Дата документу 08.12.2021 Справа № 310/7506/20
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 310/7506/20Головуючий у 1-й інстанції Прінь І.П. Повний текст рішення складено 29.03.2021 року.
Пр. № 22-ц/807/1795/21Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Маловічко С.В., Подліянової Г.С.

за участі секретаря Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 березня 2021 року у справі за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі - Банк) до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року Банк звернувся до суду із вищезазначеним позовом (а.с. 2-6), в якому просив стягнути заборгованість за кредитним договором № б/н від 19.11.2010 року у розмірі 8044,41 грн., яка складається з: 8044,41 грн. - заборгованості за тілом кредиту, в т.ч. 00,00 грн. - заборгованості за поточним тілом кредиту; 8044,41 грн. - заборгованості за простроченим тілом кредиту; 00,00 - заборгованості за нарахованими відсотками; 00,00 - заборгованості за простроченими відсотками; 00,00 - заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 00,00 - пені; 00,00 - комісії.

В обґрунтування позову Банк зазначав, що 19.11.2010 року між Банком і ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №б/н, за яким позичальник отримала кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 померла. Спадкоємці після смерті ОСОБА_2 мали право подати заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини у строк з 28.01.2019 року до 28.07.2019 року. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 , який вважається таким, що прийняв спадщину, до складу якої, у тому числі, входять і боргові зобов`язання спадкодавця. 16.02.2020 року позивачем була направлена претензія кредитора до Бердянської районної державної нотаріальної контори. 10.03.2020 року позивачем була отримана відповідь Бердянської районної державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого ОСОБА_2 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались. 16.05.2020 року на адресу спадкоємця ОСОБА_1 був направлений лист-претензія, в якій позивач пред`явив свої претензії щодо повернення кредитних коштів, але відповідачка жодних дій з їх повернення не вчинила. Станом на дату смерті позичальника його заборгованість перед банком за кредитним договором б/н від 19.11.2010 року становить 8044,41 грн., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Прінь І.П. (а.с. 56).

Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 60-61) провадження у цій справі відкрито.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 березня 2021 року (а.с. 120-123) у задоволенні позову Банку у цій справі відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, Банк у своїй апеляційній скарзі (а.с. 130-131) просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Банку у цій справі задовольнити у повному обсязі, стягнути з відповідача судові витрати.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 136).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито (а.с. 139), дану справу призначено до апеляційного розгляду (а.с. 140), з урахуванням навантаженості судді-доповідача та колегії суддів, а також щорічної відпустки судді-доповідача (а.с.155).

Відповідач ОСОБА_1 подав апеляційному суду заперечення на вищезазначену апеляційну скаргу Банку у цій справі (а.с. 151).

У судовому засіданні 01 вересня 2021 року апеляційним судом розпочато розгляд цієї справи по суті за відсутності всіх учасників цієї справи: заслухано доповідь судді-доповідача, у розгляді цієї справи оголошено перерву у зв`язку із витребуванням ухвалою суду (а.с. 157) в порядку задоволення клопотання Банку для долучення до матеріалів цієї справи:

1.Виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області (юридична адреса: 71118, Україна, Запорізька область, місто Бердянськ, площа Єдності, 2, е-пошта: ISPOLKOM@ВМR.GОV.UA. ФАКС +380(6153) 3-84-44) інформацію про належність на праві власності (у випадку, спільної сумісної власності, то з зазначенням часток прав власності) нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , а також про балансову вартість цієї квартири;

2.Головного управління Держгеокадастру (юридична адреса: 69095. м. Запоріжжя, вул. Українська, б.50, тел. , Електронна пошта: інформаційну довідку про те, чи є власником земельної ділянки ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

3.Регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області (юридична адреса: 69035 м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 57, тел. і інформаційну довідку про зареєстровані транспортні засоби на ім`я ОСОБА_2 . РНОКПП НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На виконання вищезазначеної ухвали апеляційним судом у подальшому у цій справі отримано такі відповіді:

- інформація Регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області (а.с. 172), за змістом якої: згідно даних Національної автоматизованої інформаційної системи ЄДР МВС України станом на 09.09.2021 відсутня інформація про зареєстровані транспортні засоби за гр. ОСОБА_2 ;

- відповідь Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (а.с. 174): відповідно до інформації, наданої територіальними підрозділами Головного управління держгеокадастру у Запорізькій області, відомості щодо земельних ділянок, які зареєстровані за гр. ОСОБА_2 на території Запорізької області відсутні;

- інформація Виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області (а.с. 178-179), реєстрація права власності на кімнату АДРЕСА_2 відсутня (кімната не приватизована).

У дане судове засідання повідомлені апеляційним судом з додержанням вимог ЦПК України (а.с. 162-163, 167-171) всі учасники цієї справи не з`явились, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

Відносно відповідача ОСОБА_1 конверт із судовою повісткою на дане судове засідання на ім`я цього відповідача повернувся на адресу суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 170). За змістом ст. 128 ч. 8 ч. 3 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця знаходження.

Крім того, у своїх заперечення на апеляційну скаргу (а.с. 151 зворот) відповідач ОСОБА_1 раніше просив розглядати дану справу апеляційним судом за його відсутності.

За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

При вищевикладених обставинах, на підставі ст. ст. 371-372 ч. 2 ЦПК України апеляційний суд ухвалив: розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю всіх учасників цієї справи.

В силу вимог ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засіданні всіх учасників справи…, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга Банку у цій справі підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи Банку у задоволенні його позову у повному обсязі у цій справі, керувався ст.ст. 12,13,78-81, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України та виходив із такого.

Судом встановлено, що 19.11.2010 року ОСОБА_2 подала анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку (а.с.13), уклав ши договір про надання банківських послуг.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла (свідоцтво про смерть, копія а.с.37).

Згідно із наданим Банком розрахунку заборгованості (а.с.9-12) заборгованість позичальника перед Банком за кредитним договором б/н від 19.11.2010 року на дату смерті становить 8044,41 грн., яка складається з простроченого тіла кредиту.

24.01.2020 року позивачем була направлена претензія кредитора до Бердянської державної нотаріальної контори, в якій Банк просив повідомити спадкоємців померлої ОСОБА_2 про наявність у спадкодавця заборгованості перед банком у розмірі 8044,41 грн. за кредитним договором б/н від 23.07.2014 року (а.с.43).

10.03.2020 року Банк отримав відповідь Бердянської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що на підставі претензії кредитора від 24.01.2020 року нотаріусом була заведена спадкова справа №49/2020. (а.с.41).

06.05.2020 року позивачем було направлено на адресу відповідача ОСОБА_1 лист-претензію про сплату заборгованості померлого позичальника у розмірі 8044,41 грн. за кредитним договором №б/н від 23.07.2014 року (а.с.42).

Згідно із довідкою відділу реєстрації місця проживання виконкому Бердянської міської ради від 09.12.2020 року №6972 встановлено, що станом на 28.01.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 було зареєстровано три особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.75).

З наданої нотаріусом фотокопії спадкової справи №49/202, заведеної після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а.с.77-86), встановлено, що спадкова справа була заведена на підставі поданої Банком претензії кредитора. Спадкоємці померлої із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталися.

Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини другої ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268ЦК України).

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України , він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст. 1268 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст.1268 ЦК України).

Оскільки після смерті боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Відповідно до абзацу 2 ч.2 ст.1282 ЦК України у разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину і не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.

З заяви відповідача ОСОБА_1 (а.с. 117) у справі встановлено, що він позов Банку у цій справі не визнав, додатково зазначав, що після померлої ОСОБА_2 він спадщину не приймав через відсутність такої (а.с.117).

З інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно… (а.с. 106-111) встановлено, що за померлою ОСОБА_2 право власності на будь-яке нерухоме майно не зареєстровано.

Доказів наявності будь-якого іншого рухомого або нерухомого майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_2 і яке було прийнято спадкоємцями, позивачем суду першої інстанції не надано.

З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги Банку у цій справі задоволенню не підлягають.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а рішення суду першої інстанції таким, що ухвалено із додержанням вимог закону, є правильним та законним.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України - питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Рішення суду першої інстанції вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі відповідає.

Доводи апеляційної скарги Банку дублюють доводи позовної заяви позивача у цій справі, яким суд першої інстанції вже надав належну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

Ці доводи є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію Банку у цій справі, викладену в її позові, яку він та його представники вважають такою, що є єдино вірною та єдино можливою.

Банк у цій справі подав позов лише до ОСОБА_1 (чоловік позичальника - спадкодавця - обставина, яка визнається відповідачем у цій справі - ст. 82 ч. 1 ЦПК України - заперечення відповідача а.с. 151).

Хоча, разом із позичальником - спадкодавцем на час її смерті за однією адресою був зареєстрований також - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (довідка без зазначення ступеню родинного зв`язку а.с.75).

За змістом ст. 20 ч. 1 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Однак, в силу вимог ст. 5 ч. 1 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права…фізичних осіб… у спосіб, визначений законом…

Відповідно до вимог ст. 13 ч. 1 ЦПК України суд першої інстанції розглядав дану справу у цій справі правильно в межах заявлених Банком позовних вимог у цій справі лише до ОСОБА_1 .

Дійсно ОСОБА_1 вважається належним відповідачем у цій справі та спадкоємцем за законом першої черги, який міг прийняти спадщину після смерті дружини - позичальника - боржника ОСОБА_2 на підстав ст. 1268 ч. 3 ЦК України, якщо б остання мала місце.

Проте, Банк та його представники не надали суду першої інстанції у цій справі належних, допустимих доказів в обґрунтування позову Банку в частині наявності взагалі спадкового майна (рухомого чи нерухомого) після смерті позичальника - спадкодавця ОСОБА_2 , яке б міг прийняти чи прийняв на підставі ст. 1268 ч. 3 ЦК України спадкоємець ОСОБА_1 та у тому числі вартістю 8044,41 грн., що дорівнює сумі боргу позичальника - спадкодавця за вищезазначеним кредитом.

Хоча, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України).

Підстави для звільнення від доказування Банку, як позивача, передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні.

Суд першої інстанції на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному з`ясуванню обставин цієї справи та зокрема витребував і досліджував: - спадкову справу, заведену після смерті позичальника - спадкодавця виключно на підставі претензії Банку, спадкоємці, які звернулись до нотаріуса за прийняттям спадщини відсутні (а.с. 77-86), - інформацію з Державного реєстру прав на нерухоме майно відносно позичальника - спадкодавця, за змістом якої: нерухоме спадкове майно у спадкодавця відсутнє, право власності на квартиру, в якій на час смерті була зареєстрована спадкодавець, не зареєстровано (а.с. 106-111) тощо.

Суд першої інстанції розглянув дану справу з додержанням вимог ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надав відповідну оцінку з дотриманням вимог ст. 89 ЦПК України.

За змістом якої: «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)».

Апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги Банку.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).

В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Доказами, передбаченими ст. 367 ч. 3 ЦПК України, у цій справі, які можуть бути прийняті апеляційним судом до уваги у цій справі на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України з метою повного та всебічного апеляційного перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги Банку, є надані відповідними установами на виконання ухвали апеляційного суду (а.с. 158) в порядку задоволення апеляційним судом клопотання Банку про витребування доказів (а.с.132), а саме:

- інформація Регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області (а.с. 172), за змістом якої: згідно даних Національної автоматизованої інформаційної системи ЄДР МВС України станом на 09.09.2021 відсутня інформація про зареєстровані транспортні засоби за гр. ОСОБА_2 ;

- відповідь Головного управління держгеокадастру у Запорізькій області (а.с. 174): відповідно до інформації, наданої територіальними підрозділами Головного управління держгеокадастру у Запорізькій області, відомості щодо земельних ділянок, які зареєстровані за гр. ОСОБА_2 на території Запорізької області відсутні;

- інформація Виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області (а.с. 178-179), реєстрація права власності на кімнату АДРЕСА_2 відсутня (кімната не приватизована).

Проте, вказаними доказами лише додатково підтверджується правильність встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильність висновків суду першої інстанції у цій справі.

Згідно із ст. 376 ч. 3 ЦПК України передбачені порушення норм процесуального судом першої інстанції, які є обов`язковою підставою для скасування або зміни рішення.

В силу вимог ст. 376 ч. 2 ЦПК України лише порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, можуть бути підставою для скасування або зміни рішення.

Встановлено, що у цій справі відсутні порушення судом першої інстанції норм Встановлено, що у цій справі відсутні порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення, а також відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення по суті цієї справи.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги Банку не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення суду першої інстанції, є законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням вимог ЦПК України.

Крім цього, встановлено, що оскаржуваним рішенням суд першої інстанції не вирішував у цій справі питання про розподіл понесених судових витрат між сторонами, пов`язаних із розглядом цієї справи судом першої інстанції, а тому останнє також в апеляційному порядку не переглядалось. Однак, воно може бути вирішено судом першої інстанції у подальшому за власною ініціативою або за заявою учасників цієї справи в порядку, передбаченому ст. 270 ЦПК України.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції у цій справі, або ж його зміни.

Також, в силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови Банку, як позивачу у цій справі, у задоволенні його вищезазначеної апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі, останній не має права на компенсацію за рахунок відповідача ОСОБА_1 будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.

Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-369, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» залишити без задоволення.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 березня 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 14.12.2021 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Маловічко С.В.Подліянова Г.С.