Справа № 362/406/21
Провадження № 4-с/362/11/21
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

19.02.2021 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Марчука О.Л.,

при секретарі Лущик Т.М.,

за участю стягувача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою, у якій зазначає, що державним виконавцем Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойко Т.О. 30.06.2020 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 42260868.

Посилаючись на те, що рішення суду фактично не виконано, оскільки не вилучено фундамент у вигляді залізобетонних стовпів, на якому було встановлено спірний паркан, заявник просить визнати дії державного виконавця по закінченню виконавчого провадження незаконними і скасувати зазначену постанову.

Заявник в судовому засіданні підтримала вимоги скарги та просила їх задовольнити з викладених у скарзі підстав.

Державний виконавець в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Вислухавши думку заявника, дослідивши письмові докази по справі та надані державним виконавцем копії матеріалів виконавчого провадження в повному обсязі, суд приходить до наступних висновків.

Постановою державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойко Т.О. від 30.06.2020 року закінчено виконавче провадження № 42260868 за виконавчим документом № 2/1008/423 від 20.02.2014 року про зобов`язання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 усунути перешкоди в користуванні належною ОСОБА_5 земельною ділянкою шляхом перенесення самовільно встановленого паркану на межу, яка розділяє їх земельні ділянки та визначені в державному акті серії ЯБ № 516412 від 17.02.2006 року, кадастровий номер :01:013:0008 (а.с. 5).

Як вбачається із змісту рішення Апеляційного суду Київської області від 15 жовтня 2013 року по справі № 1008/6370/12 на виконання якого було видано вказаний виконавчий лист, даним рішенням суду було зобов`язано відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 усунути перешкоди в користуванні належною ОСОБА_5 земельною ділянкою та зобов`язано їх перенести самовільно встановлені паркани на межу, яка розділяє їх земельні ділянки та визначені в державному акті серії ЯБ № 516412 від 17.02.2006 року, кадастровий номер :01:013:0008 (а.с. 15 16).

Відповідно до наявних в матеріалах виконавчого провадження письмових доказів, вбачається, що державним виконавцем до участі у виконавчому провадженні було залучено спеціаліста геодезиста.

Також, з актів державного виконавця від 05 і 18 березня 2020 року, судом встановлено, що при виїзді державного виконавця із геодезистом за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено заміри земельної ділянки та винесено геодезичні точки в натурі згідно із державним актом серії ЯБ № 516412 від 17.02.2006 року та зафіксовано, що паркан знесений і встановлено новий на точках визначених раніше геодезистом (а.с. 76, 77).

Крім того, заявник під час розгляду справи в судовому засіданні особисто підтвердила вказані обставини та пояснила, що паркан дійсно перенесено на відповідну межу.

Натомість, заявник вважає безпідставним закінчення виконавчого провадження та наполягає на тому, що рішення суду не виконане через наявність у землі на території її земельної ділянки фундаменту у вигляді залізобетонних стовпів, на якому було встановлено спірний паркан.

Проте, резолютивна частина рішення Апеляційного суду Київської області від 15 жовтня 2013 року не містить зобов`язання відповідачів щодо фундаменту паркану, а стосується лише перенесення паркану на межу, яка розділяє земельні ділянки.

Зокрема, вирішуючи дану скаргу по суті вимог, суд виходить із положень Закону України «Про виконавче провадження» та ЦПК України із норм що регулюють питання закінчення виконавчого провадження.

Так, із наявних в матеріалах справи письмових доказів вбачаться, що державний виконавець діяв відповідно до вимог спеціального закону на підставі отриманих фактичних даних про перенесення паркану на межі земельної ділянки відповідно до точок координат за державним актом на землю.

Отже, з урахуванням вимог спеціального закону та встановлених судом під час розгляду скарги обставин, суд приходить до переконливого висновку, що постанова державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойко Т.О. від 30.06.2020 року закінчено виконавче провадження № 42260868 є правомірною та відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

У зв`язку з цим, у суду відсутні правові підстави для визнання протиправною і скасування даної постанови.

Відповідно до частини третьої статті 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні вимог скарги, оскільки вона є безпідставною і необґрунтованою.

На підставі наведеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 258 261, 450, 451 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий

Дата складення повного судового рішення 16 березня 2020 року.