Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2021 року Галицький районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Волоско І.Р.,

секретар судового засідання Береза П.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Акціонерного товариства «Ідея Банк» (адреса місцезнаходження: 79008, м. Львів, вул. Валова, 11; ), третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович (адреса: 01001, м. Київ, вул. Мала Житомирська, 6/5) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог.

14 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до Акціонерного товариства «Ідея Банк», в якому просить виконавчий напис №217, який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. 15.01.2018 року, визнати таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування даного позову вказує на те, що в березні 2018 року він дізнався про стягнення з нього заборгованості по кредиту та процентах і штрафних санкціях на підставі виконавчого напису нотаріуса, вважає, що виконавчий напис № 217 від 15.01.2018 року вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про звернення стягнення па грошові кошти. Звертає увагу суду на те, що при вчиненні виконавчого напису приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської області Гуревічов О.М. не отримував від відповідача та позивача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутніми підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, зазначені у виконавчому написі, є безспірним. Вчиняючи виконавчий напис, приватний нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені у виконавчому напису зроблено відповідачем одноособово без урахування думки та позиції позивача та не відповідає дійсній сумі заборгованості. Виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками фінансової установи, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків Відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Зазначає, що на підставі документів, наданих відповідачем третій особі із заявою про вчинення виконавчого напису, не можна встановити безспірність вимог відповідача до позивача, а отже виконавчий напис вчинено з порушенням закону. А тому зазначає, що є достатні правові підстави вважати виконавчий напис № 217, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Гуревічовим Олегом Миколайовичем 15.01.2020 року щодо стягнення з позивача 51145,79 грн вчиненим з порушенням вимог законодавства та таким, що не підлягає виконанню.

Рух справи в суді.

Ухвалою суду від 18 грудня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Позиції сторін у справі.

Позивач в судове засідання не з`явився, просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача - АТ «Ідея Банк» у судове засідання не з`явився. 09 лютого 2021 року представник відповідача Жук Г.В. скерувала на адресу суду відзив на позовну заяву, згідно якого зазначає, що AT «Ідея Банк» в повній мірі не погоджується з заявленими у позовній заяві про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню вимогами, вважає обставини справи, викладені у ній, надуманими, а позовні вимоги - безпідставними та необгрунтованими. Поряд з тим, відповідач наполягає на законності виконавчого напису, вчиненого 15.01.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О. М. за №217 та вважає його таким, що підлягає виконанню. Зазначає, що Між ОСОБА_1 та AT «Ідея Банк» було укладено кредитний договір №L01.188.36594 від 28.05.2015. Відповідно до пункту 1.1. Договору банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби у сумі 34 157, 00 грн. (тридцять чотири тисячі сто п`ятдесят сім гривень 00 копійок) включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а Позичальник одержав кредит та зобов`язався повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього договору. AT «Ідея Банк» належним чином виконано обов`язки згідно Кредитного договору. З іншої сторони ОСОБА_1 було порушено грошові зобов`язання, внаслідок чого у нього виникла кредитна заборгованість за період з 01.02.2017 по 24.11.2017 загальним розміром 49 445,79 грн (сорок дев`ять тисяч чотириста сорок п`ять гривень сімдесят дев`ять копійок). За фактом виникнення у ОСОБА_1 кредитної заборгованості, AT «Ідея Банк» на його адресу спершу було направлено попередження №12.1.4/2598 від 11.01.2017 (долучене Позивачем до матеріалів справи), яким було повідомлено факт наявності кредитної заборгованості та доцільності її погашення, а згодом - вимогу про усунення порушень кредитних зобов`язань та Довідку-розрахунок заборгованості. Проте, вищевказані документи були залишені Боржником без задоволення. У зв`язку з вищевказаним, AT «Ідея Банк» подано Нотаріусу заву про вчинення виконавчого напису та інші, передбачені законодавством документи в цілях вчинення виконавчого напису Нотаріусом. Оскільки такі документи цілком підтверджували наявність та безспірність кредитної заборгованості, Нотаріусом і було вчинено оскаржуваний Виконавчий напис щодо стягнення суми кредитної заборгованості та плати за вчинення виконавчого напису (у розмірі 1 700,00 грн (одна тисяча сімсот гривень 00 копійок). Зазначає, що для вчинення Виконавчого напису нотаріусом AT «Ідея Банк» подано, в нотаріусом отримано повний пакет документів передбачений чинним в Україні законодавством. Зазначає, що нотаріусу було подано повний пакет документів, що підтверджують безспірність заборгованості щодо якої було вчинено виконавчий напис нотаріуса від 15.01.2018. Безспірність вимог визначається не нотаріусом або стягувачем, а відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того зазначає, що не випливає обов`язку кредитора подавати нотаріусу в цілях підтвердження наявності факту безспірності заборгованості будь-яких додаткових документів, не зазначених у Порядку та Переліку в тому числі, але не виключно, первинної бухгалтерської документації щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення. А тому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд вважає, що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень третьою особою відсутня, а відтак, суд вважає можливим проводити судове засідання та винести рішення по справі у відсутності зазначеної сторони.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Позиція суду.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

При цьому, виходячи з положень ст. 16 ЦК України особа звертається до суду за захистом свого порушеного права.

Перевіривши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог виходячи з наступних міркувань.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Суд встановив, що 28.05.2015 між ОСОБА_1 та AT «Ідея Банк» було укладено кредитний договір №L01.188.36594, відповідно до пункту 1.1. якого банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби у сумі 34 157, 00 грн. (тридцять чотири тисячі сто п`ятдесят сім гривень 00 копійок) включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а Позичальник одержав кредит та зобов`язався повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього договору.

15 січня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, було вчинено виконавчий напис № 217, у зв`язку із боргом за кредитним договором, на підставі якого запропоновано задовольнити вимоги AT «Ідея банк» у розмірі 51145,79 грн (а.с.6).

05.03.2018 старшим державним виконавцем Вороновою І.О., на підставі виконавчого напису № 217 від 15.01.2018 року, було відкрито виконавче провадження (а.с.9).

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Стаття 88 Закону України «Про нотаріат» встановлює, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29 червня 1999 року №1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Пункт 2 Переліку регламентує, що для одержання виконавчого напису щодо виконання грошових зобов`язань, які виникають на підставі кредитних договорів, додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Як вбачається зі матеріалів справи, з метою вчинення виконавчого напису AT «Ідея Банк» було подано нотаріусу повний пакет документів, що свідчив про наявність безспірної грошової заборгованості ОСОБА_1 перед AT «Ідея Банк» за Кредитним договором.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів встановлюється Переліком.

Поряд з тим, наказом Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 № 296/5 затверджено Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Підпункт 2.1. пункту 2 глави 16 розділу 2 Порядку вказує, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені:

- відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувана та боржника;

- дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи;

- строк, за який має провадитися стягнення;

- інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо.

Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Відповідно до підпункту 2.2. пункту 2 глави 16 розділу 2 Порядку у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.

Слід звернути увагу, що з вищевказаних норм не випливає обов`язку Кредитора подавати нотаріусу в цілях підтвердження наявності факту безспірності заборгованості будь яких додаткових документів, не зазначених у Порядку та Переліку, в тому числі, але не виключно, первинної бухгалтерської документації щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення. Крім того, вказавши на відсутність ознаки безспірності заборгованості, щодо якої було вчинено виконавчий напис, ОСОБА_1 не зазначено, які конкретно документи слід було подати відповідачу нотаріусу з метою вчинення такого.

Окрім цього, з виписки по рахунку ОСОБА_1 , яка була також надана Приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Київської області Гуревічову О.М. для вчинення оскаржуваного виконавчого напису, вбачається видача відповідачем кредиту позивачу.

Крім того, з зазначених норм вбачається, що витребовування нотаріусом додаткових документів, що містять інформацію, яка має відношення до вчинення виконавчого напису є диспозитивним правом, а не обов`язком нотаріуса.

Таким чином, для вчинення виконавчого напису нотаріусом AT «Ідея Банк» подано, в нотаріусом отримано повний пакет документів передбачений чинним в Україні законодавством.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 12 березня 2020 року у справі № 754/7994/17-ц зазначив, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (підпункт 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій). Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, передбачено, що документом для стягнення заборгованості з підстав, що вишивають з кредитних відносин, є кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З наведеного вбачається, що посилання заявника у касаційній скарзі на те, що AT «Альфа-Банк» не надало нотаріусу документів, які оформленні у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», є необгрунтованими, оскільки на момент вчинення виконавчого напису надання документів, на які посилається заявник, не вимагалось».

У пунктах 20, 22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19) зазначено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Відповідно до норм чинного законодавства, для вчинення виконавчого напису нотаріусом обов`язково необхідно встановити факт безспірності грошового зобов`язання, щодо якого здійснюється такий напис. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не лише кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі.

З питань обізнаності позивача щодо наявності у нього заборгованості перед Кредитором слід зазначити, що підписанню Договору передувало погодження всіх його умов, в тому числі щодо розмірів та строків погашення грошових зобов`язань Позичальника, відповідальності за порушення договірних умов кожною із сторін. Відтак, підписуючи Договір Позивач погодився із запропонованим банком графіком щомісячних платежів за Кредитним договором, зобов`язалась дотримуватись умови щодо строків та суми таких погашень, а при умові порушень таких договірних умов - нести відповідальність зазначену у Договорі.

Крім того, за фактом виникнення у ОСОБА_1 кредитної заборгованості, AT «Ідея Банк» на його адресу спершу було направлено попередження №12.1.4./2598 від 11.01., яким було повідомлено факт наявності кредитної заборгованості та доцільності її погашення, а згодом - вимогу про усунення порушень кредитних зобов`язань та Довідку-розрахунок заборгованості. Проте, вищевказані документи були залишені Боржником без задоволення.

Ознака безспірності грошового зобов`язання, щодо якого вчинено виконавчий напис, повинна була встановлюватись власне на момент його вчинення. Будь-які спори щодо розміру та правильності нарахування грошової суми, що стягується на підставі виконавчого напису, після вчинення нотаріусом такого, не можуть бути підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Вищевказане підтверджується позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в справі № 201/11696/16-ц, для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Крім цього, відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, у поданій позовній заяві позивач посилається на відсутність ознаки безспірності кредитної заборгованості, щодо якої вчинено виконавчий напис, проте не зазначає, в чому полягає спірність кредитної заборгованості та не надає доказів оспореності такої кредитної заборгованості до або на момент вчинення виконавчого напису.

Поряд з тим, зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 можна зробити висновок, що єдиним доказом наявності факту безспірності кредитної заборгованості є документ щодо отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Проте, зазначене не узгоджується із нормами законодавства які регулюють порядок вчинення виконавчого напису Нотаріусом.

В підпункті 2.3 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку зазначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

AT «Ідея Банк», надіславши позивачу вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань, повідомило позивача про факт наявності у нього кредитної заборгованості, зазначило розмір та складові такої заборгованості та попередило ОСОБА_1 про можливість стягнення боргу шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса у випадку її непогашення.

Відтак, з вказаного вище вбачається дотримання відповідачем вимог підпункту 2.3 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку, що також відповідає правовим висновкам, які викладено у п. 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року по справі №916/3006/17, відповідно до якої, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв 'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій).

Відповідно до статті 88 закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Так як Кредитний договір було укладено з фізичною особою, застосуванню до вказаних правовідносин підлягає строк для ініціювання вчинення виконавчого напису нотаріуса у три роки.

Кредитний договір між Позивачем та Відповідачем було укладено 28.05.2018, а виконавчий напис вчинено 15.01.2018, тобто апріорі не могло бути пропущено вказаного трьохрічного строку під час вчинення приватним нотаріусом 15.01.2018 оскаржуваного виконавчого напису, і такий вчинено в межах встановленого чинним у Україні законодавством строку.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до правил ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Висновки за результатами розгляду справи.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та їх зміст, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову.

З огляду на викладене, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 не знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Щодо судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, у зв`язку із відмовою позову судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст.2, 10-13, 76-81, 141, 258, 259, 279, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

у задоволені позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідки апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10.02.2021 року.

Суддя І.Р.Волоско