465/5531/17
4-с/465/34/21
У Х В А Л А

судового засідання

12.02.2021 року м.Львів

Франківський районний суд міста Львова в складі :

головуючої судді - Мартинишин М.О.

з участю секретаря - Мацко Х.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові справу за скаргою ОСОБА_1 , з участю: Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Київ), Товариства з обмеженої відповідальності «БОМОНД ГРУПП» про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження №62092931 від 09.01.2020 року -

в с т а н о в и в:

представник заявника (стягувач) звернувся до суду зі скаргою про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження №62092931 від 09.01.2020 року.

В обґрунтування скарги покликаються на те, що 27 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про прийняття до примусового виконання виконавчого листа виданого Франківським районним судом м. Львова 09.04.2020 року у справі №465/5531/17 щодо ТОВ «БОМОНД ГРУПП» юридична адреса якого у Печерському районі м. Києва. До своєї заяви ОСОБА_1 долучив оригінал виконавчого листа, а також запити від 03.03.2017 року та 28.08.2017 року, що були надіслані в порядку Закону України Про захист прав споживачів (щодо яких Боржник мав надати інформацію за рішенням суду).

У червні 2020 року ОСОБА_1 отримав постанову про відкриття виконавчого провадження. Після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, жодних інших процесуальних документів (в контексті виконання рішення) ОСОБА_1 не отримував.

Також зазначає, що 21 грудня 2020 року перевіривши із адвокатом Автоматизовану систему пошуку виконавчих проваджень Міністерства юстиції України Літинський С. В. виявив інформацію про те, що: Постановою від 18.05.2020 року було відкрито виконавче провадження. Постановою від 09.10.2020 року було закрито виконавче провадження. У розділі Інші документи міститься документ Підтвердження виконання рішення суду, в якому міститься копія долучених до відзиву Боржника документів, які той подавав ще під час розгляду справи у суді першої інстанції, про що, за словами ОСОБА_1 , свідчить долучене боржником підтвердження надсилання листа стягувачу Літинському, яке датоване 29.01.2018 року (тобто ще до відкриття виконавчого провадження і до винесення рішення судом першої інстанції).

Таким чином, на думку скаржника ОСОБА_1 , державний виконавець під час винесення постанови про закриття виконавчого провадження, як факт виконання рішення, взяв за основу документ, який був предметом доказування у справі зі сторони ,оржника і щодо якого суд дав оцінку, відхиливши такий аргумент та задоволивши позов ОСОБА_1 у повному обсязі. Не дивлячись на надані стягувачем ОСОБА_1 копії запитів, на які Боржник мав надати відповідь, державний виконавець не перевірив фактичне виконання рішення суду та чи виконане воно у повному обсязі, а формально та безвідповідально, на думку скаржника ОСОБА_1 , підійшов до даного виконавчого провадження. Зокрема, ,оржником надано відповідь, яку не врахував суд при прийнятті рішення, оскільки у цій відповіді відсутні усі запитувані стягувачем ОСОБА_1 характеристики товарів на одержання яких останній має право в силі ЗУ Про захист прав споживачів, що підтверджено судовим рішенням, яке залишено без змін Верховним Судом. Тому просить скаргу задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 29.12.2020 року скаргу прийнято до розгляду та призначено до розгляду на 12.02.2021 року.

В судове засідання стягувач та його представник - адвокат Золотухін О. О. не з`явилися, однак адвокат Золотухін О. О. подав заяву про розгляд скарги без його участі та без участі скаржника.

Суб`єкт дії, якого оскаржуються - Печерський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) на розгляд скарги не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, однак, відповідно до ст. 450 ЦПК України, його неявка не перешкоджає розгляду скарги. Також, не подав суду жодного доказу на підтвердження фактичних обставин спору та правових підстав його заперечення щодо скарги.

Боржник - ТОВ «БОМОНД ГРУПП» на розгляд скарги не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, не подав суду заперечень чи пояснень щодо скарги.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути скаргу без участі учасників процесу, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали скарги, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що слід задоволити скаргу, з наступних підстав.

За умовами ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ст.448 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України", суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права… Договірних держав. У справі Bellet v. France, Суд зазначив, що" стаття 6 §1 Конвенції, містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Так, рішенням Франківського районного суду м.Львова від 03.03.2018 року по справі № 465/5531/17 позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано дії Товариства з обмеженої відповідальності «БОМОНД ГРУПП»( 01010, м.Київ, Дніпровський Узвіз, будинок 1; ) стосовно ненадання українською мовою інформації про товари, які ними реалізуються неправомірними.

Зобов`язано Товариство з обмеженої відповідальності «БОМОНД ГРУПП»( 01010, м.Київ, Дніпровський Узвіз, будинок 1; ) надати інформацію про товари, які ним реалізуються українською мовою на запити від 03.03.2017 року та 28.08.2017 року, що були надісланні в порядку Закону України «Про захист прав споживачів».

Стягнуто з Товариства з обмеженої відповідальності «БОМОНД ГРУПП»( 01010, м.Київ, Дніпровський Узвіз, будинок 1; ) 1409,60 грн. судового збору в дохід держави.

17 лютого 2020 року рішення суду набуло законної сили.

27 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про прийняття до примусового виконання виконавчого листа виданого Франківським районним судом м. Львова 09.04.2020 року у справі №465/5531/17 щодо ТОВ БОМОНД ГРУПП. До своєї заяви ОСОБА_1 долучив оригінал виконавчого листа, а також запити від 03.03.2017 року та 28.08.2017 року, що були надіслані в порядку Закону України Про захист прав споживачів (щодо яких Боржник мав надати інформацію за рішенням суду).

21 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся за отриманням правової допомоги, про що надано відповідне підтвердження, через автоматизовану систему виконавчих проваджень дізнався про те, що виконавче провадження, в якому він є стягувачем було вже завершене.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Статтею 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням верховенства права, обов`язковості виконання рішень, законності, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності, гласності та відкритості виконавчого провадження, розумності строків виконавчого провадження.

За приписами ст.7 Закону України «Про виконавче провадження» працівник органу державної виконавчої служби зобов`язаний сумлінно виконувати службові обов`язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян, юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний: 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження", сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з роз`яснень, що містяться в п.3 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року, суд при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Згідно з ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Таким чином скаржникові гарантовано законом право на отримання постанови про закриття виконавчого провадження. Однак Печерський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) не надано суду будь-яких доказів того, що ним надіслано стягувачеві відповідну постанову у спосіб, що передбачений законом та підстав для закриття виконавчого провадження №62092931.

За таких обставин, суд приходить висновку, що Печерським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) не було надіслано постанови про закриття виконавчого провадження стягувачу, а також не було вжито жодних заходів для ретельної перевірки реального виконання рішення боржником, що, в свою чергу, вплинуло на права стягувача у виконавчому провадженні визначені ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" та порушило його право на участь у виконавчому провадженні, а також на гарантоване чинними нормативно-правовими актами право на виконання судового рішення, яке ухвалене на його користь.

Згідно ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З урахуванням наведених вище норм, розглядаючи скаргу в межах заявлених вимог, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що вимога стягувача щодо визнання протиправною та скасування постанови Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про закінчення виконавчого провадження №62092931 від 09.10.2020 року підлягає задоволенню.

Разом з тим, вимога стягувача ОСОБА_1 стосовно стягнення витрат на правову допомогу також підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ст.452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Так, між ОСОБА_1 та адвокатом Золотухіним О. О. було укладено договір про надання правової допомоги від 21.12.2020 року, з метою представництва, надання правової допомоги та подання до суду скарги на дії (бездіяльність) Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) під час здійснення виконавчого провадження №62092931.

Актом виконаних робіт та квитанцією про сплату коштів на підставі договору про надання юридичних послуг від 21.12.2020 року підтверджується надання послуг за вищевказаним договором та оплата витрат за надання правової допомоги заявнику на суму 1806 гривень.

Відтак, суд вважає, що слід стягнути з Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правову допомогу в розмірі 1806,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 247, 258-261, 450, 451, 452 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» -

постановив:

скаргу задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про закінчення виконавчого провадження №62092931 від 09.10.2020 року.

Стягнути з Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правову допомогу в розмірі 1806,00 (одна тисяча вісімсот шість грн. 00 коп.) гривень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України п. п. 15., 15.5 до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Франківський районний суд м.Львова.

Учасники справи:

Заявник (стягувач): ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Заінтересована особа (орган, дії якого оскаржуються): Печерський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), місцезнаходження: м.Київ, вул. Різницька, 11-Б,

Сторона виконавчого провадження (боржник): ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ БОМОНД ГРУПП, місцезнаходження: м.Київ, Дніпровський Узвіз, 1,

Повний текст ухвали складено - 17.02.2021 року.

Суддя Мартинишин М.О.