Справа № 161/1404/20
Провадження № 2-др/161/14/21
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області
в складі: головуючого судді Пушкарчук В.П.,
при секретарі Фурман Ю.В.,
представника позивача ОСОБА_1
відповідача ОСОБА_2
представника відповідача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку заяву ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовомОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації вартості спільного майна, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя,-
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.01.2021 року позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації вартості спільного майна було задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 компенсацію частки вартості спільного майна в розмірі 414870 грн. та судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог в сумі 1343 (одна тисяча триста сорок три) грн. 07 коп. У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя відмовлено.

02.02.2021 року позивач звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення на обґрунтування якої зазначив, що у своєму первісному позові він зазначав про орієнтовний розмір витрат на правову допомогу адвоката, що становить 50 000 грн. У відзиві на зустрічний позов позивач зазначив, що орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу становить 13000 грн. Враховуючи пропорційність задоволених позовних вимог, складність справи, тривалість справи, об`єм матеріалів справи (3 томи), успішність результату - позивач фактично на послуги адвоката Огородника Олега Валентиновича за надану ним правову допомогу по даній справі витратив 50 250 грн. У зв`язку із наведеним просив стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 понесені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 50 000 грн. 250 грн.

16.02.2021 року відповідач подала заяву про зменшення розміру витрат на правову допомогу. В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що складність даної справи не є співмірною із вартістю наданих адвокатом послуг. Так, не є співмірною вартість написання позовної заяви (13 500,00 грн.). Вказує, що більшість судових засідань в даній справі тривали менше однієї години та засідання в даній справі були різної складності, у зв`язку із чим є неспівмірним заявлення оплати за всі засідання по 1500 грн., за одну годину. Разом з тим, судові засідання від 02.03.2020 року та від 09.04.2020 року були відкладені за клопотанням сторони позивача, а засідання від 25.05.2020 року не відбулось у зв`язку із перебуванням судді у відпустці, також декілька засідань відкладались в результаті дій сторони позивача, зокрема щодо не забезпечення можливості допиту малолітнього свідка в одному із засідань. У свою чергу, наголошує, що витрати на правову допомогу мають бути фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У даному ж випадку інтереси ОСОБА_4 представляли два адвоката, відтак ОСОБА_4 міг уникнути щонайменше витрат на участь представника у половині судових засідань, адже такі витрати не були неминучими. Також, витрати на правову допомогу, про які йдеться в заяві не є фактичними, адже до заяви не додано документів про сплату наданих послуг. Підкреслює, що рішенням суду в даній справі було задоволено лише частину позовних вимог ОСОБА_4 , а саме задоволено 12,78 % заявлених вимог, про що свідчить стягнення судових витрат пов`язаних із сплатою судового збору саме в наведеному процентному співвідношенні. На підставі вищезазначеного просила зменшити розмір витрат на правову допомогу, які підлягають стягненню з неї на користь ОСОБА_4 .

У судовому засіданні представник позивача заяву про ухвалення додаткового рішення підтримав із зазначених у ній підстав та просив її задовольнити.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні просили суд зменшити розмір витрат на правову допомогу, із підстав викладених у їх заяві від 16.02.2020 року.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 259 ЦПК України визначено, що суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 3 та 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Так, зокрема, позивач просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 50250 грн.

У підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивач долучає до матеріалів справи договір про надання правничої (правової) допомоги № 14/05 від 14.05.2019 року, акт наданих послуг № 1 від 28.01.2021 року.

З вищезазначеного акта наданих послуг від 28.01.2021 року, вбачається, що вартість послуг по правовій допомозі в розмірі 50250 грн. складається з наступного:

1) Консультація Клієнта з питань поділу спільного сумісного майна, про стягнення компенсації вартості спільного майна затрачено 2 год., вартість 3000 грн.;

2) Опрацювання документів (33 окремих додатки до позову), підготовка позовної заяви про стягнення компенсації вартості спільного майна, копіювання додатків до позовної заяви та подача позову до Луцького міськрайонного суду Волинської області 27 січня 2020 року - затрачено 9 год., вартість 13500 грн.;

3) Підготовка та подача клопотання про забезпечення доказів до Луцького міськрайонного суду Волинської області затрачено 2 год., вартість 3000 грн.;

4) Явка та участь у судовому засіданні по справі № 161/1404/20 призначене на 02 березня 2020 року, яке було відкладене - затрачено 1 год., вартість 1500 грн.;

5) Явка та участь у судовому засіданні по справі № 161/1404/20 призначене на 09 квітня 2020 року, яке було відкладене - затрачено 1 год., вартість 1500 грн.;

6) Явка та участь у судовому засіданні по справі № 161/1404/20 призначене на 25 травня 2020 року, яке було відкладене - затрачено 1 год., вартість 1500 грн.;

7) Явка та участь у судовому засіданні по справі № 161/1404/20 призначене на 22 червня 2020 року, яке було відкладене - затрачено 1 год., вартість 1500 грн.;

8) Явка та участь у судовому засіданні по справі № 161/1404/20 призначене на 03 вересня 2020 року, яке було відкладене - затрачено 1 год., вартість 1500 грн.;

9) Явка та участь у судовому засіданні по справі № 161/1404/20 призначене на 17 листопада 2020 року, яке було відкладене - затрачено 1 год., вартість 1500 грн.;

10) Явка та участь у судовому засіданні по справі № 161/1404/20 призначене на 17 листопада 2020 року, яке було відкладене - затрачено 1 год., вартість 1500 грн.;

11) Явка та участь у судовому засіданні по справі № 161/1404/20 призначене на 16 грудня 2020 року, яке було відкладене - затрачено 1 год., вартість 1500 грн.;

12) Явка та участь у судовому засіданні по справі № 161/1404/20 призначене на 20 січня 2021 року, суд видалився у нарадчу кімнату для проголошення рішення - затрачено 1 год., вартість 1500 грн.;

13) Явка та участь у судовому засіданні по справі № 161/1404/20 на проголошенні рішення суду, яке відбулося 25 січня 2021 року - затрачено 0,5 год., вартість 750 грн.;

14) Ознайомлення із зустрічним позовом про поділ майна подружжя від 28 лютого 2020 року у рамках справи № 161/1404/20 - затрачено 1 год., вартість 1500 грн.;

15) Ознайомлення із додатками на 150 сторінках до зустрічного позову про поділ майна подружжя від 28 лютого 2020 року - затрачено 3 год., вартість 4500 грн.;

16) Підготовка та подача відзиву на зустрічний позов 2 год., вартість 3000 грн.;

17) Ознайомлення із витребуваними матеріалами справи (банківські виписки про рух коштів на рахунках АТ КБ Приватбанк) - затрачено 5 год., вартість 7500 грн.;

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів.

Зокрема, у рішеннях у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006 року (пункт 80), у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009 року (пункти 34-36), у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 року, у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015 року (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У пункті 26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та складності), розумності їхнього розміру та конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції.

За наведених обставин, виходячи із засад розумності, справедливості, виваженості, з урахуванням співмірності складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд вважає обгрунтованою понесені ОСОБА_4 витрати на правничу допомогу в загальному розмірі 50250 грн.

Визначаючи розмір витрат, понесених позивачем суд враховує вимоги ч.2 ст. 141 ЦПК України, згідно якої судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, рішенням суду від 25.01.2021 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.

Звертаючись з позовом до суду позивач просив стягнути з відповідача кошти в загальному розмірі 3246510 грн., однак вимоги позову задоволено частково на суму 414870 грн., тобто у відсотковому співвідношенні заявлені позовні вимоги були задоволеними на 12,78 %).

Відтак, до задоволення підлягають вимоги ОСОБА_4 щодо стягнення з відповідача понесених ним та документально підтверджених витрат на правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Розмір таких витрат становить (50250*12,78%) 6421 грн. 95 коп.

Враховуючи вимоги ст. 137 ЦПК України та з огляду на співрозмірність витрат на оплату послуг адвоката, пов`язаних із захистом прав та представництвом інтересів позивача у даній конкретній справі, враховуючи характер спору, участь адвоката у справі, кількість судових засідань, суд, з урахуванням основоположних засад справедливості, виваженості та розумності, вважає обґрунтованим та об`єктивним, і таким, що підпадає під критерій розумності, розмір витрат на правову допомогу у сумі 6421 грн. 95 коп.

Керуючись ст. ст. 133, 134, 137, 141, 270 ЦПК Ураїни , суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації вартості спільного майна, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6421 (шість тисяч чотириста двадцять одну) гривню 95 копійок.

В іншій частині вимог відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Додаткове рішення у повному обсязі складено 19 лютого 2021 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.П. Пушкарчук