Справа № 712/4027/15-ц
Провадження № 4-с/712/92/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Пироженко В.Д.

за участі секретаря Жук О.М.

за участі представника скаржника ОСОБА_1

за участі представника суб`єкта оскарження адвоката Весеньова Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соснівського районного суду м.Черкаси скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на дії Приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Бурмаги Євгенія Анатолійовича,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду з указаною скаргою, в якій просять скасувати постанову приватного виконавця Черкаського виконавчого округу Бурмаги Є.А. від 13 вересня 2021 року про відкриття виконавчого провадження №66803057.

Скаргу обґрунтовано тим, що у вересні 2021 року їм стало відомо, що 13 вересня 2021 року приватним виконавцем Черкаського виконавчого округу Бурмагою Є.А. відкрито виконавче провадження № 66803057 з виконання виконавчого листа №712/4027/15-ц виданого Соснівським районним судом м. Черкаси від 28 січня 2016 року.

Заявники зазначають, що виконавче провадження № 66803057 відкрито з порушенням вимог закону, оскільки виконавцем не прийнято до уваги, що виконавчий лист подано на виконання з пропуском строку його пред`явлення.

Крім того, на думку заявників приватний виконавець неправомірно відкрив виконавче провадження № 66803057 та проводить стягнення з них заборгованості на користь ПАТ «Альфа-Банку» яка у них відсутня.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 жовтня 2021 року відкрито провадження за скаргою.

15 листопада 2021 року представник приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області ОСОБА_4 адвокат Весеньов Є.В. подав до суду письмові пояснення на скаргу.

25 листопада 2021 року та 13 грудня 2021 року представник заявників ОСОБА_1 подав до суду заяву на письмові пояснення представника приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області ОСОБА_4 адвоката Весеньова Є.В.

У судовому засіданні представник заявників ОСОБА_1 заявлені в скарзі вимоги повністю підтримав та просив їх задоволити.

Представник приватного виконавця ОСОБА_4 адвокат Весеньов Є.В. в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив. Додатково пояснив, що виконавчий лист №712/4027/15-ц від 28 січня 2016 року містив всі реквізити визначені ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», рішення суду не виконано, не оскаржено і підлягає виконанню, тому у приватного виконавця не було підстав його не приймати. Строк пред`явлення виконавчого листа було перервано пред`явленням його до виконання. Просив відмовити в задоволенні скарги та стягнути із скаржників на користь приватного виконавця Бурмаги Є.А. понесені ним судові витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 грн, які складаються із витрат: підготовка та копіювання матеріалів виконавчого провадження №66929531 та №66803057 4000 грн; послуги адвоката за участь у судовому засіданні 2000 грн.

ПАТ «Альфа-Банк» в судове засідання свого представника не направили, про час та місце судового засідання повідомлялись судом належним чином, причини неявки суд не повідомили.

Суд, заслухавши представника заявників, представника приватного виконавця, дослідивши матеріали справи, робить наступні висновки.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 451 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Умови і порядок виконання рішень судів, що підлягають примусовому виконанню, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з положеннями Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України, а також приватного виконавця.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно - правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження", підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Судом установлено, що рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 30 вересня 2015 року (справа №712/4027/15-ц) відмовлено в задоволенні позову Публічного Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 24 грудня 2015 року рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 вересня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 2304/0508/55-013 від 21.05.2008 року в сумі 1387798 грн. 56 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» судові витрати по 3836 грн. 30 коп. з кожного.

На виконання вказаного рішення, що набрало законної сили 24 грудня 2015 року, Соснівським районним судом м. Черкаси було видано 28 січня 2016 року виконавчий лист №712/4027/15-ц.

Відповідно до відмітки у виконавчому листі №712/4027/15-ц виданого Соснівським районним судом м. Черкаси від 28 січня 2016 року, вбачається що вказаний виконавчий документ перебував на виконанні до 22 вересня 2021 року та був повернутий виконавцем відповідно до п.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Виконавчий документ, виданий у цивільній справі № 712/4027/15-ц, містить відмітку виконавця щодо його повернення на підставі п.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження», що вказує на те, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання переривався.

13 вересня 2021 року ПАТ «Альфа-Банк» звернулось до приватного виконавця Черкаського виконавчого округу Бурмаги Є.А. із заявою про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом, виданим у цивільній справі №712/4027/15-ц, до якого було додано оригінал вказаного виконавчого листа, раніше повернутого державним виконавцем.

Того ж дня приватним виконавцем Черкаського виконавчого округу Бурмагою Є.А. було відкрито виконавче провадження № 66803057.

Ці ж обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами виконавчого провадження № 66803057 приватного виконавця Черкаського виконавчого округу Бурмаги Є.А.

Аналіз встановлених судом обставин справи, а також положень Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що приватним виконавцем правомірно відкрито виконавче провадження 13 вересня 2021 року щодо виконавчого листа, виданого Соснівським районним судом м. Черкаси у справі № 712/4027/15-ц, оскільки рішення суду не виконано, а строк пред`явлення вказаного виконавчого листа до виконання переривався та не є пропущеним.

До твердження заявників щодо того, що приватний виконавець Бурмага Є.А. здійснює стягнення заборгованості, яка у них відсутня суд відноситься критично, оскільки таке питання не є предметом дослідження в даній справі. Крім того, питання щодо заборгованості заявників за кредитним договором №2304/0508/55-113 від 21 травня 2008 року було досліджено апеляційним судом Черкаської області та висвітлено у рішенні від 24 грудня 2015 року відповідно до якого приватний виконавець і проводить стягнення.

За вказаних обставин у задоволенні скарги необхідно відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно із п.п. 1, 2, 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Таким чином, суд вважає, що до правової допомоги належать консультації та роз`яснення з правових питань, складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Проаналізувавши зроблений адвокатом розрахунок, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених відповідачем витрат, беручи до уваги, що дана справа не може вважатись справою значної складності, враховуючи обсяг складених адвокатом в рамках даної справи документів, час, витрачений адвокатом на надання таких послуг, а також представництво інтересів у судових засіданнях, суд вважає, що наявні підстави для часткового відшкодування відповідачу витрат на правничу допомогу в сумі 2000 грн., а саме послуги адвоката за участь у судовому засіданні (2 години).

В іншій частині заява представника відповідача адвоката Весеньова Є.В. не підлягає до задоволення, оскільки підготовка та копіювання матеріалів виконавчих проваджень, не є затратною по часу та не потребує спеціальних знань правника.

За таких обставин понесені витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Бурмаги Євгенія Анатолійовича у розмірі 2000 грн.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 81, 247, 261, 447, 449, 450-452 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на дії Приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Бурмаги Євгенія Анатолійовича відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Бурмаги Євгенія Анатолійовича понесених ним судових витрат в сумі 2000 гривень.

Ухвала суду може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Головуючий:

Повний текст ухвали буде складено 16.12.2021

Сторони:

Скаржники: ОСОБА_3 АДРЕСА_1 іпн. НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 АДРЕСА_2 , іпн. НОМЕР_2 .

Суб`єкт оскарження: Приватний виконавець Бурмага Євгеній Анатолійович м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, оф.36/1.