Справа № 643/2498/21
Провадження № 2/643/2873/21
13.12.2021 року Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Довготько Т.М.
за участю секретаря судового засідання Хотян К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Перша Харківська міська державна нотаріальна контора про звільнення майна з-під арешту, -
Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» звернувся до суду з позовом, в якому просить звільнити з-під арешту однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , накладеного Першою Харківською міською державною нотаріальною контрою на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.08.2009 року, та стягнути з відповідачів судовий збір.
Ухвалою суду від 01.03.2021 провадження по справі відкрито та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.
09.06.2021року ухвалою суду задоволено клопотання про витребування доказів.
Ухвалою суду від 12.11.2021 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановлений законом порядок.
Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини і визначивши відповідні до них правовідносини, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
В забезпечення зобов`язань за Кредитним договором між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та АКІБ «Укрсиббанк» був укладений Іпотечний договір від 14.12.2006року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харченко І.А., предметом якого є квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до договору укладеного 14.01.2020року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», останній набув права вимоги до боржника ОСОБА_2 за Кредитним договором та Іпотечним договором, яким передано в іпотеку квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 26.08.2009року, було забезпечено позов по справі №2-8035/09 та заборонено КП «ХМБТІ» видавати виписки з єдиного реєстру прав власності для відчуження Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , заборонено Першій державній нотаріальній конторі міста Харкова видавати довідки про відсутність заборони на відчуження Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2
Як вбачається з повідомлення Дзержинського районного суду м. Харкова, згідно автоматизованої системи документообігу суду КП «Д3» заява про скасування заходів забезпечення позову вжиті ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 26.08.2009року до суду не надходила.
За загальним правилом заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу.
Відповідно до частини першої статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.
При цьому із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні в справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У рішенні суду про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту суд зазначає про скасування заходів забезпечення позову, які оскаржуються.
З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 10.12.2019року, встановлено, що на іпотечне майно накладено арешт, та внесено відповідні записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме: №9108665, за яким накладено арешт на Ѕ частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 , що належить відповідачу ОСОБА_2 , обтяження зареєстровано 01.10.2009 року на підстав ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.08.2009 року, №2-8035/09.
В судовому засіданні встановлено, що іпотекодержателем даного нерухомого майна виступає позивач - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» .
Іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні та користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку» (абзац третій статті 1 цього Закону).
Обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. У разі недотримання цієї умови іпотечний договір є дійсним, але вимога іпотекодержателя не набуває пріоритету відносно зареєстрованих прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно (частина перша статті 4 Закону України «Про іпотеку» у редакції, чинній на час укладення договору іпотеки).
У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації (частина шоста та сьома статті 3 Закону України «Про іпотеку»).
Однією з підстав для відмови у державній реєстрації прав є наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно (пункт 6 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
03 липня 2018 року Верховна Рада України прийняла Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» № 2478-VІІ. Згідно з пунктом 10 розділу І цього Закону частину четверту статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» парламент доповнив пунктом 7 про те, що відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у пункті 6 частини першої цієї статті, не застосовується у разі «державної реєстрації права власності на нерухоме майно іпотекодержателем - фінансовою установою в порядку, передбаченому статтями 33-38 Закону України «Про іпотеку». Наявність зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки обтяжень, інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем».
Іпотекодержатель, зокрема і новий кредитор, який набув прав іпотекодержателя від банку чи іншої фінансової установи, може безперешкодно реалізувати право на задоволення своїх вимог до боржника переважно перед іншими його кредиторами, зокрема, шляхом реєстрації права власності за ним на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». За змістом зазначеного припису пункту 7 частини четвертої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обтяження предмета іпотеки, зареєстровані після державної реєстрації іпотеки за банком або іншою фінансовою установою, не є перешкодою для звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодержателем та для державної реєстрації за ним (зокрема і за новим кредитором, який набув прав іпотекодержателя від банку чи іншої фінансової установи) права власності на цей об`єкт.
Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» застосовується до відносин, що виникли після введення його в дію, а також до відносин, що виникли до введення його в дію та продовжують існувати після введення його в дію, крім частини четвертої статті 36 Закону України «Про іпотеку», що застосовується виключно до договорів і угод, укладених після введення в дію цього Закону (пункт 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування»).
Згідно з пунктом 1 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через три місяці з дня набрання чинності цим Законом. Він був опублікований 03 листопада 2018 року, набрав чинності 04 листопада 2018 року та був введений у дію 04 лютого 2019 року.
Іпотека за договором іпотеки була зареєстрована за АКІБ «УкрСиббанк» ще 14.12.2006 року. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.08.2009 року накладено арешт на предмет іпотеки. Той факт, що іпотека зареєстрована саме за позивачем лише 14.01.2020 року на підставі договорів відступлення права вимоги не змінює факту виникнення у банку права іпотеки на квартиру 14.12.2006 року.
Отже, за змістом пункту 7 частини четвертої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» станом на день звернення до суду ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», яке набуло від банку права іпотекодержателя щодо іпотеки, зареєстрованої за банком ще 14.12.2006 року, наявність обтяження речових прав на квартиру, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.08.2009 року про арешт майна боржника, не може бути підставою для відмови ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» у державній реєстрації права власності на квартиру у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». Така підстава для відмови існувала до моменту введення в дію 04 лютого 2019 року Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 755/5072/17, постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12 грудня 2019 року у справі № 923/880/18 (пункти 4.44-4.45)).
З огляду на викладене ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» не доведено порушення її права іпотекодержателя щодо реєстрації права власності на квартиру через накладення на неї арешту ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.08.2009 року, а тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі відмови в позові - на позивача. Таким чином з відповідача судовий збір не підлягає стягненню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 80, 81, 141, 263, 265,274-279, 280, 354ЦПК України, суд, -
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду, протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення виготовлено 16.12.2021 року.
Суддя Т.М. Довготько