У Х В А Л А

"18" лютого 2021 р.

м. Київ

справа № 755/3255/21

провадження № 2/755/2306/21

суддя Дніпровського районного суду м. Києва Галаган В.І., перевіривши додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, по позовній заяві ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в інтересах якої діє ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_6 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

УСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в інтересах якої діє ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_6 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Виконання завдань цивільного судочинства залежить від встановлення судом у справі об'єктивної істини та правильного застосування норм матеріального і процесуального права. Для цього Цивільний процесуальний кодекс України покладає на суд обов`язок, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, створювати необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що позовна заява не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. 1, 3 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Згідно положення ч. 5 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, відповідно до положень ч. 2, 4, 5 ст. 95 Цивільного процесуального кодексу, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Разом з тим, зміст позовної заяви не містить зазначення позивачем про наявність у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви та власноручно посвідчено позивачем, що також є порушенням п. 8 ч. 2 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України.

Крім того, представником позивача згідно даної ухвали суду має бути надано копії доданих до позовної заяви документів, зокрема, свідоцтв у належній якості, оскільки долучені до матеріалів заяви фотокопії свідоцтв мають нерозбірливий відбиток тексту, що позбавляє суд можливості надання оцінки цим копіям документів як доказовому матеріалу в межах розгляду справи.

Крім того, звертаючись з даним позовом до суду, на підтвердження наявності предмета спору та його підстав позивачем на виконання вимог даної ухвали суду має бути долучено до позовної заяви правовстановлюючі документи на належне відповідачам нерухоме майно (житло), про яке зазначено позивачем у позовній заяві, зокрема, Витяг з Державного реєстру права власності на нерухоме майно та/або Довідку БТІ щодо такого майна. А також на підтвердження наявності підстав втрати відповідачами права користування спірною квартирою, позивачем на виконання вимог даної ухвали суду має бути надано Акти комісії балансоутримувача будинку АДРЕСА_1 , засвідчені у встановленому порядку на підтвердження непроживання відповідачів за адресою спірної квартири понад рік, що передує даті звернення позивача з даним позовом до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 Цивільного кодексу України, батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей.

Згідно ч. 2, 3 ст. 59 Цивільного процесуального кодексу України, права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом. Суд може залучити до участі в таких справах неповнолітню особу чи особу, цивільна дієздатність якої обмежена. Законні представники можуть доручати ведення справи в суді іншим особам.

Так, позивачем пред`явлено даний позов до відповідача ОСОБА_5 , 2019 року народження, тобто до неповнолітньої особи, зазначивши, що в інтересах даної неповнолітньої особи виступає ОСОБА_4 , однак позивачем не долучено доказів того, що ОСОБА_4 має право законного представництва вказаної малолітньої особи (копія свідоцтва про народження ОСОБА_5 тощо), що має бути усунуто на виконання даної ухвали суду.

Відповідно до ст. 53 Цивільного процесуального кодексу України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Таким чином, з огляду на вирішення даного спору в частині права користування житлом малолітньої особи, позивачем має бути залучено до кола учасників справи Службу у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, на яку покладено обов`язок здійснення функцій захисту неповнолітніх, в тому числі, і захисту права на житло.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 1 січня 2021 року становить 2 270,00 грн.

Як убачається із документів, доданих до матеріалів позовної заяви, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн., тобто за одну вимогу немайнового характеру. Однак, позивачем заявлено вимоги про визнання втратившими право користування квартирою щодо чотирьох осіб, тому позивачем має бути сплачено судовий збір за чотири заявлені нею вимоги немайнового характеру.

Таким чином, на виконання даної ухвали суду, окрім вищенаведених вимог позивачем підлягає до доплати судовий збір у розмірі 2 724,00 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями175, 177, 185, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в інтересах якої діє ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_6 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків протягом трьох днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: В.І. Галаган