Ухвала

17 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 511/2748/17

провадження № 61-19657ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від

20 червня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Зоріної Наталії Володимирівни, Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Роздільнянського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 20 червня

2018 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від

01 жовтня 2020 року, позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу

Зоріною Н. В., серія НВІ 693392 від 27 грудня 2016 року, зареєстрований в реєстрі за № 1991 про звернення стягнення на магазин, загальною площею 371,4 кв. м, право власності на який зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» 03 серпня 2007 року, номер запису: 78 у книзі 30, реєстраційний номер: 19807122, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, загальною площею 0,0576 га цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 );

Вирішено питання розподілу судових витрат.

У грудні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія») на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 20 червня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року, у якій заявник просив скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Ухвалою Верховного Суду від 18 січня 2021 року поновлено ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» строк на касаційне оскарження рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 20 червня 2018 року та постанови Одеського апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року. Касаційну скаргу залишено без руху, надано заявнику строк до 05 лютого 2021 року для сплати судового збору.

У січні 2021 року до Верховного Суду надійшла заява ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про усунення недоліків та квитанція про сплату судового збору.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Як на підставу касаційного оскарження заявник посилається на те, що суди попередніх інстанцій ухвалили судові рішення без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верхового Суду 27 червня 2018 року у справі № 756/1529/15-ц, від 30 жовтня

2019 року у справі 390/131/18, від 19 листопада 2019 року у справі 466/10045/17, від 19 лютого 2020 року у справі № 171/1447/18, від 05 серпня 2020 року у справі № 369/6771/15-ц, від 15 жовтня 2020 року у справі № 643/10865/15-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Перевіривши наведені заявником доводи, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження на підставі положень пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України, оскільки посилання заявника на неврахування висновків Верховного Суду викладених у зазначених постановах є безпідставними, оскільки вони ухвалені у справах з іншим предметом позову.

Іншими підставами касаційного оскарження заявник зазначає порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки оскаржувані судові рішення ухвалені на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини третьої статті 411 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга подана в передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. Наведені у ній доводи підлягають перевірці, а тому згідно частини сьомої статті 394 ЦПК України наявні підстави для відкриття касаційного провадження.

Касаційне провадження у цій справі відкривається на підставі пункту 4 частини другої статті 389 ЦПК України (пункт 4 частини третьої статті 411 ЦПК України).

Касаційна скарга містить клопотання про зупинення виконання рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 20 червня 2018 року до закінчення касаційного перегляду справи.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Оскільки рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від

20 червня 2018 року не підлягає примусовому виконанню у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись статтями 389, 392, 394, 395, ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Зоріної Наталії Володимирівни, Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Роздільнянського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від

20 червня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року.

Витребувати з Роздільнянського районного суду Одеської області цивільну справу № 511/2748/17.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 19 березня 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г. І. Усик І. Ю. Гулейков О. В. Ступак