Ухвала

10 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 335/6227/20

провадження № 61-19232ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 листопада 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 29 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позов обґрунтовано тим, що 24 грудня 2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір позики, який був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вовк І. І. та зареєстрований в реєстрі за № 15077.

Відповідно до умов договору позики від 24 грудня 2010 року № 15077 ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 40 000,00 дол. США, які останній зобов`язався повернути у строк до 24 грудня 2011 року.

Передача грошей у розмірі 40 000,00 дол. США оформлена розпискою від 24 грудня 2010 року.

Вказані обставини встановлені рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 14 липня 2016 року у справі № 335/72/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа - ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки і постановою Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 335/8677/16 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , треті особи: Вознесенівський районний відділ у м. Запоріжжі Управління державної міграційної служби у Запорізькій області, ОСОБА_3 , про звернення стягнення па предмет іпотеки і виселення осіб з нього, а тому відповідно до частини четвертої статті 82 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають доказуванню у даній справі.

01 квітня 2017 року ОСОБА_3 повернув лише 1 000,00 дол. США, інша частина боргу у сумі 39 000,00 дол. США до теперішнього часу не повернута, що підтверджується розпискою від 01 квітня 2017 року.

Пунктом 4 договору позики передбачено, що у разі неповернення ОСОБА_3 боргу у строк до 24 грудня 2011 року з нього стягується пеня у розмірі 0,2 % від суми простроченого зобов`язання за кожен день прострочення зобов`язання, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку Україги, що діяла в період за який сплачується пеня.

Пеня за період з 25 грудня 2011 року по 18 липня 2016 року склала 49 070,59 дол. США. Зазначена сума встановлена постановою Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 335/8677/16.

Крім того, інфляційні витрати за період з 25 грудня 2011 року по 18 липня 2016 року склали 35 440,00 дол. США, а 3 % річних 5 483,83 дол. США.

На забезпечення виконання ОСОБА_3 своїх зобов`язань за договором позики від 24 грудня 2010 року № 15077, між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , спадкоємцем якої є відповідач ОСОБА_2 , 24 грудня 2010 року укладено іпотечний договір, який був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вовк І. І., зареєстрований в реєстрі за № 15079.

Відповідно до пункту 1 іпотечного договору від 24 грудня 2010 року № 15079, ним забезпечується виконання зобов`язання, що виникло у ОСОБА_3 на підставі договору позики, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вовк І. І. за № 15079, укладеного на суму 318 400,00 грн, що за курсом НБУ на момент укладення договору складало 40 000,00 дол. США, з обумовленим в кредитному договорі строком повернення боргу до 24 грудня 2011 року.

Відповідно до пункту 2 іпотечного договору від 24 грудня 2010 року № 15079 предметом іпотеки є квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Пунктом 4 іпотечного договору сторони оцінили предмет іпотеки на суму 318 400,00 грн.

Вказані обставини встановлені рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 14 липня 2016 року у справі № 335/72/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа - ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки і постановою Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 335/8677/16 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , треті особи: Вознесенівський районний відділ у м. Запоріжжі Управління державної міграційної служби у Запорізькій області, ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет іпотеки, і виселення осіб з нього і відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України не підлягають доказуванню у даній справі.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Правонаступником ОСОБА_4 є її донька - ОСОБА_2 .

З урахуванням уточнених позовних вимог, ОСОБА_1 просив у рахунок погашення заборгованості за договором позики від 24 грудня 2010 року № 15077 у розмірі 128 994,42 дол. США, що за курсом НБУ 27,1436 грн за один долар становить 3 501 372,94 грн, звернути стягнення на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і належить на праві власності ОСОБА_4 , спадкоємцем якої є ОСОБА_2 , шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення здійснення продажу майна.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 листопада 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 у цій справі відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, визнав його обґрунтованим, однак оскільки з даним позовом позивач звернувся до суду лише 24 липня 2020 року, тобто більше ніж через 8 років з часу виникнення у позивача права вимоги про стягнення боргу за договором позики від 24 грудня 2010 року та звернення стягнення на предмет іпотеки, на підставі заяви відповідача застосував позовну давність.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 29 вересня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 листопада 2020 року змінено шляхом викладення мотивувальної частини останнього в редакції цієї постанови.

Змінюючи мотиви відмови у задоволенні позову, апеляційний суд зазначив, що суд першої інстанції не звернув належної уваги на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими в частині заборгованості без урахування розміру інфляційних втрат на загальну суму 93 554,42 дол. США, разом із цим ОСОБА_2 , як спадкоємець іпотекодателя, відповідає перед позивачем лише у межах вартості вищезазначеного іпотечного (спадкового) майна. В іншій частині суми заборгованості, що перевищує зазначену суму, позовні вимоги п ОСОБА_1 є необґрунтованими, і саме з цих підстав суд першої інстанції мав відмовити у задоволенні цієї частини позовних вимог.

24 листопада 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 листопада 2020 рокута постанову Запорізького апеляційного суду від 29 вересня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення процесуальних норм, просить їх скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його позов.

У касаційній скарзі заявник зазначає клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 листопада 2020 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 29 вересня 2021 року, яке обґрунтовує тим, що повний текст оскаржуваної постанови отримано заявником 25 жовтня 2021 року, що підтверджується копією конверта апеляційного суду із трек номером.

Відповідно до частини першої, другої та третьої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Перевіривши доводи клопотання заявника про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 листопада 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 29 вересня 2021 року, Суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки з наданих до клопотання доказів убачається, що оскаржувану постанову апеляційного суду заявник дійсно отримав 25 жовтня 2021 року та звернувся із касаційною скаргою до відділення поштового зв`язку 24 листопада 2021 року, що є підставою для його поновлення.

Як підставу касаційного оскарження заявник зазначає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, а саме застосування норм права без врахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 червня 2021 року у справі № 922/1467/19 та постанові Верховного Суду від 05 травня 2020 року у справі № 904/5726/19 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Враховуючи, що судом не встановлено підстав для залишення касаційної скарги без руху, відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційної скарги, зважаючи на те, що доводи касаційної скарги містять посилання на передбачені законом підстави касаційного оскарження судових рішень, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, та витребування матеріалів указаної вище справи.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 листопада 2020 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 29 вересня 2021 року.

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 листопада 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 29 вересня 2021 року.

Витребувати з Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя матеріали вищезазначеної цивільної справи № 335/6227/20.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний О. В. Ступак