Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

02 грудня 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Калініченко О.Б.

при секретарі Мельник Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

29.09.2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

В обґрунтування пред`явленого позову позивач зазначає, що на підставі свідоцтва про право власності, серії НОМЕР_1 , виданого 26.11.2007 року виконавчим органом Київської міської ради Головного управління житлового забезпечення, є власником квартири АДРЕСА_1 .

18.01.2008 року між сторонами було укладено шлюб, у зв`язку з чим позивачем було надано згоду на проведення державної реєстрації місця проживання відповідача у зазначеній квартирі.

Заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 20.12.2018 року шлюб розірвано. Таким чином, на думку позивача, після розірвання шлюбу правові підстави користування житловим приміщенням відповідач втратив.

Орієнтовно з 01.08.2017 року відповідач в квартирі разом з нею не проживає, про що складено відповідний акт № 17/09-1 від 17.09.2021 року. Крім того, відповідач не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житлового приміщення. Всі витрати несе лише позивач.

Посилається на те, що, оскільки відповідач створює їй перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження майном, а саме відмовляється здійснювати процедуру зняття з реєстрації місця проживання, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 03.11.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін та призначено судове засідання.

У судове засідання сторона позивача подала заяву, з якої вбачається, що позовні вимоги сторона позивача підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся в порядку, передбаченому процесуальним законом.

Суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Положеннями ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується виданим свідоцтвом про право власності від 19.11.2007 року № НОМЕР_2 .

18.01.2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб, який заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 20.12.2018 року було розірвано.

За відомостями відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом`янської РДА ОСОБА_2 зареєстрований в зазначеній квартирі з 22.03.2011 року.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

На підтвердження викладених вище обставин стороною позивача надано копію акту про не проживання особи за місцем реєстрації № 17/09-1 від 17.09.2021 року, за підписами голови правління, ревізора та керуючої ОСББ «Родинна оселя» - ОСОБА_5, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , з якого вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 ,починаючи з 01.08.2017 року, фактично не проживає.

При розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла; і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї; колишніми членами його сім`ї; а також членами сім`ї колишнього власника житла.

Суд приходить до висновку, що, оскільки ОСОБА_2 як колишній член сім`ї власника тривалий час, тобто, понад року, не проживає в квартирі АДРЕСА_1 , не оплачує житлово-комунальні послуги, то підстав для збереження за відповідачем права користування спірним житлом, передбачених ч. 2 ст. 405 ЦК України, не встановлено.

Враховуючи викладене, відповідач є таким, що втратив право користування квартирою, що належить на праві власності позивачу, але, будучи зареєстрованим за її адресою, порушує права та законні інтереси власника на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном, а, отже, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про, серед іншого, позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 908 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 16, 317, 319, 321, 328, 334, 383, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273, 280-284 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) 840,80 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 13 грудня 2021 року.

Суддя: