; підготовка та складання, оформлення та направлення суду шляхом подачі електронними засобами зв`язку клопотання про участь у судовому засіданні у режимі відеконференції 1 000 грн. 00 коп.; ознайомлення і вивчення відзиву на скаргу, що надійшла від представника приватного виконавця 2000 грн. 00 коп.; ознайомлення та вивчення заяви представника приватного виконавця про зупинення провадження; підготовка, складання, оформлення та направлення суду шляхом подачі електронними засобами зв`язку додаткових пояснень до скарги 2000 грн. 00 коп.; підготовка, складання, оформлення та направлення суду шляхом подачі електронними засобами зв`язку заперечень на заяву про зупинення провадження у справі 1000 грн. 00 коп.; участь у судовому засіданні в режимі відео конференції 2000 грн. 00 коп., гонорар успіху 8000 грн. 00 коп. Всього у сумі 33 584 грн. 60 коп. без ПДВ, який клієнт зобов`язаний сплатити протягом трьох календарних днів з моменту підписання сторонами акту.
Натомість вирішуючи питання щодо розміру витрат, які підлягають стягненню на корсить ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно частини 1 статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
При цьому, відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постанові КАС ВС від 11.06.2020 по справі №821/227/17, а також у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 по справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи). Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).
В зв`язку з чим, керуючись принципами реальності, розумності та справедливості, приймаючи до уваги виконані адвокатом послуги, їх вид та час, витрачений адвокатом на виконання робіт з надання правової допомоги, обсяг наданих адвокатом послуг, значення справи для сторін, її складність та тривалість, враховуючи, що вимоги скаржника задоволені частково, суд вважає що заяву слід задовольнити частково та стягнути з приватного виконавця Чепурного В.М. в рахунок відшкодування на користь ОСОБА_1 понесених у даній справі судових витрат на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 13 000 грн. 00 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд, -
Заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення в частині стягнення судових витрат по цивільній справі № 242/3822/19 за скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бойко Олексій Ігорович, на неправомірні дії та постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Чепурного Віталія Миколайовича у виконавчому проваджені № 61554806 з примусового виконання рішення Селидівського міського суду Донецької області від 27 грудня 2019 року у справі № 242/3822/19, заінтересована особа (стягувач) ОСОБА_2 , приватний виконавець Чепурний Віталія Миколайовича задовольнити частково.
Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Чепурного Віталія Миколайовича на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді професійної правничої допомоги у розмірі 13 000 (тринадцять тисяч) грн. 00 коп.
В іншій частині понесення ОСОБА_1 судових витрат у вигляді правничої допомоги відмовити.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а після початку її функціонування, безпосередньо до Донецького апеляційного суду.
Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому цієї ухвали суду.
Суддя Н.О. Хацько