У Х В А Л А

Іменем України

13 грудня 2021 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Панченко О.М.

при секретарі - Богослов Ю.В.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Броварський відділ державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), стягувач: ОСОБА_2 на неправомірні дії державного виконавця та скасування довідки-розрахунку заборгованості по аліментам та постанов про встановлення обмежень, -

ВСТАНОВИВ:

До Деснянського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Броварський відділ державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), стягувач: ОСОБА_3 на неправомірні дії державного виконавця та скасування довідки-розрахунку заборгованості по аліментам та постанов про встановлення обмежень. У вказаній скарзі ОСОБА_1 просить суд прийняти дану скаргу до розгляду, визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Попович А.О. щодо розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 23.08.2021 року та скасувати зазначений розрахунок суми боргу.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 09.09.2021 року відкрито провадження по справі та скаргу призначено до судового розгляду.

В обґрунтування скарги ОСОБА_1 зазначає, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва по справі № 2-246/08 від 18.02.2008 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 (після зміни прізвища - ОСОБА_2 ) про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 01.02.2007 року до досягнення повноліття дитиною. Відділом державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 9678361 від 23.10.2008 року.

23.10.2008 року відділом державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження № 9678361, про що винесена Постанова про відкриття виконавчого провадження.

Постановою про передачу виконавчого провадження від 27.08.2018 року виконавчий документ був переданий до Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби та 16.10.2018 року відкрито провадження, про що винесена відповідна постанова про прийняття виконавчого.

Скаржник звертає увагу суду на те, що постановою про скасування заходів примусового виконання Бориспільського міськрайонного ВДВС від 16.10.2018 року встановлено, що станом на 16.10.2018 року заборгованість зі сплати аліментів погашена в повному обсязі. Даною Постановою також встановлено, що виконавчий лист надійшов пакетною передачею від Печерського відділу державної виконавчої служби м. Києва. Державним виконавцем нараховано заборгованість зі сплати аліментів, що станом на жовтень 2018 року згідно довідки-розрахунку № 38488 від 16.10.2018 року становить 37 501,59 грн. Боржником до відділу надано підтвердження про сплату заборгованості на загальну суму 38 008,00 грн. Заборгованість зі сплати аліментів погашена в повному обсязі. Зазначені обставини підтверджується в тому числі й поданою 24.09.2021 року представником Скаржника адвокатом Щербиною Я.М. належним чином засвідченою заявою до Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві про долучення до матеріалів виконавчого провадження оригіналу платіжного документу про сплату аліментів від 20.02.2018 року, копія заяви на переказ готівки № 17940US від 31.12.2017 року на суму 83000,00 (вісімдесят три тисячі) гривень 00 копійок. Крім того, Постанова про скасування заходів примусового виконання від 16.10.2018 року, Постанова про скасування заходів примусового виконання від 16.10.2018 року свідчать про повну сплату заборгованості, а оскільки Стягувач не оскаржила в порядку ст. 447 ЦПК України довідку-розрахунок від 21.05.2019 року за № 16278, то таким чином повністю підтвердила факт відсутності заборгованості у період з 11.2018 року по 05.2019 року.

Скаржник стверджує, що за його заявою матеріали виконавчого провадження були передані до Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління МЮ (м. Київ), про що винесена Постанова про прийняття виконавчого провадження від 14.01.2020 року. Оскільки скаржник регулярно сплачував аліменти, згідно Довідки-розрахунку від 06.02.2020 року за № 18445, заборгованість по аліментам станом на 01.01.2020 року відсутня, переплата аліментів становить 9 998,75 грн. Оскільки зазначений розрахунок Стягувач не оскаржувала в порядку ст. 447 ЦПК України, а, отже, повністю підтвердила факт відсутності заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.01.2020 року. В подальшому згідно Повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників від 10.08.2021 року, у період з 01.01.2020 року по 10.08.2021 року розмір заборгованості по сплаті аліментів становить 17 671,01 грн., які Скаржник повністю сплатив 10.08.2021 року у розмірі 17 672,00 грн., після чого державним виконавцем Попович А.О. були скасовані відповідні постанови про обмеження. Зазначені Постанову про скасування заходів примусового виконання від 16.10.2018 року та Постанову про скасування заходів примусового виконання від 16.10.2018 року, довідку-розрахунок від 21.05.2019 року за № 16278 Стягувач не оскаржила в порядку ст. 447 ЦПК України, а, отже, повністю підтвердила факт відсутності заборгованості.

Скаржник звертає увагу суду на те, що через 6 днів після повного погашення заборгованості по аліментам, розмір якої був розрахований саме державним виконавцем Попович А.О., остання безпідставно, з грубим порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», без будь-якого розрахунку заборгованості по сплаті аліментів станом на 19.08.2021 року, протиправно винесла Постанову про арешт коштів боржника від 19.08.2021 року, Постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, Постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 19.08.2021 року, у яких зазначає, що сукупний розмір заборгованості по сплаті аліментів згідно розрахунку від 01.08.2021 року за період з 01.11.2011 по 01.08.2021 становить 125489,74 грн.

В подальшому, за твердженнями скаржника, на наступний день після винесення зазначених вище Постанов, 20.08.2021 року державним виконавцем було здійснено розрахунок заборгованості по сплаті аліментів та внесено зміни до оскаржуваних постанов в частині визначення розміру заборгованості, а саме: змінено суму 125489,74 грн. на 110036,45 грн. Надалі, 23.08.2021 року державний виконавець здійснює чергове коригування суми заборгованості за період з 01.11.2011 року по 23.08.2021 року, зазначаючи одним рядком про заборгованість станом на 31.10.2011 року у сумі 32 933,70 грн., та встановлює безпідставно новий розмір заборгованості по сплаті аліментів - 102 369,81 грн.

Скаржник вважає такий розрахунок заборгованості по сплаті аліментів за період з 31.10.2011 року по 23.08.2021 року на суму 102 369,81 грн., Постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 19.08.2021 року, Постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 19.08.2021 року незаконними та такими, що підлягають скасуванню з підстав, зазначених у позовній заяві.

Ухвалою суду від 09.09.2021 року відкрито провадження у справі.

28 вересня 2021 року представником Скаржника адвокатом Щербиною Я.М. було заявлено клопотання про витребування з Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (М. Київ) матеріали виконавчого провадження № 9678361.

Ухвалою суду від 28.09.2021 року було витребувано від Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському вайоні Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (М. Київ) матеріали виконавчого провадження № 9678361.

В судове засідання скаржник та представник скаржника не з`явилися, в своїй письмовій заяві представник скаржника просила проводити розгляд скарги без її участі.

Заінтересована особа стягувач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що стверджується матеріалами справи.

Заінтересована особа старший державний виконавець Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Попович А.О. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що стверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В силу ч.ч. 1,2 ст. 450 ЦПК України - скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали скарги, та додані до неї документи, суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Деснянського районного суду м.Києва по справі № 2-246/08 від 18.02.2008 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 (після зміни прізвища - ОСОБА_2 ) про стягнення з ОСОБА_1 , аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 01.02.2007 року до досягнення повноліття дитиною.

Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цьогоЗакону підлягають примусовому виконанню.

За змістом статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2)обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно частини першоїстатті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюютьсяЗаконом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців єсвоєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (ст. 3 ЗУ "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів").

В силу частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини другоїстатті 7 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" державний виконавець є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом.

Відповідно ч.1ст.15 Закону України «Про виконавче провадження»- сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Відповідно до ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження»,порядок стягнення аліментів визначається законом.

Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи,які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію,стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ст.195 Сімейного Кодексу України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Відповідно до п.4 ч.4ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець обчислює розмір заборгованості зі сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу та боржнику.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Аналізуючи дану норму Закону у співвідношенні з статтями 71та 74 Закону України "Про виконавче провадження" та іншими наведеними вище нормами, слід дійти висновку, що складення розрахунків заборгованості у визначених Законом випадках (в тому числі за заявою стягувача чи боржника) державним виконавцем, в провадженні якого перебуває виконавчий лист, передбачено з метою постійного контролю за сумами аліментів, що сплачуються (чи не сплачуються) боржником. Такий контроль дає можливість учасникам виконавчого провадження за наявності арифметичної помилки звернутися до державного (приватного) виконавця для внесення виправлень, а в разі наявного спору щодо суми заборгованості звернутися до суду в порядку, що встановлений СК України. Слід зазначити, що кожен із складених розрахунків заборгованості може бути предметом судового розгляду в порядку та строки передбачені СК України та ЦПК України.

Зі змісту ч. 8 ст.71Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 23.10.2008 року відділом державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві була винесена Постанова про відкриття виконавчого провадження № 9678361 щодо примусового стягнення аліментів із скаржника на користь стягувача.

Постановою про передачу виконавчого провадження від 27.08.2018 року Печерським РВДВС постановлено про передачу виконавчого документу до Бориспільського міськрайонного ВДВС.

Постановою про прийняття виконавчого провадження від 16.10.2018 року було прийняте виконавче провадження № 9678361 до Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби.

У постанові про скасування заходів примусового виконання Бориспільського міськрайонного ВДВС від 16.10.2018 року зазначено пропогашення в повному обсязі заборгованості зі сплати аліментів станом на 16.10.2018 року заборгованість зі сплати аліментів».

Постановою про скасування обмеження у праві виїзду за межі України від 16.10.2018 року встановлено, що «виконавчий лист надійшов пакетною передачею від Печерського відділу державної виконавчої служби м. Києва. Державним виконавцем нараховано заборгованість зі сплати аліментів, що станом на жовтень 2018 року згідно довідки-розрахунку № 38488 від 16.10.2018 року становить 37 501,59 грн.

Боржником до відділу надано підтвердження про сплату заборгованості на загальну суму 38 008,00 грн. Заборгованість зі сплати аліментів погашена в повному обсязі».

Довідкою-розрахунком заборгованості з аліментів за період з 11.2018 року по 05.2019 року від 21.05.2019 року за № 16278 встановлено, що заборгованість по аліментам станом на 21.05.2019 року відсутня.

Постановою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України від 27.05.2019 року встановлено, що станом на 27.05.2019 року заборгованість зі сплати аліментів погашена в повному обсязі.

Всі наявні в матеріалах справи довідки-розрахунки заборгованості з аліментів стягувачем жодного разу не оскаржувались, що підтверджує фактичне погодження із зазначеними обставинами про відсутність заборгованості.

В подальшому за заявою Скаржника від 29.01.2020 року матеріали виконавчого провадження № 9678361 були передані до Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління МЮ (м. Київ), про що винесена Постанова про прийняття виконавчого провадження від 14.01.2020 року.

Згідно Довідки-розрахунку від 06.02.2020 року за № 18445, заборгованість по аліментам станом на 01.01.2020 року відсутня, переплата аліментів становить 9 998,75 грн.

Відповідно до Повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників від 10.08.2021 року, державним виконавцем Попович А.О. зазначено, що сукупний розмір заборгованості за період з 01.01.2020 року по 10.08.2021 року становить 17 671,01 грн., яка була сплачена Скаржником в повному обсязі 10.08.2021 року, що підтверджується відповідним ордером від 10.08.2021 року № МВ 42665219 .

Не зважаючи на те, що державним виконавцем було самостійно визначений розмір заборгованості за період з 01.01.2020 року по 10.08.2021 року у розмірі 17 671,01 грн., яка була сплачена Скаржником, через 6 днів в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження», без будь-якого розрахунку заборгованості по сплаті аліментів станом на 19.08.2021 року, останньою було винесено Постанову про арешт коштів боржника від 19.08.2021 року, Постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, Постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 19.08.2021 року, у яких виконавцем була зазначена заборгованість за період з 01.11.2011 по 01.08.2021 в сумі 125 489,74 грн.

В подальшому, 20.08.2021 року державним виконавцем було здійснено Розрахунок заборгованості по сплаті аліментів та вкотре безпідставно внесено зміни до оскаржуваних Скаржником постанов в частині визначення розміру заборгованості, а саме: змінено суму 125489,74 грн. на 110036,45 грн.

23.08.2021 року державний виконавець вкотре здійснює коригування суми заборгованості за період з 01.11.2011 року по 23.08.2021 року, зазначаючи одним рядком про заборгованість станом на 31.10.2011 року у сумі 32 933,70 грн., та встановлює новий розмір заборгованості по сплаті аліментів - 102 369,81 грн.

Слід зазначити, що оскільки у Довідці-розрахунку від 06.02.2020 року за № 18445 зазначено, що заборгованість по аліментам станом на 01.01.2020 року відсутня, переплата аліментів становить 9 998,75 грн., аналогічно за попередні періоди відсутність заборгованості були підтверджені Постановою від 16.10.2018 року та Довідкою-розрахунком заборгованості з аліментів за період з 11.2018 року по 05.2019 року від 21.05.2019 року за № 16278, правових підстав для встановлення заборгованості у державного виконавця відсутні, а відтак оскаржувані розрахунок заборгованості по сплаті аліментів за період з 31.10.2011 року по 23.08.2021 року на суму 102 369,81 грн., Постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 19.08.2021 року, Постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 19.08.2021 року є незаконними та такими, що підлягають скасуванню.

У зв`язку з чим скасуванню підлягають винесені державним виконавцем, оскаржувані Постанова про арешт коштів боржника, Постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, Постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 19.08.2021 року

Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України, кконституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Варто зазначити, що згідно зі ст. 33 Конституції України, «Кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом».

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійсненн іцих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб».

Згідно зі статтею 13 Загальної декларації прав людини, кожна особа має право вільно пересуватися і обирати собі місце проживання у межах кожної держави. Кожна людина має право покинути будь-яку країну, включаючи й свою власну, і повернутися в свою країну.

Відповідно до ст. 447-453 ЦПК України - сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду. Скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника було порушено, суд постановляє ухвалу про задоволення скарги.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задовольння скарги ОСОБА_1 та визнання неправомірними дій старшого державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Попович А.О. щодо розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 23.08.2021 року, винесення Постанови про арешт коштів боржника, Постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, Постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 19.08.2021 року.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 7-13, 18, 76-83, 89, 258, 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Броварський відділ державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ОСОБА_2 на неправомірні дії державного виконавця та скасування довідки-розрахунку заборгованості по аліментам та постанов про встановлення обмежень задовольнити в повному обсязі.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Попович А.О. щодо розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 23.08.2021 року та скасувати зазначений розрахунок суми боргу у розмірі 102 369,81 грн.

Визнати неправомірними та скасувати постанови старшого державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Попович А.О. прийняті у виконавчому провадженні ВП № 9678361, а саме: Постанову про арешт коштів боржника від 19.08.2021 року, Постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 19.08.2021 року, Постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 19.08.2021 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд міста Києва.

Суддя: О.М. Панченко