Ухвала

15 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 664/2483/17

провадження № 61-1647ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Грушицького А. І.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського апеляційного суду від 23 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Великокопанівської сільської ради Олешківського району Херсонської області, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

07 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою на АДРЕСА_1 , зобов`язавши Великокопанівську сільську раду та ОСОБА_2 відновити межі земельної ділянки, яка перебуває у користуванні ОСОБА_4 , та демонтувати зливну яму та вбиральню, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 у відшкодування моральної шкоди 5 000 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що ОСОБА_2 та Великокопанівською сільською радою Олешківського району Херсонської області порушуються межі, які розділяють земельні ділянки, що перебувають у користуванні ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , шляхом зміни конфігурації та зменшення площі земельної ділянки позивачки, незаконне обладнання зливної ями та вбиральні на відстані 4 м від стіни належного їй житлового будинку.

За договором купівлі-продажу житлового будинку від 31 травня 2002 року позивачка є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , раніше вказаний будинок мав АДРЕСА_2 , що підтверджується договором від 09 липня 1988 року про надання земельної ділянки, витягом з рішення Виконавчого комітету Великокопанівської сільської ради Олешківського району Херсонської області № 78 від 27 червня 1997 року про надання дозволу на переобладнання житлового будинку та на будівництво сараю, за даними технічного паспорту належний позивачці будинок розташований на земельній ділянці загальною площею 1 170 кв. м, ОСОБА_2 належить сусідній житловий будинок АДРЕСА_2 по цій же вулиці, зазначає, що ОСОБА_2 була порушена межа, яка розділяє земельні ділянки, які перебувають у користуванні сторін, та змінена конфігурація земельної ділянки позивачки із зменшенням її площі, крім того на частині земельної ділянки, якою незаконно користується ОСОБА_2 , обладнано зливну яму, вбиральню на відстані 4 м від стіни належного позивачці будинку, у зв`язку з чим у дворі позивачки відчувається неприємний запах, літають мухи, з`явилися пацюки, вода із зливної ями потрапляє до належного позивачці водопроводу, добровільно усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою ОСОБА_2 відмовляється, такими діями позивачці було завдано моральної шкоди, яка полягає у стражданнях через неможливість реалізувати своє право на користування земельною ділянкою, порушення її звичного способу життя, життєвих зв`язків, відносин з оточуючими, відчуття сорому та приниження, позивачка є людиною похилого віку та не заслуговує на таке ставлення, вона знаходиться у знервованому та пригніченому стані, стан її здоров`я погіршився.

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 22 жовтня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 23 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 22 жовтня 2020 року скасовано.

ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову з іншої, вказаної у мотивувальній частині постанови, підстав.

27 січня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Херсонського апеляційного суду від 23 грудня 2020 року у вказаній вище справі.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною дев`ятою статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» передбачено, що у 2021 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2021 року (на час подання касаційної скарги) - 2 270 грн.

Предметом спору у цій справі є відновлення меж земельної ділянки, демонтаж зливної ями та вбиральні, стягнення моральної шкоди у розмірі 5 000 грн.

Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному перегляду, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено передбачених законом підстав для перегляду оскаржуваних судових рішень в касаційному порядку.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цих Рекомендацій скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

При цьому, застосування передбаченого законодавством порогу retione valoris (ціна позову) для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості («Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 36.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі - Суд) згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Суд вказує, що важко погодитись з тим, що Верховний Суд, у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволяло йому відфільтровувати справи, що надходять на розгляд до нього, зобов`язаний враховувати помилки, яких припустилися суди нижчої інстанції при визначенні того, чи надавати доступ до нього. Ухвалення іншого рішення могло б суттєво завадити роботі Верховного Суду і унеможливило б виконання Верховним Судом своєї особливої ролі. У практиці Суду вже підтверджувалося, що повноваження Верховного Суду визначати свою юрисдикцію не можуть обмежуватися у такий спосіб (п. 122 рішення у справі «Zubac v. Croatia» (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Херсонського апеляційного суду від 23 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Великокопанівської сільської ради Олешківського району Херсонської області, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та стягнення моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко

В. С. Висоцька

А. І. Грушицький