ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1924/21 Справа № 175/3963/20 Суддя у 1-й інстанції - Озерянська Ж. М. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 звернулись до суду із позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Разом з позовом до суду надійшла заява позивачів про забезпечення позову, в якій ОСОБА_6 та ОСОБА_2 просили накласти заборону на проведення будь-яких реєстраційних дій з приводу відчуження, зміни власника, передачі в заставу, іпотеку нерухомого майна, яке належить ОСОБА_4 а саме: квартири АДРЕСА_1 , квартири АДРЕСА_2 , житлового будинку АДРЕСА_3 , земельної ділянки кадастровий номер :05:011:0043, розташованої по АДРЕСА_3 .

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2020 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що позивачами не надано переконливих доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів, за захистом яких ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 звернулися до суду та вжиття запропонованих позивачами заходів забезпечення позову є неспівмірними з заявленими позовними вимогами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та задовольнити заяву про забезпечення позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що предмет спору безпосередньо стосується об`єктів, відносно якого позивачі просять вжити заходи забезпечення позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачами не надано переконливих доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів, за захистом яких ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 звернулися до суду та вжиття запропонованих позивачами заходів забезпечення позову є неспівмірними з заявленими позовними вимогами.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України встановлено, що позов може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

З матеріалів справи вбачається, що предметом даного спору є визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 ; квартири АДРЕСА_4 , секції 5, в буд. АДРЕСА_5 ; житлового будинку АДРЕСА_3 ; земельної ділянки з кадастровим номером :05:011:0043 розташованої за адресою АДРЕСА_3 .

Тобто, вбачається спір щодо вказаного майна.

А тому, враховуючи наявність спору та обставин, які можуть утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог, з метою недопущення відчуження спірного майна на користь третіх осіб, колегія суддів вважає за необхідне накласти заборону на проведення будь-яких реєстраційних дій з приводу відчуження, зміни власника, передачі в заставу, іпотеку наступного майна, що належить ОСОБА_4 , а саме: квартири АДРЕСА_1 ; квартири АДРЕСА_4 , секції 5, в буд. АДРЕСА_5 ; житлового будинку АДРЕСА_3 ; земельної ділянки з кадастровим номером :05:011:0043 розташованої за адресою АДРЕСА_3 .

Колегія суддів вважає, що обраний вид забезпечення позову є цілком співмірним із заявленими позовними вимогами, оскільки між сторонами дійсно існує спір щодо спірного майна.

При цьому, колегією суддів не встановлено будь-яких обставин, які б свідчили про невідповідність вжитих заходів дійсним обставинам справи.

На вказане суд першої інстанції уваги не звернув, в зв`язку із чим дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала як така, що суперечить нормам процесуального права підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2020 року- скасувати.

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти заборону на проведення будь-яких реєстраційних дій з приводу відчуження, зміни власника, передачі в заставу, іпотеку наступного майна, що належить ОСОБА_4 :

- квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101);

- квартири АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101);

- житлового будинку АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 14);

- земельної ділянки з кадастровим номером :05:011:0043 розташованої за адресою АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 14).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко