ПЕРВОМАЙСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року м. Первомайськ

Справа :484/1396/21

Номер провадження : 2/484/833/21

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі судді Фортуни Т.Ю., за участю секретаря судового засідання Кузьменко Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайськ в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та визнання права власності,

за участю представниці позивачки адвоката Нестеренко Є.П.

встановив:

ОСОБА_1 (далі позивачка) звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач-1), до ОСОБА_3 (далі відповідачка-2) про поділ майна подружжя та визнання права власності. Позовні вимоги мотивовано тим, що з 11.04.1980 позивачка та відповідач-1 перебували в зареєстрованому шлюбі. 19.07.2017 рішенням суду шлюб розірвано. Під час перебування у шлюбі подружжя на підставі договору купівлі-продажу від 11.09.1999, реєстровий № 1605, набуло у власність житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, який розташовано на земельній ділянці площею 0,082 га, за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до технічного паспорта, виготовленого 10.02.2021 ТОВ «Тімворк» загальна площа будинку становить 136,4 кв.м. Ринкова вартість зазначеного будинку відповідно до висновку про вартість майна складеного ТОВ «ЕКФАРД» 15.02.2021 становить 416724,15 грн.; ринкова вартість земельної ділянки 181945,54 грн. Загальна сума спільного майна подружжя становить 598669,69 грн. Крім того, подружжя не проводило реєстрацію права власності на зазначену вище земельну ділянку. Після розірвання шлюбу сторони не можуть дійти згоди щодо поділу спільного майна подружжя, що стало підставою для звернення до суду із позовом. Просить поділити майно, яке є спільною сумісною власністю між позивачкою та відповідачем-1; у порядку поділу визнати за позивачкою право власності на Ѕ частку на житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами та на Ѕ частку земельної ділянки, на якій розташовано будинок; судові витрати, які складають витрати на сплату судового збору в сумі 2993,35 грн. та витрати на направлення поштової кореспонденції в сумі 908,40 грн., покласти на відповідача.

Відповідач-1 відзив по суті спору не надав; надав звіт про вартість майна станом на 03.06.2021.

Від відповідачки-2 до суду надійшла заява від 08.09.2021 про визнання позову в частині визнання права власності на земельну ділянку.

Ухвалою суду від 28.04.2021 відкрито провадження у справі; розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 05.07.2021 залучено до участі у справі співвідповідача ОСОБА_3 ; вирішено питання про витребування доказів.

Ухвалою суду від 22.11.2021 закрито підготовче провадження; справу призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні представниця позивачки позов підтримала в повному обсязі; зазначила, що наявність підстав для поділу спільного майна подружжя шляхом визнання права власності на ідеальні частки за кожним із подружжя не залежать від вартості спірного майна; у зазначеній справі вартість майна впливає на розмір судового збору.

Представник відповідача-1 в судове засідання не прибув; надав заяву про розгляд справи у його відсутність; проти поділу спільного майна не заперечує, водночас не згоден з визначеною вартістю майна.

Відповідачка-2 в судове засідання не прибула; надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представниці позивачки суд дійшов до таких висновків.

Між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 Виконавчим комітетом Біленківської сільської ради Запорізького району Запорізької області 11.04.1980 було зареєстровано шлюб, актовий запис № 30; прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_5 ».

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19.07.2017, яке набрало законної сили 01.09.2017, шлюб розірвано.

Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 11.09.1999, реєстровий номер 1605, ОСОБА_6 , вона ж ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_2 купив житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , на земельній ділянці, розміром 0,082 га згідно Державного акта на право приватної власності на землю, виданого Первомайським міськвиконкомом 25.09.1996, зареєстрованого у Книгу записів державних актів за № 5074.

Згідно з листом КП Первомайського МБТІ від 11.12.2020 № 426/04-02-03 станом на 31.12.2021 право власності на вказаний житловий будинок зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 11.09.1999, реєстровий номер 1605; загальна площа 57,3 кв. м., житлова 40,7 кв. м.

Відповідно до інформаційної довідки від 15.12.2021 № 290593714 Державний реєстр речових прав на нерухоме майно не містить відомостей щодо реєстрації права власності на зазначене вище нерухоме майно.

Відповідно до Державного акта серії IV № 018779 на право приватної власності на земельну ділянку, розміром 0,082 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі рішення Первомайської міської ради народних депутатів від 14.08.1996 № 209, зареєстровано за ОСОБА_3 ; землю передано для обслуговування житлового будинку; акт зареєстровано в Книзі записів актів на право приватної власності на землю за № 5074.

Відповідно до звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 15.02.2021 № 18-210215-007 вартість земельної ділянки, площею 0,0820 га становить 181945,54 грн. Використано порівняльний методичний підхід. Водночас, з розрахункової частини звіту вбачається, що два з чотирьох об`єктів для порівняння оцінювачем взято з іншого населеного пункту, а саме: Баштанка Баштанського району.

Водночас, відповідач не погодившись із визначеною у звіті вартістю земельної ділянки, не надав суду альтернативний звіт на спростування раніше визначеної вартості нерухомого майна. Із клопотаннями про призначення судової експертизи з метою визначення вартості нерухомого майна сторони не звертались.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав вважати, що станом на 15.02.2021 вартість спірної земельної ділянки становить 181945,54 грн.

Згідно з технічним паспортом садибний (індивідуальний) житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , складається з: житлового будинку (веранда, коридор, кухня, чотири житлових кімнати) загальною площею 60,0 кв. м., з якої житлова 40,7 кв. м., допоміжна 14,4 кв. м., літня 4,9 кв. м., та господарських будівель та споруд (літня кухня, підсобне приміщення, два санвузли, погріб) загальною площею 76,4 кв. м. таким чином, житлова площа будинку становить 40,7 кв. м., підсобних приміщень 95,7 кв. м.

Відповідно до звіту про оцінку майна від 15.02.2021 № 18-210215-005 вартість зазначеного житлового будинку, загальною площею 136,4 кв. м. становить 416724,15 грн. Під час визначення вартості нерухомого майна оцінювачем використано дані з технічного паспорта виготовленого станом на 10.02.2021 та порівняльний методичний підхід. Водночас, з розрахункової частини звіту вбачається, що об`єкти для порівняння оцінювачем взято з іншого населеного пункту, а саме: Баштанка Баштанського району, загальною площею 135 кв. м., 100 кв. м., 212 кв. м., 115 кв. м. кожний.

Відповідно до звіту про оцінку майна від 03.06.2021 вартість зазначеного житлового будинку, загальною площею 60,00 кв. м., житловою 40,7 кв.м. становить 150500,00 грн. Під час визначення вартості нерухомого майна оцінювачем використано дані з технічного паспорта виготовленого станом на 10.02.2021 та порівняльний методичний підхід. Зі звіту вбачається, що об`єкти для порівняння оцінювачем взято з м. Первомайськ загальною площею 46 кв. м., 59 кв. м., 54 кв. м., 60 кв. м. кожний.

Сторони не дійшли згоди щодо визначення вартості спірного житлового будинку. Суд ураховує, що у звіті від 15.02.2021 визначено вартість житлового будинку загальною площею 136,4 кв. м., в той час як відповідно до технічного паспорта загальна площа житлового будинку становить 60,0 кв.м., решта - 76,4 кв. м. є господарськими будівлями та спорудами; крім того, для визначення вартості об`єкта розташованого у м. Первомайськ порівняльним методом для порівняння експертом обрано об`єкти, які розташовані в іншому населеному пункті Баштанка Баштанського району. У звіті від 03.06.2021 визначено вартість житлового будинку загальною площею 60,0 кв. м.; для порівняння обрано об`єкти, розташовані у м. Первомайськ.

Оскільки у звіті від 15.02.2021 є розбіжності в частині загальної площі житлового будинку, крім того, для порівняння обрано об`єкти з іншої місцевості, суд приходить до висновку, що звіт від 03.06.2021 є актуальним; суд не вбачає підстав для визнання зазначеного доказу недопустимим.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вартість спірного житлового будинку станом на 03.06.2021 становить 150500,00 грн.

Таким чином, загальна вартість спірного майна становить 332445,54 грн.

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з ч. 1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 63 CК України встановлено рівність прав дружини та чоловіка на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Статями 69, 70 СК України закріплено право дружини та чоловіка на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу, а також правило про те, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст. 30 ЗК України в редакції чинній на час укладання договору купівлі-продажу при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі та споруди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Згідно ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя» роз`яснено, що, вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу. Проте розпорядження таким майном після розірвання шлюбу здійснюється колишнім подружжям виключно за взаємною згодою відповідно до положень ЦК, оскільки в таких випадках презумпція згоди одного з подружжя на укладення другим договорів з розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя вже не діє.

Таким чином, суд приходить до висновку, що спірне майно є спільним майном подружжя, право на яке у рівних частках мають чоловік та дружина. Враховуючи цілісність об`єкта нерухомого майна - житлового будинку з земельною ділянкою, на якій він розміщений, до позивача за визнання права власності на 1/2 частку житлового будинку в порядку поділу, переходить у власність і відповідна частка земельної ділянки, наданої для його обслуговування без зміни цільового призначення, оскільки таке право мав і попередній власник.

Ураховуючи наведене, суд вважає наявними підстави для визнання за позивачкою права власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами та на 1/2 частку земельної ділянки, наданої для обслуговування житлового будинку, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки зазначене нерухоме майно набуте відповідачем-1 під час шлюбу на підставі договору купівлі-продажу.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ураховуючи вищевикладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача.

Оскільки суд прийшов до висновку, що загальна вартість спірного майна становить 332445,54 грн., розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на Ѕ частку майна становить 1662,23 грн.; саме таку суму має бути стягнуто з відповідача-1 на користь позивачки. Оскільки позивачка за подання позову сплатила судовий збір, розмір якого обраховано із загальної вартості спірного майна 598669,69 грн., що становить 2993,35 грн., надмірно сплачена сума судового збору в сумі 1331,12 грн. має бути повернуто відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду. Крім того, позивачка понесла судові витрати пов`язані із розглядом справи, а саме на направлення поштової кореспонденції, загальна вартість яких становить 908,40 грн.; зазначену суму судових витрат має бути стягнуто з відповідача-1 на користь позивачки.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

- позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та визнання права власності, - задовольнити;

- виділити ОСОБА_1 із спільної сумісної власності подружжя 1/2 частку житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами та визнати за ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ,право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

- виділити ОСОБА_1 із спільної сумісної власності подружжя 1/2 частку земельної ділянки та визнати за ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ,право власності на 1/2 частку земельної ділянки, загальною площею 0,082 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; наданої відповідно до Державного акта серії IV № 018779 на право приватної власності на земельну ділянку, зареєстрованого в Книзі записів актів на право приватної власності на землю за № 5074, для обслуговування житлового будинку;

- стягнути з ОСОБА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , судові витрати в сумі 2570,63 грн. (дві тисячі п`ятсот сімдесят грн. 63 коп.), з яких витрати на сплату судового збору в сумі 1662,23 грн. та витрати на направлення поштової кореспонденції в сумі 908,40 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про сторін:

Позивачка: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 );

представниця позивачки: ОСОБА_7 ( АДРЕСА_3 , неж. прим. 38, НОМЕР_3 );

відповідач-1: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 );

представник відповідача: ОСОБА_8 ( АДРЕСА_5 );

відповідачка-2: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_6 ; ідентифікаційний код НОМЕР_4 ).

Повне судове рішення складено 16.12.2021.

Суддя Т.Ю. Фортуна