СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/4219/19

пр. № 2/759/276/21

11 лютого 2021 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Коваль О.А.

при секретарі Слепець Є.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Огін Л.С.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві про визнання факту родинних відносин, перебування особи на утриманні та права на отримання одноразової грошової допомоги,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в ході розгляду справи змінивши предмет позову, в якому просить встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_2 , 1936 р.н., та ОСОБА_3 , 1973 р.н., на дату смерті ОСОБА_3 , а саме станом на 21.09.2018 року. Встановити факт перебування ОСОБА_2 , 1936 р.н., на утриманні у ОСОБА_3 , 1973 р.н., станом на 21.09.2018 року.

В обгрунтування своїх вимог зазначає, що 27.07.1996 року ОСОБА_3 , 1973 р.н., уклав шлюб з її дочкою ОСОБА_4 , 1974 р.н. Після укладення шлюбу ОСОБА_3 переселився до дружини та її батьків і з того часу вони проживали спільно однією сім`єю, вели спільне господарство. Від шлюбу народилось двоє дітей. Проте, ОСОБА_3 офіційно не зареєстрував зміну свого місця проживання. 21.09.2018 року ОСОБА_3 загинув внаслідок нещасного випадку на виробництві. На момент його смерті сім`я складась з п`яти осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Позивач на момент смерті ОСОБА_3 була пенсіонером та особою з інвалідністю першої Б групи, а тому вважає, що має право на одержання щомісячних страхових виплат та одноразової допомоги. Доказами її спільного проживання з ОСОБА_3 однією сім`єю та перебування позивача на утриманні ОСОБА_3 є покази сусідів та друзів, також ОСОБА_3 та ОСОБА_1 постійно купували для позивача ліки, продукти харчування, предмети побуту, тощо. ОСОБА_3 придбав запчастини для автомобіля, який належить позивачу та замовив меблі за місцем проживання сім`ї, що свідчить про факт ведення спільного побуту та проживання однією сім`єю ОСОБА_3 з ОСОБА_2 . Тому позивач вимушена звернутись до суду з позовом про визнання права на отримання виплат від відповідача.

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 05.04.2019 року відкрито провадження у даній справі, яку постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою судді від 27.06.2019 року проведена заміна неналежного відповідача з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області на належного Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому повністю заперечує проти позову ОСОБА_2 , вважає позовні вимоги безпідставними, оскільки станом на день подання відзиву, тобто 27.08.2019, розслідування нещасного випадку, що стався 21.09.2018 року з ОСОБА_3 , досі не завершене, акти за формами Н-5 і Н-1 не затверджені та відповідачу не надавались. У зв`язку з цим відповідач не має підстав для розгляду справи про страхові виплати. Крім того, позивачка не може бути членом сім`ї доньки і зятя, незалежно від того, проживали вони разом чи окремо. Спільне проживання позивача із зятем не може свідчити про факт її перебування на його утриманні, оскільки вони не мали взаємних прав та обов`язків один перед одним. Визнання факту проживання однією сім`єю позивача та ОСОБА_3 , а також факту її перебування на його утриманні не може бути пов`язане з наступним вирішенням спору про право. Тобто у разі відсутності законних підстав для розгляду справи про страхові виплати та для призначення страхових виплат, відсутні і підстави для встановлення вказаних фактів, оскільки їх встановлення пов`язане з наступним вирішенням спору про право. У зв`язку з чим просить в задоволенні позову відмовити.

Представник позивача надав відповідь на відзив, в якій зазначив, що розгляд справи про страхові виплати не є предметом позову. Позивач просить встановити факт проживання однією сім`єю позивача та ОСОБА_3 та факт перебування позивача на утриманні ОСОБА_3 . Встановлення даних фактів не тягне за собою визнання права позивача на страхові виплати чи встановлення обов`язку відповідача призначити такі страхові виплати на користь позивача, а лише надає їй змогу звернутись до відповідача із заявою про призначення страхових виплат після того, як будуть складені відповідні акти за формами Н-5 та Н-1 у разі, якщо нещасний випадок буде визнано таким, що пов`язаний з виробництвом.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов з вищевказаних підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, посилаючись на підстави, викладені у відзиві, просив відмовити в їх задоволенні.

Заслухавши у судовому засіданні посянення представника позивача, представника відповідача, дослідивши у їх сукупності та співставленні надані суду докази, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених позовних вимог з огяду на таке. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Обов`язок надання доказів покладається на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п.2 ч.1 та ч.2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, в тому числі перебування фізичної особи на утриманні. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом іншого порядку їх встановлення.

Із роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Заявлений позивачем факт розглядається судом в загальному позовному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті.

Відповідно до ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» Фонд розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів. Рішення оформляється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім`ї та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 27.07.1996 року уклали шлюб, прізвище дружини після одруження ОСОБА_4 . Згідно наданих суду документів вбачається, що померлий ОСОБА_3 є зятем позивачки. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань в Голосіївському управлінні поліції ГУНП у м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0008940 від 22.09.2018 за ч. 2 ст. 272 КК України, гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час розвантаження зола-виносу отримав травми, не сумісні з життям під час виконання робіт з підвищеною небезпекою під час серійного виробництва. Як встановлено у судовому засіданні, наразі розслідування даного нещасного випадку завершено, відповідні акти затверджені, члени сім"ї померлого ОСОБА_3 , а саме його дружина, яка в даному цивільному провадженню виступає представником позивача, та їх двоє дітей відповідні виплати від відповідача вже отримали, про що зазначила саме ОСОБА_1 у судовому засіданні. На запитання суду ОСОБА_1 зазначила, що позивачка ОСОБА_2 до Фонду за відповідними виплатами в письмовому вигляді не зверталася, тоді як згідно ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» Фонд розглядає питання про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи, чому суд надає свою відповідну правову оцінку. Крім того, за відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА від 03.11.2018 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 16.07.1977 року по теперішній час. За відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА від 21.05.2018 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 20.04.1989 року по теперішній час. Отже, позивач та померлий ОСОБА_3 мали різні місця зареєстрованого проживання. Відповідно до довідки МСЕК від 19.12.2017 року ОСОБА_2 встановлена група інвалідності перша Б з 19.12.2017 безстроково. Як вбачається з копії пенсійного посвідчення ОСОБА_2 є інвалідом 1 групи загального захворювання довічно, дата видачі посвідчення 14.02.2018 року. 19.08.2019 року ОСОБА_2 видана довідка про те, що вона перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в м. Києві та отримує пенсію в разі втрати годувальника. Сума пенсії -за період з 01.04.2018 року по 31.12.2018 складає 29 916,76 грн., зокрема пенсія за жовтень 2018 року склала 5 443 грн. 04 коп., за листопад 2018 року - 3325грн.35 коп., за грудень 2018 року - 3424 грн. 80 коп., тоді як згідно виданої 26.10.2018 року довідки вбачається, що ОСОБА_3 працював в ТОВ «Авто-Транспортне підприємство «Столиця-Сервіс» з 03.11.2017 по 21.09.2018 на посаді водія автотранспортних засобів. Дохід за період з 03.11.2017 по 21.09.2018 ОСОБА_3 склав 44 773,01 грн., фактична сума до виплати 36 042 грн. 28 коп., що загалом свідчить не тільки про різні місця зареєстрованого проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а й матеріальну можливість у самостійному матеріальному забезпеченні ОСОБА_2 самої себе, оскільки розмір її пенсії майже такий само як заробітна плата померлого, тоді як у померлого на утриманні дружина та двоє дітей. Згідно ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.Права члена сім`ї має одинока особа. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. У судовому засіданні не доведено, що позивач перебувала саме на утриманні померлого ОСОБА_3 , оскільки мала самостійний та достатній дохід у вигляді пенсії. Та не доведено, що позивачка та померлий на дату смерті проживали однією сім"єю. Оскільки самого факту фактичного проживання зятя та тещі в одній квартирі недостатньо для такого висновку. Спільний побут без існування взаємних прав та обов`язків також є недостатнім, тоді як належних та допустимих доказів саме тому, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 мали взаємні права та обов`язки, суду надано не було. Копії чеків на придбання медичних засобів та ліків, договір на виготовлення меблів, який укладений між ФОП ОСОБА_9 та ОСОБА_3 , поставка продукції за адресою: АДРЕСА_1 не можуть бути достатніми та безумовними доказами існування між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 взаємних прав та обов`язків. Доведений факт їх спільного проживання в одній квартирі для встановлення факту проживання разом саме як сім"я - недостатній. Таким чином, враховуючи вищенаведені норми законодавства, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи встановленні в судовому засіданні обставини, суд дійшов висновку, що відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Керуючись ст.ст. 10, 13, 76-81, 258, 263, 265, 273, 315 ЦПК України, Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві про визнання факту родинних відносин, перебування особи на утриманні та права на отримання одноразової грошової допомоги, залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції. Рішення суду на бирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 цього Кодексу.

Суддя Коваль О.А.