Дата документу 03.02.2021 Справа № 554/264/21
Провадження № 2-з/554/16/2021
У Х В А Л А

іменем України

про забезпечення позову

03 лютого 2021 року м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави в складі судді Андрієнко Г.В., за участю секретаря судового засідання Карабаш О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві заяву представника позивача адвоката Фесенко Юлії Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2021 року представник позивача адвокат Фесенко Ю.О. звернулась до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю « Вердикт Капітал», третя особа-приватний виконавець Виконавчого округу Гречин Наталія Володимирівна, приватний нотаріус Київського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою судді Октябрського районного суду м.Полтави від 25 січня 2021 року відкрито провадження за вказаною позовною заявою.

Представник позивача адвокат Фесенко Ю.О. звернулась до суду із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом №11326, вчиненого 30 січня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в сумі 15693,50 грн. на час розгляду цивільної справи №554/264/21 і до набрання законної сили рішенням суду.

Свої вимоги обґрунтовує наявністю відкритого виконавчого провадження №63536427 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на підставі згаданого виконавчого напису; наявністю кримінального провадження за №0001458 за фактом шахрайських дій невстановлених осіб, які скористалися персональними даними заявника для отримання кредиту, в якому остання визнана потерпілою, а також наявністю між сторонами спору з приводу визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню про стягнення заборгованості за договором позики №AG3533823 від 27.04.2019 року та договору про відступлення прав вимоги.

Посилається на ті обставини, що позивач ОСОБА_1 не укладала ані кредитного договору, ані договору позички з фінансовою установою ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро», та в свою чергу про наявність відступлення права вимоги на користь іншої установи ТОВ «Вердикт капітал» взагалі не булла поінформована.

06 листопада 2020 року було відкрито виконавче провадження №63536427 та постановою приватного виконавця від 17 грудня 2020 року звернуто стягнення на доходи ОСОБА_1 у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу у розмірі 17728,85 грн.

Таким чином, вважає, що в данному випадку невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду, а також унеможливити ефективний захист прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК Україниз аява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву про забезпечення позову такою, що підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Згідно з ч.1 ст.157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Відповідно до роз`яснень пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом.

Виходячи зі специфіки вказаного виду забезпечення позову, підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа.

Законодавець визначив, що саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому передбачив можливість зупинення стягнення за таким виконавчим документом, як вид забезпечення позову.

З сукупного аналізу вищевказаних положень законодавства вбачається, що застосування у справі заходів забезпечення позову є виправданим, якщо з обставин справи встановлено об`єктивну можливість вчинення відповідачем дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволенні позову.

При цьому варто враховувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Як вбачаєтьсяз матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулась із позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Із представлених суду матеріалів слідує, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. перебуває виконавче провадження №63536427, відкрите з виконання виконавчого напису №11326, виданого 31 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт капітал» заборгованості в розмірі 15693,50 грн.

Відомості щодо даного виконавчого провадження містяться в автоматизованій системі виконавчих проваджень, що є у відкритому доступі.

Враховуючи, що позивач звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, на підставі оскаржуваного виконавчого напису, відкрито виконавче провадження, колегія суддів вважає, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа призведе до утруднення чи унеможливлення поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулась до суду, у випадку задоволення його позову.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що в даному випадку необхідно вжити заходи забезпечення позову, оскільки між сторонами дійсно наявний спір про визнання виконавчого напису нотаріуса, за яким відкрите виконавче провадження про стягнення з позивача заборгованості, таким, що не підлягає виконанню, і невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний судовий захист, і таке забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами, а також судом враховано, що за оскаржуваним виконавчим написом в рамках виконавчого провадження вже ухвалено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною першою статті 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною першою статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Таким чином, враховуючи вказані вимоги закону та надаючи належну оцінку доводам заявника та фактичним обставинам справи, суд дійшов до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149, 150, 151-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача адвоката Фесенко Юлії Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову, - задовольнити.

Зупинити стягнення за виконавчим написом №11326, вчиненим 30 січня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем про звернення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості в сумі 15693,50 грн. у виконавчому провадженні №63536427 на час розгляду цивільної справи №554/264/21 і до набрання законної сили рішенням суду.

Копію ухвали направити для виконання приватному виконавцю виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталії Володимирівні.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали відповідно до ч.2 ст.157 ЦПК України направити сторонам у справі до відома.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м.Полтави.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Г.В. Андрієнко