Провадження № 2/234/4546/21
06 грудня 2021 року місто Краматорськ
Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул Грушевського, 1Д,
ОСОБА_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
Обставини справи:
26.10.2021 року АТ КБ Приватбанк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовна заява вмотивована тим, що з ОСОБА_2 з метою отримання банківських послуг була підписана заява б/н від 30.04.2013 року. Відповідно до виявленого бажання, позичальнику було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Для користування кредитним картковим рахунком, позичальник отримав кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 4400 грн. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 померла. Свої зобов`язання перед банком ОСОБА_2 не виконала та станом на дату її смерті сума заборгованості за кредитним договором б/н від 30.04.2013 року становить 5 464,03 грн., яка складається з: 5 464,03 грн.- 5 464,03 грн.- заборгованість за простроченим тілом кредиту.
04.06.2020 року позивачем було отримано відповідь від Першої Краматорської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого позичальника із заявами про прийняття спадщини чи відмови від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк».
Позивач вважає, що відповідач ОСОБА_1 прийняв спадщину, до складу якої входять кредитні зобов`язання померлого позичальника, оскільки на час відкриття спадщини відповідач постійно проживав з спадкодавцем - позичальником і протягом шести місячного строку від дня відкриття спадщини не відмовився від її прийняття, посилаючись на положення частини третьої статті 1268 ЦК України.
Просить стягнути з відповідача дану заборгованість та судові витрати в сумі 2 270 грн., сплачені позивачем при зверненні до суду.
Ухвалою суду від 08.11.2021 року провадження по справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність. Позовні вимоги просить задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Вiдповiдач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Повідомлений належним чином про час та місце слухання справи повісткою, про причини неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву не подав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, слідує, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив:
ОСОБА_2 звернулась до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву № б/н від 30.04.013 року. В анкеті заяві позичальник підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із «Пам`яткою клієнта, «Умовами та правилами надання банківських послуг», а також Тарифами складає договір про надання банківських послуг. Відповідно до умов договору позичальник отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що відповідає строку дії картки.
Відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_2 12.12.2014 року отримала кредитну картку з терміном дії до 06/18, 15.10.2016 року отримала кредитну картку з терміном дії до 07/20, 22.06.2017 року отримала кредитну картку з терміном дії до 04/21 та 07.07.2018 року отримала картку з терміном її дії до 06/22 року.
Як вбачається з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_2 , з 12.12.2014 року позичальнику було встановлений кредитний ліміт у сумі 4 400,00 грн.
14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк».
ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .
Із копії паспорта ОСОБА_2 вбачається, що з 29.11.2007 року вона була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач ОСОБА_1 з 02.10.2013 року також зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що також підтверджується копією паспорта відповідача та відомостями Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на час смерті позичальника ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором б/н від 30.04.2013 року становить 5 464,03 грн., яка складається з: 5 464,03 грн.- 5 464,03 грн.- заборгованість за простроченим тілом кредиту, відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 30.04.2013 року.
Згідно відповіді, направленою Першою краматорською державною нотаріальною конторою від 04.06.2020 на адресу АТ КБ «Приватбанк» встановлено, що ніхто із спадкоємців ОСОБА_2 до нотаріальної контори не звертався, та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк».
Така ж інформація міститься у відповіді Першої краматорської державної нотаріальної контори від 17.11.2021 року на запит Краматорського міського суду Донецької області від 08.11.2021 року та доданої Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру за № 67332956 від 17.11.2021 року.
Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з частиною 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Крім того, відповідно до частини третьої статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Як роз`яснено у пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця.
Аналіз норм статей 1216, 1218, 1219, 1231, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України дає підстави для висновку про те, що спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, реалізувавши які, спадкоємець, незалежно від отримання ним свідоцтва про право на спадщину, набуває прав на спадкове майно (право володіння, користування).
За змістом статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
Абзацом 2 пункту 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця, розмір якої може бути визначений за правилами статті 625 цього Кодексу.
Відсутність свідоцтва про право на спадщину не свідчить про неприйняття особою спадщини.
Факт постійного проживання разом із спадкодавцем може підтверджуватися відміткою у паспорті спадкоємця про місце реєстрації особи, що в силу положень статті 1268 ЦК України дає підстави для висновку про належність спадщини спадкоємцеві з часу її відкриття.
Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.
У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України.
Згідно з частиною 1 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Частиною 3 вказаної вище статті передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до частини 1 статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Частиною 2 вказаної статті передбачено, що заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
Згідно з ч.1 статті 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Частиною 1 ст. 1281 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.
Відповідно до частини 2 вказаної вище статті, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.
Як вбачається із частини 3 вказаної вище статті, якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.
Частиною 4 вказаної вище статті передбачено, що кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право.
Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за зобов`язанням, а також припинення такого зобов`язання.
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 було надані кредитні картки: НОМЕР_2 , дата відкриття - 12.12.2014 року, термін дії - 06/18; № НОМЕР_3 , дата відкриття - 15.10.2016 року, термін дії - 07/20; № НОМЕР_4 , дата відкриття - 22.06.2017 року, термін дії - 04/21; № НОМЕР_5 , дата відкриття - 07.07.2018року , термін дії - 06/22.
Як вбачається із претензії кредитора - Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» останній звернувся до Першої краматорської державної нотаріальної контори 19.05.2020 року, тобто в межах строку, передбаченого статтею 1281 ЦК України.
Частиною 1 статті 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.
До складу спадщини входять кредитні зобов`язання померлого Позичальника. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України, оскільки відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини.
Таким чином, у зв`язку із не належним виконанням зобов`язань по кредитному договору ОСОБА_2 у відповідача утворилася вищевказана заборгованість.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
З врахуванням викладеного, заборгованість за кредитним договором б/н від 30.04.2013 року станом на 14.05.2019 року становить 5 464,03 грн., яка складається з: 5 464,03 грн.- 5 464,03 грн.- заборгованість за простроченим тілом кредиту.
Таким чином, суд вважає що позов підлягає задоволенню - з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборгованість у сумі 5 464,03 грн.
Крім того, відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 2 270,00 грн., сплачений ним при подачі позовної заяви.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12-13,76-79,81, 141, 259, 263-265, 280-283, ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 536, 611, 1050, 1054, 1216,1217,1268,1270,1273,1281,1282ЦК України суд, -
Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області, протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Рішення ухвалене в нарадчій кімнаті й надруковано в одному екземплярі.

Суддя Краматорського міського суду О. М. Данелюк