Справа № 342/1506/20
Провадження № 2/342/238/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2021 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гайдич Р.М.,

секретаря судового засідання Сьомкайло І-М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 . Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача по татовій лінії ОСОБА_5 . При житті, 26.04.2010, ОСОБА_5 зробила письмове розпорядження на випадок своєї смерті, згідно із яким все своє майно заповіла позивачу ОСОБА_1 . Даний заповіт посвідчений секретарем виконкому Чернятинської сільської ради Городенківського району, зареєстрований в реєстрі № 32, ніким не скасовувався та не оскаржувався. Після смерті бабусі відкрилася спадщина на належне їй майно, до якої входить житловий будинок по АДРЕСА_1 , право власності на яке підтверджується свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок від 20.04.1988. Вказане господарство побудоване в 50-х роках на земельній ділянці розміром 0,24 га. Реалізовуючи своє право на спадщину за заповітом, позивач звернувся в нотаріальну контору із відповідною заявою, на підставі якої заведено спадкову справу. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане будинковолодіння позивачу відмовлено у зв`язку з реєстрацією спадкового господарства, як колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 у спадковому господарстві проживали та були зареєстровані померла ОСОБА_5 , позивач та відповідачі по справі. Спору щодо спадкового майна нема. Позивач є спадкоємцем за заповітом, фактично вступив в управління спадковим майном. З часу свого народження й по сьогодні продовжує жити у спадковому господарстві, виготовив технічну документацію на будинок за власні кошти, самостійно обробляє земельну ділянку та сплачує земельний податок, доглядає господарство. Однак, не може належним чином реалізувати своє спадкове право через обставини, вказані в Постанові нотаріуса.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Відповідачі подали до суду заяви про розгляд справи без них. Позовні вимоги визнають в повному обсязі.

Передбачених ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Із копії Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 20.04.1988 року, виданого виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів Івано-Франківської області на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 11 від 13.01.1988, слідує, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_5 . Із довідки № 879 виданої 02.10.2020 виконкомом Чернятинської сільської ради вбачається, що згідно рішення виконкому Чернятинської сільської ради 1990 року вулицю Гагаріна було перейменовано на вулицю Миру, номери будинків залишилися незміненими.

Витягом з погосподарської книги № 3 (ос.рах.220) Чернятинської сільської ради за період 1991-1995 рік по господарству в АДРЕСА_1 , суспільна група господарства - колгоспника, станом на 15.04.1991 в господарстві були зареєстровані та проживали: голова господарства ОСОБА_5 , 1923 р.н., син ОСОБА_2 , 1954 р.н., невістка ОСОБА_3 , 1959 р.н., внук ОСОБА_1 , 1977 р.н., внучка ОСОБА_6 , 1980 р.н., що стверджується довідкою № 880, виданою 02.10.2020 Чернятинською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області.

За заповітом, посвідченим 26.04.2010 секретарем Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 жителька АДРЕСА_1 , на випадок своєї смерті все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що на день смерті буде їй належатиме і на що вона за законом матиме право, в тому числі і житловий будинок з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителю с. Чернятин. Заповіт зареєстровано в реєстратурі за № 32.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 96 років в с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 12 від 26.03.2020, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 26.03.2020 року виконкомом Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Ст. 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого с.1270 ЦК України. Заява про відмову від спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

З довідки № 847, виданої 26.11.2020 виконкомом Чернятинської сільської ради слідує, що ОСОБА_5 проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 і на момент смерті в господарстві проживали та були зареєстровані: син ОСОБА_2 , 1954 р.н., невістка ОСОБА_3 , 1959 р.н., внук ОСОБА_1 , 1977 р.н., невістка ОСОБА_7 , 1978 р.н., правнук ОСОБА_8 , 2010 р.н.

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 6.02.1954 стверджується, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьками є ОСОБА_9 та ОСОБА_5 .

З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 31.10.1976 виконкомом Чернятинської с/Ради депутатів трудящих Городенківського району слідує, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уклали шлюб 31 жовтня 1976 року, актовий запис № 58, після реєстрації шлюбу прізвище дружини - ОСОБА_11 .

Копією свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_4 виданого 09.04.1977 виконкомом Чернятинської с/ради Городенківського району Івано-Франківської області підтверджується, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Наведеним стверджено, що позивач ОСОБА_1 є онуком спадкодавця ОСОБА_5 по батьковій лінії.

Копією спадкової справи № 238/2020, наданою суду державним нотаріусом Городенківської РДНК Капріян С.В. стверджено, що позивач ОСОБА_1 01 серпня 2020 року звернувся до Городенківської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті баби ОСОБА_5 . Витяг № НОМЕР_5 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданий 01.08.2020 Городенківською РДНК свідчить, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи спадкодавця ОСОБА_5 , номер у Спадковому реєстрі 66204469, номер у нотаріуса 238/2020.

В матеріалах даної спадкової справи міститься заява відповідача ОСОБА_2 , яка подана до нотаріальної контори 01.08.2020, про відмову від прийняття спадщини як спадкоємець першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_5 на користь свого сина ОСОБА_1 , 1977 р.н.

До спадкового майна належить житловий будинок по АДРЕСА_1 . Випискою з інвентаризаційних матеріалів № 9495 виданою 08.10.2020 ОКП "Коломийське Міжрайонне бюро технічної інвентаризації" підтверджується, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації під реєстровим № 322 право власності по АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_5 головою колгоспного двору на підставі свідоцтва про право власності видане виконкомом Городенківської районної Ради 20.04.1988 на підставі рішення цього ж виконкому № 11 від 13.01.1988. З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами встановлено, що житловий будинок збудований в 19551/2010 році, інші господарські будівлі збудовані в 1948, 1974, 1990 роках. Згідно Звіту житлового будинку з надвірними спорудами, складеного ЕТВО "Придністров`я" на підставі договору № 389 від 25.11.2020, ринкова вартість житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 станом на 26.11.2020 становить 95 570 грн. За даним господарством закріплена земельна ділянка розміром 0,24 га, яка виділена для будівництва та обслуговування житлового будинку, що підтверджується довідкою № 846, виданою 26.11.2020 виконкомом Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області.

Для отримання свідоцтва про право на спадщину позивач, як спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернувся до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, як передбачено ч. 1 ст.1297 ЦК України.

Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори Капріян С.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1355/02-31 від 11.11.2020 позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті баби ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що вищезгадане господарство відносилось до колгоспного двору, а отже кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15.04.1991 належить відповідна частка житлового будинку. Проте, частки в цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору, не визначені.

Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем, як спадкоємцем за заповітом, права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами судом не встановлено, відповідачі, колишні члени колгоспного двору, позов визнають, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1222, 1223, 1233, 1241, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України (2003р.), керуючись ст. ст. 206, 223, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Місце проживання позивача ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Місце проживання відповідача ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 .

Місце проживання відповідача ОСОБА_3 - АДРЕСА_1 .

Місце проживання відповідача ОСОБА_4 - АДРЕСА_1 .

Суддя: Гайдич Р. М.