Справа № 740/3639/18
Провадження № 6/740/19/21
УХВАЛА

15 лютого 2021 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Ковальової Т.Г.,

за участю секретаря Дьоміної Н.А.,

розглянувши подання старшого державного виконавця Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 в праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань за рішенням суду,

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець звернувся до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до погашення боргу в повном уобсязі з посиланням на те, що на виконанні Ніжинського міськрайонного відділу ДВС перебуває зведене виконавче провадження №50118636, до складу якого входять: виконавче провадження №46569432 по виконанню постанови №АА2 718400, виданої 28.03.2013 відділом ДАІ про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в сумі 510 грн; виконавче провадження №49382484 від 18.11.2015 по виконанню виконавчого листа №2/740/1324/15, виданого 16.11.2015 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської обалсті про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 19 023,57 доларів США, що еквівалентно 430 103, 89 грн; виконавче провадження №59194960 від 27.05.2019 по виконанню виконавчого листа №2/740/1574/18, виданого 17.04.2019 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської обалсті про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованост за договором б/н від 15 березня 2012 року в сумі 15 178, 99 грн, витрати понесені по сплаті судового збору в сумі 1762 грн, а сього борг в сумі 16 940,99 грн.

У зв`язку з тим, що боржник не погашає в добровільному порядку зазначену заборгованість, на виклики не з`являється, державний виконавець звернувся до суду з цим поданням.

Старший державний виконавець Лисенко О. в судове засідання не з`явився, у поданні просить розглядати подання за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Наданими письмовими доказами встановлено, що на примусовому виконанні у Ніжинському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) знаходиться зведене виконавче провадження №50118636, до складу якого входять: виконавче провадження №46569432 по виконанню постанови №АА2 718400, виданої 28.03.2013 відділом ДАІ про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в сумі 510 грн; виконавче провадження №49382484 від 18.11.2015 по виконанню виконавчого листа №2/740/1324/15, виданого 16.11.2015 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської обалсті про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 19 023,57 доларів США, що еквівалентно 430 103, 89 грн; виконавче провадження №59194960 від 27.05.2019 по виконанню виконавчого листа №2/740/1574/18, виданого 17.04.2019 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської обалсті про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованост за договором б/н від 15 березня 2012 року в сумі 15 178, 99 грн, витрати понесені по сплаті судового збору в сумі 1762 грн, а сього борг в сумі 16 940,99 грн.

В оглянутому судом виконавчому провадженні міститься акт державного виконавця від 24 січня 2017 року, згідно якого вбачається, що при виході за адресою реєстрації ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , останнього вдома не було.

До подання додані копії постанов про відкриття виконавчих проваджень, виконавчий лист, подання не містить постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, акту державного виконавця про вихід за адресою проживання боржника, зазначеною ним у поясненнях від 27 листопада 2015 року, а саме: АДРЕСА_2 .

Статтею 33 Конституції України гарантовано кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ст.2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

В свою чергу, статтею 313 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Згідно положень п.5 ч.1 ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну" від 21 січня 1994 року (зі змінами) право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках коли, зокрема: він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до п.19 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Тож законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим підлягає з`ясуванню, чи дійсно особа свідомо не виконувала зобов`язання або невиконання зумовлено об`єктивними причинами.

Під поняттям ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які не залежні від нього об`єктивні обставини (дія непереборної сили, події тощо).

Відповідно до положень частини першої статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Необхідною передумовою обрання такого заходу забезпечення виконання рішення суду, як обмеження боржника у праві виїзду за межі України, є встановлення судом дійсних обставин ухилення боржника від виконання судового рішення. Такі обставини суд повинен установити, виходячи з відомостей, зазначених у поданні, матеріалах виконавчого провадження та пояснень державного виконавця.

Відповідно, наявність умислу та інші факти, як обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Аналізуючи наведені норми законодавства, суд вважає, що тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, та має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Згідно ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Державним виконавцем не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження ухилення ОСОБА_1 від виконання рішення суду та погашення заборгованості, а також не доведено, що боржник вчиняв будь-які дії, спрямовані на ухилення від сплати боргу за виконавчими документами.

Сам факт відкриття виконавчого провадження, вчинення певних дій по його виконанню державним виконавцем та його неналежне виконання боржником, при відсутності належних допустимих, достовірних та достатніх доказів про ухилення боржника від виконання рішення суду, не свідчать про необхідність тимчасового обмеження конституційних прав боржника, з поданням, про що звернувся державний виконавець.

Крім цього, відсутні будь-які вагомі доводи державного виконавця про те, як тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника сприятиме виконанню судового рішення та необхідність обмеження боржника у праві виїзду за межі України на невизначений (тривалий) строк, яким слід вважати «строк до виконання зобов`язань, покладених на боржника судовим рішенням».

Керуючись ст.441 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 в праві виїзду за межі України до погашення боргу в повному обсязі відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча суддя Т. Ковальова