ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/559/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"17" листопада 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Сирбул О.Ф.

за участю секретаря- Лаптєвої Ю.М.

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок залиття житлового приміщення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 38 884,00 грн., судові витрати покласти на відповідача.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на квартиру від 13 березня 2020 року. 30 червня 2020 року в другій половині дня, позивачем виявлено залиття квартири. 20 липня 2020 року комісією обслуговуючого кооперативу багатоповерхового будинку проведено обстеження квартири з метою виявлення причин, за наслідками огляду останніми складено акт про наслідки затоплення житлового приміщення АДРЕСА_1 .

Згідно Акту огляду квартири залиття відбулося внаслідок порушення правил користування приміщенням власником квартири АДРЕСА_3 , що знаходиться на п`ятому поверсі. Власником квартири АДРЕСА_3 є відповідач ОСОБА_2 . Згідно Акту огляду квартири в результаті комісійного обстеження квартири за вищевказаною адресою виявлено наступне: кімната № 1 - 12,3 м2 частково пошкоджена стеля; кімната № 2 - 12,3 м2 частково пошкоджена шпалера на стінах; Коридор - 8,7 м2 частково пошкоджена шпалера на стінах.

Власником квартири порушено правила користування приміщенням житлових будинків, а саме п.1.8 власники квартир, наймачі та орендарі зобов`язані використовувати приміщення житлових будинків за визначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного ладнання будинків, дотримуватися правил пожежної безпеки. При появі несправностей у квартирі вживати ходів щодо їх усунення власними силами або силами підприємства обслуговуючого житла.

Для встановлення вартості відновлювального ремонту квартири позивач зверталась до товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-технічний центр «Будівельна експертиза» для проведення експертного будівельно-технічного дослідження.

Між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-технічний центр «Будівельна експертиза» укладено Договір про проведення експертного дослідження № 019 від 14 серпня 2020 року.

Відповідно до висновку експертного дослідження розмір матеріальної шкоди завдано внаслідок залиття становить 38 884, 00 грн.

Відповідно до акту прийому -передачі виконаних робіт оплата за проведення експертного дослідження згідно із Договором № 019 від 14.08.2020 становить 5 000,00 грн.

Відповідач добровільно завдану шкоду відшкодовувати не бажає.

З урахуванням наведеного позивач просила задовольнити позовні вимоги, та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму збитків в наслідок залиття квартири в розмірі 38 884, 00 грн., витрати на проведення будівельно-технічного експертного дослідження у розмірі 5 000 грн. 00 коп., витрати на правову допомогу розмірі 5 000 грн. 00 коп., та судові витрати в розмірі 840 грн. 80 коп., сплачені при зверненні до суду із вказаним позовом.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 11.01.2021 прийнято до розгляду, відкрито провадження у вказаній цивільній справі, та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 28.04.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти ухвалення рішення в порядку заочного розгляду.

Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце судового засідання за відомими суду адресами місця проживання (перебування), не з`явилась, про причини неявки до суду не повідомила. Відповідач відзиву на позов не подавала.

Судом, з огляду на приписи ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Враховуючи викладене та вимоги ст.ст. 279, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, у відсутності не з`явившихся учасників судового процесу та за наявними у справі матеріалами, з ухваленням по справі заочного рішення.

Позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на квартиру від 13 березня 2020 року.

Згідно довідки ОСББ «Добробут» власником квартири АДРЕСА_3 є відповідач ОСОБА_2

30 червня 2020 року позивачем виявлено залиття квартири, про що 20 липня 2020 року комісією обслуговуючого кооперативу багатоповерхового будинку проведено обстеження квартири з метою виявлення причин, за наслідками огляду останніми складено акт про наслідки затоплення житлового приміщення АДРЕСА_1 .

Залиття відбулося внаслідок порушення правил користування приміщенням власником квартири АДРЕСА_3 , що знаходиться на п`ятому поверсі.

Згідно Акту огляду квартири в результаті комісійного обстеження квартири за вищевказаною адресою виявлено наступні пошкодження: кімната № 1 - 12,3 м2 частково пошкоджена стеля; кімната № 2 - 12,3 м2 частково пошкоджена шпалера на стінах; Коридор - 8,7 м2 частково пошкоджена шпалера на стінах.

Відповідно до висновку експертного дослідження складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-технічний центр «Будівельна експертиза» складеного 28.08.2020 розмір матеріальної шкоди завданої позивачу внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 становить 38 884, 00 грн.

Жодних доказів, які б дали підстави поставити підсумнів висновок експерта, суду не надано, а тому суд вважає його належним. допустимим та достовірним доказом розміру завданої позивачу майнової шкоди та покладає в обґрунтування свого рішення.

Відповідно до акту прийому-передачі виконаних робіт оплата за проведення експертного дослідження згідно із Договором № 019 від 14.08.2020 становить 5 000,00 грн.

За змістом положень ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

Приписами статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідачів покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

Відповідно до статті 1192 ЦК України суд з урахуванням обставин справи за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Матеріалами справи встановлено, що факт залиття квартири АДРЕСА_1 стався з вини відповідача, яка є власником квартири НОМЕР_3 за цією ж адресою, підтверджується актом залиття від 20.07.2020, складеного комісією обслуговуючого кооперативу багатоповерхового будинку.

Зазначений акт є належними і допустимим доказом, у силу ст.ст. 77,78 ЦПК України

Разом з цим, доказів відсутності вини у завданні відповідачем шкоди позивачу суду надано не було, твердження позивача про завдання їй шкоди діями відповідача не спростовано, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди.

Також суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з пунктом 11 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 серпня 1992 року № 572, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч.ч. 4-5 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Отже, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Невиконання цього обов`язку, якщо результатом такого невиконання є нанесення шкоди іншим особам, тягне за собою відшкодування власником збитків.

Таким чином, встановивши, що позивач доведено розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 38 884, 00 грн.

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки її частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно ст. 137 ЦПК України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг на виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Для захисту та відновлення своїх порушених прав позивач звертала за професійною правовою допомогою, та уклала договір про надання юридичних послуг з адвокатом Шевченком Д.О., згідно умов якого вартість послуг наданих адвокатом становить 5 000,00 грн.

Зважаючи на вимоги діючого законодавства, оцінюючи наявні у справі докази, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000, 00 грн.

Крім того, у зв`язку з розглядом цієї справи позивач понесла витрати на проведення будівельно-технічного експертного дослідження, які відповідно до акту прийому-передачі виконаних робіт оплата за проведення експертного дослідження згідно договору № 019 від 14.08.2020, становить 5000,00 грн., та також підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати понесені.

На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов-задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) суму збитків в наслідок залиття квартири в розмірі 38 884 (тридцять вісім тисяч вісімсот вісімдесят чотири) 00 грн., витрати на проведення будівельно-технічного експертного дослідження у розмірі 5 000 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) судові витрати на правову допомогу розмірі 5 000 грн. 00 коп. та судового збору 840 грн. 80 коп.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: