Справа № 2-638/10
Провадження № 2-п/591/10/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2021 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі головуючого в особі судді Янголь Є.В., за участю секретаря Бузової Т.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми, заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Зарічного районного суду м. Суми від 01 березня 2010 року по справі №2-638/10 за позовом ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

Відповідно до заочного рішення Зарічного районного суду м. Суми від 01.03.2010 року по справі за позовом ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів позов задоволено: вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним доровором №1 від 16.01.2008 року у розмірі 20845,70 грн., 208,46 в рахунок відшкодування витрат на сплату судового збору та 30 грн. в рахунок відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що вона не була повідомлена належним чином про день та час слухання справи, у зв`язку з чим була позбавлений можливості подати свої заперечення проти позову, з винесеним заочним рішенням не згодна, рішення не отримувала, оскільки проживає за іншою адресою, також вказує, що судом не були досліджені всі обставини справи, просить суд його скасувати.

Учасники процесу в судове засідання не з`явились, про час розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав:

Згідно ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно розписки, яка міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 отримала копію рішення 29.12.2020 року (а.с.87), тому суд приходить до висновку, що строк для подання заяви про перегляд заочного рішення попущено не було, тому і поновленню не підлягає.

В обґрунтування своєї заяви позивач посилається на те, що про день, час та місце розгляду справи повідомлено не була.

В той же час у матеріалах справи міститься лист, на якому міститься рукописний текст з зазначенням, що ОСОБА_1 отримала уточнену позовну заяву, даний лист містить інформацію, про час та місце розгляду справи, а саме 01.03.2009 року замість 01.03.2010 року, при цьому ОСОБА_1 отримала його 29.01.2010 (а.с.73). Фактично суд вважає, що лист містить описку у році справи, оскільки розгляд справи дійсно відбувався 01 березня о 10 год. 30 хв. Суд вважає, що описка щодо року виклику до суду була очевидною для відповідачки, а тому остання була належним чином повідомлена про дату та час судового засідання.

З наведених обставин суд робить висновок, що ОСОБА_1 фактично була обізнана про наявність позовної заяви у суді, тому не була позбавлена можливості самостійно звернутись до суду з заявою про ознайомлення з матеріалами справи та мала змогу повідомити нову адресу проживання, для отримання судової кореспонденції, не вжиття даних дій суд розцінює як незацікавленість особи у розгляді справи. Крім того відповідно до п.9.4.1. кредитного договору позичальник зобов`язаний у строк, що не перевищує трьох календарних днів з дати зміни свого фактичного місця проживання повідомити у письмовій формі про це кредитора. Оскільки ОСОБА_1 змінила місце реєстрації, то згідно умов договору в строк до 27.02.2009 повинна була повідомити про це кредитора, однак в порушення вимог даного пункту інформацію банку надано не було.

Крім того відповідач посилається у своїй заяві, що банк не вірно здійснив розрахунок заборгованості, а саме: невірно здійснив нарахування відсотків та пені, при цьому контррозрахунків не надав, здійснюючи посилання лише на правові висновки у рішенні Великої Палати Верховного суду від 28.03.2018, які кардинально відрізняться від правових позицій колишнього Верховного суду України у кредитних правовідносинах стосовно строку позовної давності, нарахування процентів, неустойки та застосування статті 625 ЦК України.

ОСОБА_1 також посилається, що банк у односторонньому порядку змінив строк кредитування. Однак лист від 16.01.2008 року, який був направлений на адресу боржника містить інформацію про наявність заборгованості, має посилання на п.п. 7.2,7.3 Договору, але при цьому зазначено, шо у разі погашення простроченої заборгованості за Кредитним договором, вимога про дострокове погашення Кредиту втрачає чинність (а.с.24). Тому суд вважає, що Банк фактично направив лист з інформацією про утворення заборгованості та необхідність її погашення.

Фактично заявник не посилається на будь-які додаткові докази, які б не були відомі суду під час вирішення справи по суті у 2010 році та мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що підстави для скасування заочного рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 260, 288 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Зарічного районного суду м. Суми від 01 березня 2010 року по справі №2-638/10 за позовом ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є.В. Янголь