Справа № 466/5879/20 Головуючий у 1 інстанції: Донченко Ю.В.
Провадження № 22-ц/811/3219/20 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. та Шеремети Н.О.,

за участю: секретаря Івасюти М.В.,

адвоката Репака В.В. представника приватного виконавця Пиць А.А.;

адвоката Ільків С.М. представника АТ «Креді Агріколь Банк»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Львова від 08 вересня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії приватного виконавця Пиць Андрія Андрійовича (в подальшому „приватний виконавець), у якій просила суд визнати неправомірними дії приватного виконавця щодо визначення вартості арештованого майна - квартири АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить заявниці ОСОБА_1 (в подальшому «спірна квартира»); визнати протиправною проведену в рамках виконавчого провадження №61673748 оцінку (визначення вартості) спірної квартири станом на 16.07.2020 у розмірі 821 040 грн. (без урахування ПДВ); зобов`язати приватного виконавця утриматися від використання (заборонити використання) в рамках виконавчого провадження №61673748 (при вчиненні будь-яких виконавчих дій, включаючи реалізацію арештованого майна відповідно до ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження») Висновок оцінювача про вартість спірної квартири станом на 16.07.2020 року у розмірі 821 040 грн. (без ПДВ); визнати неправомірними дії приватного виконавця щодо передачі в рамках виконавчого провадження № 61673748 спірної квартири, як арештованого майна, на реалізацію шляхом електронних торгів.

Вимоги скарги обґрунтовувалися тим, що на виконанні у приватного виконавця знаходиться виконавче провадження ВП № 61673748 з примусового виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м.Львова від 20.05.2010 року №2-1183/2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Креді Агріколь Банк» 31 140, 11 доларів США заборгованості за кредитним договором від 15.02.2007 року №28/07-Ф, 1 700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Заявниця ОСОБА_1 є власницею спірної квартири і 28.07.2020 року нею від приватного виконавця отримано Висновок про вартість квартири (надалі «Висновок»), згідно якого станом на 16.07.2020 року вартість спірної квартири становить 821 040 грн.

Вважає, що при оцінці квартири допущено суттєві недоліки, що унеможливлюють подальше використання результатів цієї оцінки, зокрема: особистий огляд об`єкта оцінки оцінщиком не проводився і визначена у Висновку вартість квартири є суттєво заниженою (а.с. 1-4).

Оскаржуваною ухвалою в задоволенні скарги відмовлено (а.с. 143-146) і ОСОБА_1 оскаржила цю ухвалу в апеляційному порядку.

Апелянт просить ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити вимоги її скарги, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм матеріального і процесуального права (а.с. 157-160).

Апелянт і її представник, будучи своєчасно (12.01.2021 року та 03.02.2021 року) повідомленими про апеляційний розгляд справи, призначений на 14-00 год. 15.02.2021 року (а.с. 227-229), в судове засідання не з`явилися і про причини такої неявки суд не повідомили, що (у відповідності до частини 2 статті 372 ЦПК України) не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення доводів апеляційної скарги зі сторони представників приватного виконавця та АТ «Креді Агріколь Банк», перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтями 12 і 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а частиною 2 ст. 356 ЦПК України - що в апеляційній скарзі мають бути зазначені в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо); нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обгрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції (п.п. 5 і 6).

Як стверджується матеріалами справи, доводи апеляційної скарги практично дослівно повторюють доводи первинної скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця (а.с. 1-4), яким дано належну оцінку в оскаржуваній ухвалі.

В той же час, в апеляційній скарзі не зазначено в чому саме полягає незаконність і (або) необґрунтованість оскаржуваної ухвали (які саме обставини та (чи) докази по справі судом встановлені неповно та (або) неправильно); які саме нові обставини та (чи) докази підлягають встановленню, дослідженню чи оцінці в ході апеляційного розгляду справи; які саме норми процесуального права судом було порушено та (або) які саме норми матеріального права судом були застосованими неправильно; не наведено заперечень проти доказів, використаних судом першої інстанції.

Як також стверджується матеріалами справи, боржниця ОСОБА_1 у серпні 2019 року вже зверталася до суду з аналогічною скаргою на дії приватного виконавця Пиць А.А. пов`язані з визначенням вартості тієї ж спірної квартири АДРЕСА_1 , однак ухвалою Шевченківського районного суду міста Львова від 17 жовтня 2019 року (залишеною без змін постановою Львівського апеляційного суду від 10 серпня 2020 року) у задоволенні її скарги було відмовлено (а.с. 125-138).

Однак, тоді ж (у серпні 2020 року) ОСОБА_1 було подано до суду нову скаргу на дії приватного виконавця Пиць А.А. пов`язані з визначенням вартості спірної квартири, а саме на нову оцінку тієї ж квартири, проведену в рамках виконавчого провадження вже 16 липня 2020 року.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та постановив оскаржувану ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для скасування цієї ухвали відсутні і апеляційну скаргу на неї, доводи якої не спростовують висновків ухвали, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду міста Львова від 08 вересня 2020 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 16 лютого 2021 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.