У Х В А Л А

10 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 127/2140/21

провадження № 61-18962ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Усика Г. І., Яремка В. В.,

розглянув касаційні скарги Державної казначейської служби України, Вінницької обласної прокуратури на постанову Вінницького апеляційного суду від 21 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Вінницької обласної прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Вінницької обласної прокуратури, Державної казначейської служби України (далі - ДКС України) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду.

Позов обгрунтований тим, що він працював на посаді продавця непродовольчих товарів у магазині «Євро Склад» у ОСОБА_2 . У магазині проводилась оптова та роздрібна торгівля мобільними телефонами та аксесуарами до них.

У лютому 2015 року ОСОБА_2 припинив зайняття підприємницькою діяльністю, а позивача - звільнено.

04 серпня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Вінницького міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ у Вінницькій області щодо вчинення ним крадіжки у особливо великих розмірах.

04 серпня 2015 року щодо нього було відкрито кримінальне провадження № 0005122 та 31 серпня 2016 року йому вручений обвинувальний акт.

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 30 листопада 2018 року його визнано невинуватим у вчиненні інкримінованого злочину. Стороною обвинувачення та потерпілим були подані апеляційні та касаційні скарги, які за результатами розгляду залишені без задоволення.

Зазначав, що емоційні переживання, викликані свідомим звинуваченням у вчиненні тяжкого злочину, негативно вплинули на його стан, спровокували загострення хронічної хвороби - бронхіальної астми. Участь у постійних судових засіданнях у справі позбавили його права на постійне працевлаштування. У зв`язку з фінансовими труднощами погіршились стосунки з дружиною, що призвело до розлучення. Він став замкнутим, роздратованим та невпевненим у собі.

Внаслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності йому завдано майнову шкоду у вигляді втраченого заробітку. За час роботи він періодично був відсутній на робочому місці через слідчі дії та участь у судових засіданнях, що негативно вплинуло на його роботу, а тому 31 січня 2019 року він вимушений був звільнитися з постійного місця роботи.

Також йому завдано моральної шкоди, оскільки у нього погіршились відносини з оточуючими, які його сприймають як особу, яка вчинила злочин. Під слідством і судом він перебував 56 місяців.

ОСОБА_1 просив суд стягнути з Вінницької обласної прокуратури, шляхом безспірного списання ДКС України з відповідного казначейського рахунку на його користь в порядку відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду моральну шкоду у розмірі 336 000,00 грн, майнову шкоду - 60 912,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу - 10 000,00 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27 липня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнено з Вінницької обласної прокуратури шляхом безспірного списання ДКС України з відповідного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 в порядку відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн, майнову шкоду у розмірі 60 912,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10 000,00 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що у зв`язку з тривалим перебування ОСОБА_1 під слідством та судом, йому завдано моральну шкоду, яка з урахуванням характеру і обсягу його душевних страждань, принципу розумності та справедливості підлягає стягненню з відповідача.

Також суд зазначив, що позивачу підлягає відшкодуванню компенсація за неотриману заробітну плату за місцем роботи через вимушене звільнення та неможливість працевлаштуватись у зв`язку з перебуванням під слідством та судом.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 21 жовтня 2021 року апеляційні скарги Вінницької обласної прокуратури та ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 липня 2021 року скасовано й ухвалено нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнено з ДКС України на користь ОСОБА_1 за рахунок Державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів з єдиного казначейського рахунку 246 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди та 10 000,00 грн витрати на професійну правничу допомогу.

В іншій частині позову відмовлено.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, як ухвалене за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, які зроблені з порушенням та неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно встановив, що внаслідок незаконних дій органів досудового слідства та суду ОСОБА_1 перебував під слідством, його визнано невинуватим та виправдано за інкримінованим правопорушенням, а тому дійшов правильного висновку про відшкодування моральної шкоди.

Разом з тим, визначаючи розмір моральної шкоди, суд першої інстанції не врахував, що у випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні до мінімального розміру заробітної плати, суд при вирішенні питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати, що є чинним на час розгляду справи, визначений законом розмір відшкодування є тим мінімальним розміром, що гарантований державою.

У листопаді 2021 року ДКС України та Вінницька обласна прокуратура звернулися до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Вінницького апеляційного суду від 21 жовтня 2021 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до частини дев`ятої статті 19 ЦПК України встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 207,00 грн.

Предметом спору у зазначеній справі є відшкодування шкоди у розмірі 396 912,00 грн.

Зазначена справа не є справою з ціною позову, яка не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 207,00 грн*250=567 500,00 грн) та не належить до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження.

Отже, відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України справа не підлягає касаційному оскарженню.

У касаційних скаргах заявників немає посилання на зазначені у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадки, як і на докази на їх підтвердження.

Підстави, передбачені статтею 411 ЦПК України, для скасування судових рішень, що оскаржуються, у касаційній скарзі не зазначені.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Оскільки оскаржена заявниками постанова Вінницького апеляційного суду від 21 жовтня 2021 року постановлена у справі, яка не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами Державної казначейської служби України, Вінницької обласної прокуратури, на постанову Вінницького апеляційного суду від 21 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Вінницької обласної прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

Г. І. Усик

В. В. Яремко