Справа № 343/1497/17
Провадження № 22-ц/4808/70/21
Головуючий у 1 інстанції Монташевич С. М.
Суддя-доповідач Горейко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючої Горейко М.Д.

суддів: Девляшевського В.А., Максюти І.О.

секретаря Мельник О.В.

з участю представника апелянта Мушинського В.Т., відповідача ОСОБА_1 , представників позивача ОСОБА_2 , Палятинського В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Долина-Агро», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Долинська міська рада Івано-Франківської області, до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні та володінні земельною ділянкою і відшкодування майнової шкоди, завданої перешкоджанням у користуванні майном, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , поданою її представником ОСОБА_4 , на рішення Долинського районного суду, ухвалене у складі судді Монташевич С.М. 29 вересня 2020 року в м. Долина,

в с т а н о в и в:

04 вересня 2017 року ТОВ «Долина-Агро» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про визнання дій відповідача, які полягають у чиненні перешкод в користуванні орендованою земельної ділянкою, протиправними та такими, що завдали майнової шкоди, стягнення збитків в розмірі 183 304,69 грн та судового збору в розмірі 2 749,58 грн.

Після уточнення суб`єктного складу учасників справи (залучення до участі у справі Долинської міської ради Івано-Франківської області, як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, та ОСОБА_3 , як співвідповідача) та уточнення позовних вимог позивач остаточно просив: визнати дії ОСОБА_1 та ОСОБА_3 такими, що порушують право ТОВ «Долина-Агро» на володіння і користування орендованою земельною ділянкою площею 2,9 га, кадастровий номер :01:012:0094, що знаходиться по АДРЕСА_1 , та зобов`язати відповідачів не чинити ТОВ «Долина-Агро» будь-яких перешкод в будь-який спосіб у володінні та користуванні вказаною земельною ділянкою протягом дії договору оренди земельної ділянки №25/17 від 05 квітня 2017 року; в рахунок відшкодування завданих збитків стягнути з відповідачів у солідарному порядку на користь ТОВ «Долина-Агро» 158 657,61 грн та 2 749,58 грн сплаченого судового збору.

Позов мотивовано тим, що 05 квітня 2017 року відбувся земельний аукціон, за результатами якого ТОВ «Долина-Агро» було оголошено переможцем на право (оренду) земельної ділянки площею 2,9 га, кадастровий номер: :01:012:0094, що знаходиться по АДРЕСА_1 , власником якої є Долинська міська рада. Після проведеного аукціону між Долинською міською радою та ТОВ «Долина-Агро» був укладений договір оренди земельної ділянки від 05 квітня 2017 року та складений акт приймання-передачі земельної ділянки в оренду від 11 квітня 2017 року, згідно яких земельна ділянка орендується позивачем для обслуговування виробничої бази.

З метою виконання на орендованій земельній ділянці сільськогосподарських робіт позивач 03 липня 2017 року уклав із ФОП ОСОБА_5 договір №03/07 про надання послуг дорожньо-будівельної техніки, відповідно до умов якого останній зобов`язався надати замовнику ТОВ «Долина-Агро» послуги дорожньо-будівельної техніки разом з операторами (машиністами) згідно із отриманими від замовника замовленнями. На виконання отриманого замовлення працівники ФОП ОСОБА_5 неодноразово приїжджали на орендовану земельну ділянку, однак не мали можливості проводити роботи на частині земельної ділянки площею 0,3325 га, оскільки відповідачі чинили їм активні перешкоди, посилаючись на те, що це їх земельна ділянка, та погрожували фізичною розправою. Наведене відбувалося 04, 05, 06, 13, 14, 20, 21 та 25 липня 2017 року, що підтверджується відповідними актами.

В результаті таких протиправних дій відповідачів заплановані роботи на земельній ділянці площею 0,3325 га так і не були виконані, а ТОВ «Долина-Агро» було нараховано 91 808 грн вартості послуг з вимушеного простою дорожньо-будівельної техніки, про що складено акт за №РА-0031/07. Вказані кошти були сплачені позивачем ФОП ОСОБА_5 12 жовтня 2017 року. Таким чином, на зазначену суму ТОВ «Долина-Агро» зазнало збитків. Крім того, повністю оплативши орендну плату за 2017 рік, 2018 - 2019 роки та січень 2020 року в зальному розмірі 608 228,88 грн, позивач з липня 2017 року і по теперішній час, тобто 31 місяць, не може використовувати за цільовим призначенням частину орендованої земельної ділянки площею 0,3325 га, чим йому завдано збитків на суму 66 849,61 грн. Отже, загальна сума збитків складає 158 657,61 грн та підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку на користь позивача в рахунок відшкодування завданих збитків.

Рішенням Долинського районного суду від 29 вересня 2020 року позов ТОВ «Долина-Агро» задоволено частково.

Визнано дії ОСОБА_1 та ОСОБА_3 щодо недопуску представників ТОВ «Долина-Агро» та дорожньо-будівельної техніки до обслуговування земельної ділянки такими, що порушують право ТОВ «Долина-Агро» на володіння і користування частиною орендованої земельної ділянки площею 2,9 га, кадастровий номер :01:012:0094, в розмірі 0,3325 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 , та зобов`язано ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не чинити будь-які перешкоди в будь-який спосіб ТОВ «Долина-Агро» у володінні та користуванні вказаною земельною ділянкою протягом дії договору оренди земельної ділянки №25/17 від 05 квітня 2017 року.

В рахунок відшкодування завданих збитків стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у солідарному порядку на користь ТОВ «Долина-Агро» 158 657,61 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ТОВ «Долина-Агро» по 1 374,79 грн з кожного сплаченого судового збору.

Рішення мотивовано тим, що належна Долинській міській раді на праві комунальної власності земельна ділянка загальною площею 2,9 га, кадастровий номер :01:012:0094, що знаходиться по АДРЕСА_1 , передана в оренду ТОВ «Долина-Агро», як переможцю конкурсу. Відповідачі перешкоджають позивачу у використанні частини цієї земельної ділянки площею 0,3325 га, а тому позов в частині визнання дій відповідачів такими, що порушують право позивача на володіння і користування орендованою земельною ділянкою та зобов`язання їх не чинити будь-яких перешкод в будь-який спосіб у володінні та користуванні вказаною земельною ділянкою протягом дії договору оренди земельної ділянки, підлягає до часткового задоволення, оскільки відповідачі не чинять перешкоди у користуванні всією земельною ділянкою площею 2,9 га, як вказує позивач у прохальній частині позовної заяви, а тільки її частиною площею 0,3325 га.

Вирішуючи питання про відшкодування завданої позивачу матеріальної шкоди в розмірі 158 657,61 грн, суд дійшов висновку про задоволення даної позовної вимоги повністю, оскільки факт вини відповідачів та факт заподіяння збитків на зазначену суму підтверджено належними та допустимими доказами, а тому дана позовна вимога є обґрунтованою та такою що підлягає до задоволення.

Не погодившись з рішенням суду, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема вказує, що судове засідання 29 вересня 2020 року було проведено без участі відповідачів, які не були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, що позбавило їх можливості захистити свої права та висловити свою позицію і призвело до неповного з`ясування обставин справи.

Також апелянт зазначає, що позивач не довів факту перешкоджання йому в користуванні земельною ділянкою площею 0,3325 га з липня 2017 року по січень 2020 року, тобто протягом 31 місяця, оскільки ним надано акти про призупинення виконання робіт лише за липень 2017 року, а саме по 25 липня 2017 року. Докази перешкоджання виконанню робіт після 25 липня 2017 року в матеріалах справи відсутні. В наданих позивачем актах про призупинення виконання робіт вказано, що перешкоди роботі техніки створюють невідомі особи без конкретизації хто саме, а відтак з даних актів неможливо встановити хто саме перешкоджав роботі дорожньо-будівельної техніки. Враховуючи, що позивачем не надано доказів перешкоджання відповідачами в користуванні земельною ділянкою площею 0,3325 га протягом 31 місяця, то і підстав для нарахування збитків за 31 місяць немає. Також на підтвердження сплати орендної плати в період з 05 квітня 2017 року по 31 січня 2020 року на загальну суму 608 228,88 грн позивачем надано реєстр доручень та копії платіжних доручень, однак з даних платіжних доручень неможливо встановити, що орендна плата сплачувалася саме по договору оренди земельної ділянки №25/17 від 05 квітня 2017 року, оскільки посилання на даний договір відсутні.

Апелянт зауважує, що згідно пояснень представника позивача для того, щоб використовувати орендовану земельну ділянку, треба провести великий комплекс робіт, зокрема, щоб вирощувати лохину потрібно готувати землю з листопада, однак цільове призначення земельної ділянки площею 2,9 га по АДРЕСА_1 не передбачає її використання для вирощування лохини.

На думку апелянта, суд безпідставно дійшов висновку про те, що платіжне доручення №1261554 від 12 жовтня 2017 року на загальну суму 291 824 грн включає в себе плату за щебінь в розмірі 200 016 грн та плату за послуги дорожньо-будівельної техніки (фактично послуги з вимушеного простою техніки) в розмірі 91 808 грн, оскільки в графі «призначення платежу» не вказані підстави перерахування позивачем вказаних грошових коштів. Такий висновок суду ґрунтується на припущеннях, що є порушенням частини 6 статті 81 ЦПК України. Крім того, суд не звернув увагу, що вартість послуг дорожньо-будівельної техніки, погоджена ТОВ «Долина-Агро» та ФОП ОСОБА_5 в протоколі від 31 липня 2017 року, співпала з вартістю послуг з вимушеного простою, зазначеною в акті №РА-0031/07 за липень 2017 року, хоча протокол погодження мав би бути складений раніше.

Також апелянт зазначає, що суд першої інстанції безпідставно прийняв заяву позивача про уточнення позовних вимог від 26 лютого 2020 року, оскільки ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року не передбачено уточнення позовних вимог, а передбачено їх збільшення чи зменшення. Крім того, згідно пункту 2 частини 2 статті 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, а в даному випадку заяву про уточнення позовних вимог подано на стадії розгляду справи по суті.

Крім того, апелянт вважає, що прохаючи суд зобов`язати відповідачів не чинити будь-які перешкоди в будь-який спосіб у володінні та користуванні вищевказаною земельною ділянкою протягом дії договору оренди земельної ділянки №25/17 від 05 квітня 2017 року, позивач обрав неналежний спосіб захисту порушеного права, оскільки ставити питання про заборону вчинення дій можна при поданні заяви про забезпечення позову. Тому з наведених підстав суд мав би відмовити позивачу в задоволенні його вимог в цій частині.

З наведених мотивів апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та направити справу на новий розгляд.

Учасники справи правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта та відповідач ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримали з наведених у ній мотивів.

Представники позивача доводи апеляційної скарги заперечили, просили залишити скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник третьої особи - Долинської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та день розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Надіслав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

З урахуванням положень частини 2 статті 372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив про розгляд справи за відсутності представника третьої особи.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, перевіривши відповідність висновків суду фактичним обставинам справи та правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права у вирішенні даного спору, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 зазначив, що відповідачі не були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, що позбавило їх можливості захистити свої права та висловити свою позицію і призвело до неповного з`ясування обставин справи.

Отже, апелянт посилається на те, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржуване рішення у даній справі ухвалене судом 29 вересня 2020 року за відсутності відповідачів, що підтверджується протоколом судового засідання від 29 вересня 2020 року, складеним секретарем судового засідання Шикор Г.В. (а.с. 14 в т. 2).

Доказів належного повідомлення відповідачів про розгляд справи 29 вересня 2020 року матеріали справи не містять.

Оголошення про виклики ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в судове засідання на 11-00 год. 29 вересня 2020 року (а.с. 11, 12 в т. 2) не є належними повідомленнями в силу частини 11 статті 128 ЦПК України, якою встановлено, що через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України викликається до суду учасник справи, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме. В даній справі місце проживання відповідачів було відоме.

З огляду на викладені обставини та норми процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Частиною 1 статті 79 ЗК України визначено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до положень статті 93 ЗК України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Законом України «Про оренду землі».

Зокрема, відповідно до статті 3 Закону України «Про оренду землі», об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

Статтею 6 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що у разі набуття права оренди земельної ділянки на конкурентних засадах підставою для укладення договору оренди є результат аукціону. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації.

Укладення договору оренди земельної ділянки із земель комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або місцевого самоврядування орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону (частина 2 статті 16 Закону України «Про оренду землі»).

Згідно з положеннями статті 116 ЗК України, громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до статті 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що рішенням Долинської міської ради від 23 червня 2016 року №312-10/2016 зі змінами від 29 вересня 2016 року №463-16/2016 надано дозвіл Долинській міській раді на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,9000 га для обслуговування виробничої бази по АДРЕСА_1 , за рахунок земель міської ради та з метою підтвердження за територіальною громадою міста Долини права комунальної власності на відведену земельну ділянку (а.с. 53, 56, 79, 80 в т. 1).

Відповідно до вищевказаного рішення та на замовлення Долинської міської ради було розроблено проект землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки (а.с. 57-66 в т. 1), а також зареєстровано земельну ділянку у Відділі Держгеокадастру у Долинському районі Івано-Франківської області (а.с. 81-83 в т. 1).

Рішенням Долинської міської ради від 26 січня 2017 року №609-21/2017 затверджено розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,9000 га, що знаходиться у АДРЕСА_1 , для обслуговування виробничої бази; присвоєно даній земельній ділянці поштову адресу: АДРЕСА_1 ; підтверджено за територіальною громадою міста Долини право комунальної власності на відведену земельну ділянку (кадастровий номер :01:012:0094) площею 2,9000 га, що знаходиться в АДРЕСА_1 , для обслуговування виробничої бази.

Також вказаним рішенням визначено та затверджено перелік земельних ділянок, право оренди яких підлягає продажу на земельних торгах, а саме: земельну ділянку площею 2,9000 га (кадастровий номер :01:012:0094), цільове призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (для обслуговування виробничої бази), адреса земельної ділянки - АДРЕСА_1 ; затверджено стартовий розмір річної орендної плати та встановлено термін оренди земельної ділянки - 5 років (а.с. 54-55, 86 в т. 1).

03 лютого 2017 року за Долинською міською радою зареєстровано право комунальної власності на вищезазначену земельну ділянку, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №79962416 від 09 лютого 2017 року (а.с. 9 в т. 1).

05 квітня 2017 року на виконання рішення Долинської міської ради від 26 січня 2017 року №609-21/2017 був проведений земельний аукціон, одним із лотів якого (лот №1) було право (оренда) на земельну діяльну площею 2,9000 га, кадастровий номер :01:012:0094, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , призначену для обслуговування виробничої бази, з терміном оренди 5 років. Переможцем по цьому лоту стало ТОВ «Долина-Агро», про що свідчить протокол №19/1 земельного аукціону від 05 квітня 2017 року (а.с. 5, 87 в т. 1).

Цього ж дня ТОВ «Долина-Агро», як переможець аукціону, уклало із Долинською міською радою договір оренди земельної ділянки (а.с. 11-14, 88-89 в т. 1), відповідно до умов якого орендодавець на підставі рішення Долинської міської ради від 26 січня 2017 року №609-21/2017 «Про проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 » та відповідно до протоколу №19/1 земельних торгів з продажу права оренди земельної ділянки від 05 квітня 2017 року надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення для обслуговування виробничої бази з кадастровим номером :01:012:0094, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (пункт 1.1). В оренду передається земельна ділянка загальною площею 2,9000 га, у тому числі 2,9000 га пасовища (пункт 2.1). Термін оренди становить 5 років (пункт 3.1). За оренду земельної ділянки орендар сплачує орендну плату у грошовій формі у національній валюті України. Розмір річної орендної плати визначається за результатами земельних торгів і становить 225 608,33 грн (пункт 4.1). Передача земельної ділянки орендарю здійснюється у десятиденний строк після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі (пункт 6.3).

05 квітня 2017 року здійснено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки за орендарем ТОВ «Долина-Агро», що підтверджується витягом №84723669 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, сформованим 11 квітня 2017 року (а.с. 91 в т. 1), а 11 квітня 2017 року між ТОВ «Долина-Агро» та Долинською міською радою підписано акт приймання-передачі вищевказаної земельної ділянки в оренду (а.с.15, 90 в т.1).

Частиною 1 статті 79 ЗК України визначено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до положень статті 93 ЗК України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Законом України «Про оренду землі».

Зокрема, відповідно до статті 3 Закону України «Про оренду землі», об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

Статтею 6 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що у разі набуття права оренди земельної ділянки на конкурентних засадах підставою для укладення договору оренди є результат аукціону. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації.

Укладення договору оренди земельної ділянки із земель комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або місцевого самоврядування орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону (частина 2 статті 16 Закону України «Про оренду землі»).

Згідно з положеннями статті 116 ЗК України, громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до статті 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Судом також встановлено, що 12 травня 2017 року до міської ради поступила заява ОСОБА_3 про створення комісії для встановлення меж земельної ділянки (а.с. 92 в т 1), яка була розглянута представниками відділу земельних ресурсів, членами комісії з питань землекористування з виїздом на місце в присутності заявниці, жителів та представників с. Мала Тур`я, та ОСОБА_3 було надано відповідь №П-501-1.3 від 12 червня 2017 року, а саме, що відповідно до проектів формування території і встановлення меж м. Долина та с. Мала Тур`я, а також відповідно до проекту землеустрою щодо встановлення межі м. Долина, погодженого рішенням міської ради від 29 вересня 2011 року №386-11/2011 та рішенням районної ради від 10 листопада 2011 року №172-9/2011, вказана у заяві земельна ділянка знаходиться на території міста і належить до земель комунальної власності міста Долини. Також зазначено, що до заяви долучено копію матеріалів інвентаризації, виданих ОСОБА_6 (батьку та ділу відповідачів), який помер, та при розгляді заяви було представлено рішення Малотур`янської сільської ради, яке виходить за межі її компетенції, оскільки Малотур`янська сільська рада не наділена повноваженнями щодо розпорядження землями комунальної власності інших територіальних громад, в тому числі м. Долина (а.с. 94 в т. 1).

Спір щодо частини земельної ділянки, що передана в оренду ТОВ «Долина-Агро» за вищеописаним договором, і яка на думку відповідачів належить їм, був предметом розгляду судів.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 20 листопада 2019 у справі №343/2041/17 залишено без змін рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 13 вересня 2019 року, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 , третя особа: Малотур`янська сільська рада, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Долина-Агро», Долинської міської ради Івано-Франківської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою відмовлено повністю. Вказаним рішенням встановлено, що позивач не довела той факт, що в АДРЕСА_1 їй на законних підставах належить на праві власності чи праві користування земельна ділянка, та що оскаржуваними рішеннями Долинської міської ради порушено її права на вказану земельну ділянку (а.с. 163-169 в т. 1).

Топографічно-геодезичною зйомкою визначено площу земельної ділянки (а.с. 223 в т.1), до якої ОСОБА_7 не допускають представників ТОВ «Долина-Агро». На цій зйомці, крім меж та розмірів частини земельної ділянки, позначеної умовними позначеннями як сіножаті та рілля, у користуванні якою позивачу чиняться перешкоди, відмічено лінії ЛЕП, що, в свою чергу, відповідає запису на долученому відео (а.с. 35 в т. 1), на якому видно вказані лінії ЛЕП, що підтверджує, що мова йде саме про земельну ділянку площею 2,9 га, частиною якої, а саме площею 0,3325 га, позбавлений можливості користуватися позивач через перешкоди, які йому чинять відповідачі.

03 липня 2017 року ТОВ «Долина-Агро», з метою використання наданої йому в оренду земельної ділянки, уклало з ФОП ОСОБА_5 договір №03/07 надання послуг дорожньо-будівельної техніки (а.с. 16 в т. 1), згідно з умовами якого виконавець зобов`язався надати замовнику послуги дорожньо-будівельної техніки разом з операторами (машиністами) згідно із отриманими від замовника замовленнями. Вартість надання послуг договірна на підставі актів наданих послуг (пункт 2.1).

04, 05, 06, 13, 14, 20, 21 та 25 липня 2017 року представником ТОВ «Долина-Агро» та ФОП ОСОБА_5 складені акти про призупинення виконання робіт у зв`язку з вимушеним простоєм дорожньо-будівельної техніки за адресою: м. Долина, вул. Обліски, 129б через перешкоджання сторонніми особами (а.с. 17-32 в т. 1).

Згідно відеозапису на диску ViDex DVD-R 16х4,7GB 120min (а.с. 35 в т. 1), переглянутого в суді першої інстанції, який складається з 22 файлів, 04 липня 2017 року наявним був конфлікт з приводу користування частиною земельної ділянки між ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та працівниками ТОВ «Долина-Агро».

В засіданні апеляційного суду відповідач ОСОБА_1 не заперечив факту перешкоджання проведення будь-яких робіт 04 липня 2017 року та пояснив, що того дня він з мамою ОСОБА_3 були на спірній земельній ділянці коли представник ТОВ «Долина-Агро» разом з екскаваторником прибули на земельну ділянку. Вони заперечили проти проведення будь-яких робіт на їхній, на їх думку, земельній ділянці. Коли приїхали працівники поліції, вони пред`явили їм рішення Малотур`янської сільської ради від 1993 року про передачу у власність земельних ділянок загальною площею 0,3325 га ОСОБА_6 , батькові його матері, а в представника позивача жодних документів на землю не було. По закінченні конфлікту всі роз`їхались.

За даними висновку Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області від 17 липня 2017 року встановлено, що 04 липня 2017 року в Долинське ВП по телефону поступило повідомлення від ОСОБА_8 , який повідомив про те, що за адресою: АДРЕСА_1 невідомі особи погрожують йому та його співробітникам фізичною розправою. В ході проведення перевірки з даного приводу було здійснено виїзд на місце події та опитано ОСОБА_9 , який пояснив про те, що він 04 липня 2017 року близько 11:55 год мав на меті розчистити орендовану земельну ділянку від чагарників. В цей час його працівників, які працювали на орендованій земельній ділянці на екскаваторі, зупинили невідомі чоловік та літня жінка, вимагаючи припинити роботу, оскільки дана земельна ділянка належить їм. Вищевказаним громадянам представилися документи, а саме договір оренди даної земельної ділянки, однак вони не відреагували та влаштували конфлікт, в ході якого погрожували вилити на техніку легкозаймисті речовини. Після чого ОСОБА_9 вирішив повідомити про даний факт у поліцію. Під час проведення перевірки було встановлено, що невідомі чоловік та літня жінка це ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . По даному факту було опитано ОСОБА_1 , який пояснив про те, що 04 липня 2017 року також звертався по телефону в поліцію з даного приводу, оскільки невідома техніка намагалася потрапити на його присадибну ділянку, якою останній користується разом зі своєю мамою ОСОБА_3 близько 30-ти років та вирощує на ній різну сільськогосподарську продукцію. Дану земельну ділянку отримав від Вигодського лісокомбінату ще його покійний дідусь ОСОБА_6 і вона відколи він нею користується належала до с. Мала ОСОБА_10 . Чому зараз ця земля належить Долинській міській громаді, йому не відомо. Про те, що дана земельна ділянка передана в оренду Долинською міською радою на обслуговування виробничої бази ТОВ «Долина-Агро» він знав, але, як він стверджує, в дану земельну ділянку не може входити та частина, якою він користується. З даного приводу з ОСОБА_1 було проведено профілактичну бесіду по недопущенню антигромадської поведінки при вирішенні даного земельного питання та попереджено про адміністративну відповідальність вчинення подібних дій в майбутньому (а.с. 114 в т. 1).

З огляду на встановлені обставини суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що Петрівськими неправомірно чинились перешкоди у користуванні частиною орендованої земельної ділянки площею 0,3325 га. Проте, суд помилково дійшов висновку щодо періоду часу чинення відповідачами перешкод позивачу в користуванні спірною частиною земельної ділянки.

Матеріали справи, крім актів про призупинення виконання робіт у період з 08:00 год до 12:00 год та з 13:00 год до 17:00 год протягом 8 днів: 04.07.2017 - 06.07.2017, 13.07.2017, 14.07.2017, 20.07.2017, 21.07.2017, 25.07.2017 (а.с. 21-32 в т. 1), не містять доказів на підтвердження доводів позивача, що відповідачі чинили позивачу перешкоди у проведенні робіт на частині орендованої земельної ділянки протягом 31 місяця. Висновок суду, що на обґрунтування строку, протягом якого позивач позбавлений був можливості користуватися частиною переданої йому в оренду землі, він надав Загальні вимоги проектування розсадників плодових культур, ДСТУ 4950:2008 (а.с. 193-198 в т. 1), які свідчать про необхідність своєчасного та тривалого оброблення землі з метою вирощування садивного матеріалу та неможливість виконання тих чи інших робіт в будь-яку пору року, зроблений без урахування цільового призначення орендованої земельної ділянки, яка є несільськогосподарського призначення, а для обслуговування виробничої бази.

Та й сам представник позивача в засіданні апеляційного суду з цього приводу визнав, що працівники позивача після 25 липня 2017 року не намагались проводити будь-які роботи на спірній частині орендованої земельної ділянки, оскільки є законопослушними і очікували вирішення судом справи за позовом Петрівських до них, Долинської міської ради про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою площею 0,3325 га, яка входить в обсяг орендованої земельної ділянки ТОВ «Долина-Агро» площею 2,9 га за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином висновок суду першої інстанції про доведеність позивачем чинення відповідачами перешкод у використанні частини земельної ділянки протягом 31 місяця не відповідає матеріалам справи.

З урахуванням встановленого, колегія суддів вважає доведеним факт неправомірного перешкоджання відповідачами позивачу в користуванні орендованою земельною ділянкою площею 0,3325 га протягом 8 днів у липні місяці 2017 року.

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону України «Про оренду землі», орендареві забезпечується захист його права на рівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

За змістом цієї ж норми орендар в установленому порядку має право, зокрема, на усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відшкодування шкоди.

Також згідно з пунктом «г» частини 1 статті 95 ЗК України, землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно з приписами частин 1-3 статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права; доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини другої цієї статті особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Пленум Верховного Суду України у пункту 2 постанови №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснив, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її задала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, при зверненні до суду з вимогами про відшкодування майнової шкоди, завданої чиненням перешкод у користуванні майном, необхідним є доведення факту такого умисного перешкоджання, в даному випадку створення перешкод позивачу в користуванні спірною частиною земельної ділянки, та розмір збитків, спричинених позивачу порушенням його права на володіння та користування земельною ділянкою, що складається з суми витрат на оплату оренди спірної земельної ділянки площею 0,3325 га, яку позивач не використовував з вини відповідачів, та витрат на оплату вартості вимушеного простою дорожньо-будівельної техніки внаслідок неправомірних дій відповідачів.

Судом встановлено та вбачається з договору оренди, що за умовами пунктів 4.2, 4.3 названого договору, орендар протягом трьох банківських днів після підписання договору оренди земельної ділянки сплачує розмір річної орендної плати за перший рік оренди земельної ділянки в сумі 214 439,51 грн. За наступні роки оренди земельної ділянки орендна плата в рік складає 225 608,33 грн і перераховується орендарем щомісячно в розмірі 18 800,69 грн.

Позивач повністю сплатив орендну плату за 2017, 2018 - 2019 роки, січень 2020 року в зальному розмірі 608 228,88 грн, що підтверджується платіжними дорученнями по сплаті орендної плати за договором орендної земельної ділянки від 05 квітня 2017 року (а.с. 204-222 в т. 1).

Відповідачем проведено розрахунок збитків, понесених позивачем у вигляді витрат на оплату орендної плати за орендовану земельну ділянку, яка не була використана з вини відповідачів, виходячи з розрахунку за 31 місяць, з яким погодився суд першої інстанції.

Однак, оскільки апеляційний суд дійшов висновку, що доведеним є факт неправомірного перешкоджання відповідачами позивачу у володінні та користуванні земельною ділянкою площею 0,3325 га протягом 8-ми днів в липні 2017 року, то розрахунок збитків є таким.

Орендна плата за 2,9 га в місяць відповідно до договору оренди земельної ділянки від 05 квітня 2017 року становить 18 800,69 грн. Площа земельної ділянки, яку товариство не в змозі було використовувати через неправомірні дії відповідачів протягом 8 днів, становить 0,3325 га, що складає 11,47% від загальної площі 2,9 га орендованої земельної ділянки за названим вище договором.

Тому розмір сплаченої товариством орендної плати за земельну ділянку площею 0,3325 га за один місяць становить 2 156,44 грн (18 800,69 грн х 11,47% = 2 156,44 грн), а за 8 днів - 550,60 грн (2 156,44 грн : 31 день в місяці липні та помножити на 8 днів = 550,60 грн), які й підлягають стягненню з відповідачів в солідарному порядку.

Адже, відповідно до статті 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Оскільки відповідачі своїми спільними взаємопов`язаними діями, підтримуючи один одного, чинили перешкоди позивачу у володінні та користуванні частиною орендованої земельної ділянки, то вони повинні нести солідарну відповідальність за заподіяну шкоду.

Обґрунтовуючи розмір шкоди у вигляді оплати вартості послуг дорожньо-будівельної техніки позивач зіслався на акт №РА-0031/07 здачі-прийомки вартості послуг з вимушеного простою дорожньо-будівельної техніки та на платіжне доручення №1261554 від 12 жовтня 2017 року, яке включає в себе плату за щебінь в розмірі 200 016 грн та плату за послуги дорожньо-будівельної техніки (фактично послуги з вимушеного простою техніки) в розмірі 91 808 грн.

Судом встановлено, що в протоколі погодження договірної ціни на виконання робіт від 31 липня 2017 року (а.с. 111 в т. 1) ТОВ «Долина-Агро» та ФОП ОСОБА_5 погоджено вартість послуг дорожньо-будівельної техніки в розмірі 91 808 грн на підставі прейскуранту цін від 30 червня 2017 року (а.с. 113 в т. 1) на певний вид техніки, відповідно до відпрацьованої кількості годин.

Як вбачається з акту №РА-0031/07 здачі-прийомки вартості послуг з вимушеного простою дорожньо-будівельної техніки за липень 2017 року (а.с. 34 в т. 1), вартість простою техніки визначена також в розмірі 91 808 грн.

Наведене залишилось поза увагою суду першої інстанції, який в порушення вимог статті 263 ЦПК України щодо повного та об`єктивного дослідження обставин справи не дослідив чому договірна ціна на виконання робіт співпала з вартістю послуг з вимушеного простою, чи вартість послуг була розрахована ними за виконання робіт дорожньо-будівельної техніки на всій площі орендованої земельної ділянки чи тільки на площі 0,3325 га, чи виконувались технікою роботи на іншій частині орендованої земельної ділянки, де не чинились перешкоди відповідачами. Представник позивача в засіданні апеляційного суду не дав відповіді на вказані запитання.

Більше того, матеріали справи не містять доказів, що на виконання вимог пункту 2.1 договору №03/07 надання послуг дорожньо-будівельної техніки (а.с. 16 в т. 1), замовником ТОВ «Долина-Агро» подавались замовнику ФОП ОСОБА_5 замовлення на надання послуг дорожньо-будівельної техніки разом з операторами (машиністами). Представник позивача з цього приводу ствердив, що у позивача таких доказів немає.

Як вбачається з матеріалів справи, такі не містять доказів оплати позивачем ФОП ОСОБА_5 вартості вимушеного простою дорожньо-будівельної техніки в розмірі 91 808 грн.

За твердженнями представника позивача, в них немає інших доказів перерахування ФОП ОСОБА_5 91 808 грн вартості послуг вимушеного простою дорожньо-будівельної техніки окрім платіжного доручення №1261554 від 12 жовтня 2017 року (а.с. 111 в т. 1) на суму 291 824 грн, яка включає в себе плату за щебінь в розмірі 200 016 грн відповідно до рахунку-фактури від 11 жовтня 2017 року про постачання постачальником ФОП ОСОБА_5 одержувачу ТОВ «Долина-Агро» щебеню на загальну суму 200 016 грн (а.с. 115 в т. 1) та плату за послуги дорожньо-будівельної техніки (фактично послуги з вимушеного простою техніки) в розмірі 91 808 грн.

Однак, в графі «призначення платежу» платіжного доручення №1261554 від 12 жовтня 2017 року не зазначені підстави перерахування позивачем вказаних грошових коштів.

Тому висновок суду, що факт оплати вимушеного простою у вказаному розмірі підтверджується платіжним дорученням №1261554 від 12 жовтня 2017 року ґрунтується на припущеннях, що є порушенням частини 6 статті 81 ЦПК України.

Таким чином, беручи до уваги встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що позивачем не доведено спричинення йому матеріальних збитків внаслідок неправомірних дій відповідачів на загальну суму 158 657,61 грн. А тому рішення в наведеній частині слід змінити та стягнути з відповідачів в їх користь 556,50 грн витрат по оплаті орендної плати за земельну ділянку площею 0,3325 га, в користуванні якою позивачу чинились перешкоди відповідачами. В решті вимог позову про відшкодування матеріальної шкоди слід відмовити.

Ухвалюючи рішення про зобов`язання відповідачів не чинити будь-які перешкоди в будь-який спосіб у володінні та користуванні вищевказаною земельною ділянкою протягом дії договору оренди земельної ділянки №25/17 від 05 квітня 2017 року, суд виходив з того, що дії ОСОБА_1 та ОСОБА_3 щодо не допуску представників ТОВ «Долина-Агро» та дорожньо-будівельної техніки до орендованої ними земельної ділянки порушують право ТОВ «Долина-Агро» на володіння і користування частиною орендованої земельної ділянки площею 2,9 га, кадастровий номер :01:012:0094, в розмірі 0,3325 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 , тому слід зобов`язати відповідачів не чинити будь-які перешкоди в будь-який спосіб ТОВ «Долина-Агро» у володінні та користуванні вказаною земельною ділянкою протягом дії вказаного договору оренди земельної ділянки №25/17 від 05 квітня 2017 року.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду та вважає, що позивач обрав неналежний спосіб захисту порушеного права, оскільки позивач просить вирішити спір на майбутнє, що не узгоджується з приписами частини 1 статті 4 ЦПК України, відповідно до якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Тому з наведених підстав рішення суду в цій частині слід скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 374, 376, 381 - 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , подану її представником ОСОБА_4 , задовольнити частково.

Рішення Долинського районного суду від 29 вересня 2020 року в частині зобов`язання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не чинити будь-які перешкоди в будь-який спосіб ТОВ «Долина-Агро» у володінні та користуванні земельною ділянкою площею 0,3325 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 , протягом дії договору оренди земельної ділянки №25/17 від 05 квітня 2017 року скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

В задоволенні позовної вимоги ТОВ «Долина-Агро», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Долинська міська рада Івано-Франківської області, до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про зобов`язання відповідачів не чинити ТОВ «Долина-Агро» будь-яких перешкод в будь-який спосіб у володінні та користуванні вказаною земельною ділянкою протягом дії договору оренди земельної ділянки №25/17 від 05 квітня 2017 року відмовити.

Рішення Долинського районного суду від 29 вересня 2020 року в частині стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у солідарному порядку на користь ТОВ «Долина-Агро» 158 657,61 грн в рахунок відшкодування завданих збитків та в частині судового збору змінити.

В рахунок відшкодування завданих збитків стягнути з ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , та ОСОБА_3 , жительки АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , у солідарному порядку на користь ТОВ «Долина-Агро», місцезнаходження якого м. Долина, вул. Богдана Хмельницького, 25, Івано-Франківської області, , - 556,50 грн (п`ятсот п`ятдесят шість гривень 50 копійок).

В решті рішення Долинського районного суду від 29 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча М.Д. Горейко

Судді: В.А. Девляшевський

І.О. Максюта

Повний текст постанови складено 16 лютого 2021 року