Справа № 171/1626/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 грудня 2021 року м. Апостолове Дніпропетровської області
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Чумак Т.А.
за участю секретаря судового засідання Ровної Н.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представник позивачів ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Представник позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвокат Стяпонавічюс А.В. звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позову представник посилається на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 26.05.2014 р., що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №267430299 від 26.07.2021 р.
Вказує, що згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Апостолівської мської ради від 12.07.2021 року № 2801, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є рідним сином дружини ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дружиною ОСОБА_4 .
Після реєстрації місця проживання відповідачі за вказаною адресою жодного дня не проживали. Відповідачі не сплачують комунальні платежі, не отримують кореспонденцію, особистих речей в будинку не має і взагалі даним житловим приміщенням не цікавляться, після реєстрації виїхали проживати в інше місце, куди саме позивачам не відомо.
За вищенаведених обставин представник позивачів вважає, що відповідачі втратили право на користування вищевказаним житлом.
Позивачі та представник позивачів в судове засідання не з`явилися, представник позивачів ОСОБА_3 надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, у разі неявки відповідачів не заперечує проти винесення заочного рішення по справі.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день, місце та час розгляду справи повідомлялися відповідно до положень ст.ст. 128-131 ЦПК України, що підтверджується матеріалами справи, відзив до суду не подали.
Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Тому, ураховуючи вказане, а також наявність згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст.280 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, дійшов до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ОСОБА_1 є власниками житлового будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 17).
Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності житловий будинок АДРЕСА_1 на праві приватної спільної часткової власності, розмір частки Ѕ, належить ОСОБА_1 (а.с. 18-19)
З довідки виконавчого комітету Апостолівської міської ради № 2801 від 12.07.2021 року встановлено, що у вищезазначеному житловому будинку зареєстровані: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дата реєстрації з 13.02.2018 р. (а.с.12).
З акту про фактичне місце проживання мешканців м. Апостолове від 12.07.2021 року вбачається, що в житловому будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з 13.02.2018 року зареєстровані ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але фактично жодного дня в будинку не проживали. (а.с.30).
Таким чином, судом встановлено, що відповідачі на даний час дійсно зареєстровані в житловому будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , але фактично в зазначеному житловому будинку не проживають.
На даний час позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не можуть вільно розпоряджатись та користуватись своїм майном на власний розсуд через реєстрацію відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у їхньому житловому будинку.
Оскільки об`єктом власності особи може бути, зокрема, житловий будинок, садиба, квартира, а права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд, отже обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Частиною 1 ст.317 ЦК України передбачено, що власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», ст.321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Враховуючи викладене суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та необхідність ухвалення рішення про задоволення позовних вимог щодо визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.
Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору у розмірі 908,00 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4,5, 12, 13, 76-82, 89,141,258-259,264-265,273,280-282 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представник позивачів ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , такими, що втратили право на користування житловим будинком за адресою АДРЕСА_1 .
На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя: Чумак Т.А.