Провадження № 2/758/793/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

21 жовтня 2021 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Скрипник О. Г. ,

за участю секретаря судового засідання - Сілюкова Ю. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Київ цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Альфа-банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2018 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 08.08.2008 року між УніКредит Банк ТзОВ та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про іпотечний кредит № MRTG-69. Відповідно до вказаного договору відповідач отримала кредитні кошти у розмір 125 000,00 доларів США для придбання квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Кредитного Договору відповідач ОСОБА_1 зобов`язалася в порядку та на умовах, що визначені Договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Графіком погашення кредиту.

Виконання зобов`язань за договором про іпотечний кредит № MRTG-69 забезпечується квартирою за адресою: АДРЕСА_1 та квартирою за адресою: АДРЕСА_2 відповідно п. 3.1 вказаного договору.

25.06.2009 р. УніКредит Банк ТзОВ було припинено та зареєстровано як ПАТ «Унікредит Банк», яке є правонаступником УніКредит Банк ТзОВ.

04.11.2011 року між ПАТ «Унікредит Банк» та ОСОБА_1 укладено Угоду про внесення змін та доповнень №2 до Договору про іпотечний кредит № MRTG-69 від 08.08.2008 року, відповідно до якого було змінено валюту кредиту та переведено заборгованість позичальника в гривню.

У свою чергу, 2 грудня 2013 року на підставі рішення Загальних зборів акціонерів Банку та рішення єдиного акціонера ПАТ «Унікредит Банк» до ПАТ «Укрсоцбанк» було передано все майно та майнові права та обов`язки ПАТ «Унікредит Банк». Внаслідок такої передачі ПАТ «Укрсоцбанк» став правонаступником майнових прав та обов`язків ПАТ «Унікредит Банк», який в свою чергу був правонаступником майнових прав та обов`язків УніКредит Банк ТзОВ.

УніКредит Банк ТзОВ свої зобов`язання за Договором виконав, надавши позичальнику кредит.

У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_3 своїх зобов`язань, станом на 30.05.2017 року утворилась заборгованість в сумі 862 373,32 грн, з яких: 392 432,86 грн - заборгованість по тілу кредиту; 418 659,27 грн - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом; 5 466,45 грн - інфляційні втрати за кредитом; 45 814, 74 грн інфляційні втрати за відсотками.

У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_3 кредитного зобов`язання виникла заборгованість, яка нею не сплачена.

Просять суд, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у розмір 862 373, 32 грн звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ «Про виконавче провадження», за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна під час проведення виконавчих дій та стягнути судові витрати.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.08.2017 р. визначено головуючого суддю Подільського районного суду м. Києва Супрун Г.Б.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 05.09.2017 року відкрито провадження у справі.

06.02.2020 року АТ «Альфа-Банк» подано клопотання про заміну позивача АТ «Укрсоцбанк» на АТ «Альфа-Банк» на його правонаступника АТ «Альфа-Банк».

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 06.02.2020 року замінено позивача АТ «Укрсоцбанк» на його правонаступника АТ «Альфа-Банк».

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.05.2021 року, цивільну справу № 758/10553/17 передано судді Подільського районного суду міста Києва Скрипник О.Г, у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_4 .

Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 21.05.2020 року справу прийнято до провадження і та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін.

В судове засідання представник АТ "Альфа-Банк" не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву у якій просить розглянути справу у його відсутності, позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідачі у судові засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи, повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не надали, клопотання про відкладення розгляду справи не надходило.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачами відзиву та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з`явились, суд, керуючись ч.2 ст.247 ЦПК України, розглянув справу без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

З матеріалів справи вбачається, що 08.08.2008 року між УніКредит Банк ТзОВ та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про іпотечний кредит № MRTG-69. Відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 1.3 вказаного договору відповідач отримала кредитні кошти у розмір 125 000,00 доларів США для придбання квартири за адресою: АДРЕСА_1 строком на 15 років зі строком остаточного погашення не пізніше 08.08.2023 року.

Відповідно до Кредитного Договору відповідач ОСОБА_1 зобов`язалася в порядку та на умовах, що визначені Договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Графіком погашення кредиту.

Виконання зобов`язань за договором про іпотечний кредит № MRTG-69 забезпечується квартирою за адресою: АДРЕСА_1 та квартирою за адресою: АДРЕСА_2 відповідно п. 3.1 вказаного договору.

Отже, сторони, підписавши іпотечний договір, обумовили та погодили всі умови.

УніКредит Банк ТзОВ свої зобов`язання за Договором виконав, надавши позичальнику кредит.

25.06.2009 р. УніКредит Банк ТзОВ було припинено та зареєстровано як ПАТ «Унікредит Банк», яке є правонаступником УніКредит Банк ТзОВ.

04.11.2011 року між ПАТ «Унікредит Банк» та ОСОБА_1 укладено Угоду про внесення змін та доповнень №2 до Договору про іпотечний кредит № MRTG-69 від 08.08.2008 року, відповідно до якого було змінено валюту кредиту та переведено заборгованість позичальника в гривню.

У свою чергу, 2 грудня 2013 року на підставі рішення Загальних зборів акціонерів Банку та рішення єдиного акціонера ПАТ «Унікредит Банк» до ПАТ «Укрсоцбанк» було передано все майно та майнові права та обов`язки ПАТ «Унікредит Банк». Внаслідок такої передачі ПАТ «Укрсоцбанк» став правонаступником майнових прав та обов`язків ПАТ «Унікредит Банк», який в свою чергу був правонаступником майнових прав та обов`язків УніКредит Банк ТзОВ.

10.09.2019 року Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк».

Згідно Рішення № 5/2019 акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», які зазначені у акті, виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати визначеної у Передавальному акті, а саме - з 15.10.2019 року. Протоколом № 4/2019 року позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15.10.2019 року було вирішено затвердити Передавальний акт.

Тобто право вимоги за іпотечним договором № MRTG-69 від 08.08.2008 року має АТ «Альфа-Банк».

У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_3 своїх зобов`язань за іпотечним договором № MRTG-69 від 08.08.2008 року, станом на 30.05.2017 року має заборгованість в сумі 862 373,32 грн, з яких: 392 432,86 грн - заборгованість по тілу кредиту; 418 659,27 грн - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом; 5 466,45 грн - інфляційні втрати за кредитом; 45 814, 74 грн інфляційні втрати за відсотками.

Відповідачі відзиву на позовну заяву до суду не подавали та відповідно нараховану позивачем заборгованість за кредитним договором не спростували. Отже, судом встановлено, що на час розгляду справи кредитна заборгованість відповідачем не погашена.

Правовідносини,що склалися між сторонами є договірними і врегульовані договором про іпотечний кредит, ст. ст.572-593,1048-1050,1054-1055 ЦК України,Законом України «Про іпотеку».

Даний договір у порядку, передбаченому Цивільним кодексом України недійсним не визнавався.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно ст. 12 Закону України «Про іпотеку» право звернення стягнення на Предмет іпотеки до строку погашення кредиту у випадках порушення зобов`язань за Кредитним договором, виникає у Іпотекодержателя (Позивача) в момент настання терміну виконання зобов`язань по Кредитному договору.

Стаття 7 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що за рахунок предмету іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування: витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги за основним зобов`язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки; витрати на утримання і збереження предмета іпотеки; витрат на страхування предмета іпотеки; збитків, завданих порушенням основного зобов`язання чи умов Іпотечного договору.

Відповідно до частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Так, у зв`язку з невиконанням відповідачем умов Кредитного договору: несплатою періодичних платежів на погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, на адресу відповідачів була направлена вимога про усунення порушення основного зобов`язання (а.с. 26-27). Вказана Вимога залишена відповідачами без задоволення.

У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_3 своїх зобов`язань за іпотечним договором № MRTG-69 від 08.08.2008 року, станом на 30.05.2017 року має заборгованість в сумі 862 373,32 грн, з яких: 392 432,86 грн - заборгованість по тілу кредиту; 418 659,27 грн - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом; 5 466,45 грн - інфляційні втрати за кредитом; 45 814, 74 грн інфляційні втрати за відсотками, то є всі підстави звернути стягнення предмет іпотеки, квартиру за адресою: АДРЕСА_2 в рахунок погашення вказаної заборгованості за іпотечним договором № MRTG-69 від 08.08.2008 року.

Квартира за адресою: АДРЕСА_2 належить ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , що підтверджується відомостями зазначеними в витязі про державну реєстрацію у Державному реєстрі іпотек.

Аналізуючи норми чинного законодавства можна дійти висновку, про відсутність підстав, які б перешкоджали зверненню стягнення на нерухоме іпотечне майно боржника.

Частиною 6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.

Згідно ч.1ст. 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки.

У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Отже, позивачем вірно визначено спосіб реалізації предмета іпотеки, шляхом продажу предмета іпотеки із прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за ціною не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом саме на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оцінюючи усі докази, наявні в матеріалах справи, враховуючи відсутність заперечень відповідачів, суд дійшов висновку, що через невиконання іпотекодавцем основного зобов`язання за кредитним договором, позивач вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, у зв`язку з чим дана позовна вимога підлягає до задоволення..

Відповідно до ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. (ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України)

В порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, ураховуючи повне задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі 12 935,60 грн.

Керуючись ст.ст.12-13,259,263-265,268, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 526, 625, 1048, 1050 ЦК України, ст.ст. 1, 33, 38, 39 Закону України «Про іпотеку», суд

У Х В А Л И В :

Позов Акціонерного товариства «Альфа-банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості за договором про іпотечний кредит № MRTG-69 від 08.08.2008 року станом на 30.05.2017 року у розмірі 862 373,32 грн, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 45,60 кв.м, жилою площею 29.50 кв.м, шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ «Про виконавче провадження», за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна під час проведення виконавчих дій та стягнути судові витрати.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства "Альфа-Банк" судовий збір у розмірі 4311,86 гривень з кожного.

За письмовою заявою відповідача, поданою до суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення, заочне рішення може бути переглянуто.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Позивач: Акціонерного товариства "Альфа-Банк", місцезнаходженя: м. Київ, вул.. В. Васильківська, 100, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя О. Г. Скрипник