Справа № 311/1768/18
Постанова № 2-др/311/2/2021

26.01.2021

ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді : Сидоренко Ю.В.,

при секретарі Листопад В.І.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1

представника позивача - адвоката Козій Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Василівка заяву позивача ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник позивача ОСОБА_3 , про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 311/1768/18,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 20 листопада 2020 року задоволено позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія Істок» про визнання додаткової угоди. Визнано недійсною Додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки №288 від 01.08.2008 року, розташованої на території Балківської сільської ради Василівського району Запорізької області, загальною площею 7,95 га, укладеної 20 квітня 2015 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія «Істок». Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія Істок» на користь ОСОБА_2 , судові витрати у вигляді судового збору в сумі 704,80 гривень.

20.11.2020 року в судовому засіданні у виступі з промовою в судових дебатах представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Козій Д.О. зробила заяву про те, що відповідно до п.8 ст.141 ЦПК України протягом п`яти днів нею будуть надані документальні підтвердження судових витрат та докази. П`ятий день припадає на 25.11.2020 року, коли на адресу суду було направлено відповідну заяву про винесення додаткового рішення, що підтверджується повідомленням «Укрпошта Експрес» від 25.11.2020 року про відправлення цінного листа (т.3 а.с.15-16).

01.12.2020 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_2 в особі адвоката Козій Д.О. про винесення додаткового рішення. В обґрунтування поданої заяви зазначено, що 20 листопада 2020 року Василівським районним судом Запорізької області у справі №311/1768/18 винесено судове рішення, яким повністю задоволено позов ОСОБА_2 до ТОВ «Агропромислова компанія «Істок» про визнання додаткової угоди недійсною. В позовні заяві в графі попереднього визначення судових витрат на момент зазначення позову було вказано, що витрати відсутні на момент позову, але було сплачено судовий збір, який 17.06.2020 року було стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_2 . З моменту подання позову у травні 2018 року до моменту винесення рішення у справі 20.11.2020 року витрати ОСОБА_2 збільшилися до 107 186 гривень 00 копійок, з огляду на наступне. Оскільки у відзиві на позов Відповідач стверджував, що підпис на оскаржуваному договорі зроблено особисто позивачем та навіть просив викликати свідка, яка мала особисто підтвердити, що покійна ОСОБА_4 особисто підписувала оскаржуваний договір, то у справі була призначена почеркознавча експертиза, витрати на яку становлять 7536 гривні 00 копійок, що підтверджується платіжними квитанціями. Таким чином вважає, що з відповідача на користь позивача ОСОБА_2 мають бути стягнуті 7536 гривень 00 копійок, які сплачені за проведення експертизи. Також вважає, що відповідач, подавши ще у 2018 році відзив, фактично робив усе, щоб сторона позивача вимушена була два роки нести витрати на правову допомогу, а також представник відповідача з червня 2020 року затягував розгляд справи то викликом експерта, то клопотанням щодо повторної експертизи.

Також у заяві посилаються на ті обставини, що 05 червня 2018 року між ОСОБА_2 та адвокатом Козій Д.О., яка на той час здійснювала індивідуальну адвокатську практику на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 4403/10, виданому на підставі рішення атестаційної палати Київської обласної кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури № 211 від 23 грудня 2010 року було укладено Договір № 29-з/18 про надання правової допомоги.

06 жовтня 2018 року через зміну виду індивідуальної адвокатської діяльності на адвокатське бюро було розірвано Договір від 05.06.2018 року, що підтверджується Додатковою угодою від 06.10.2018 року, та було підписано акт від 06.10.2018 року, відповідно до якого за надані послуги ОСОБА_2 сплатив 26350 гривень 00 копійок, що підтверджується Актом від 06.10.2018 року та Додатковою угодою від 06.10.2018 року. Таким чином, акт від 06.10.2018 року та Додаткова угода від 05.10.2018 року фактично підтверджують сплату 23650 гривень 00 копійок.

06.10.2018 року між ОСОБА_2 та Адвокатським бюро «Козій Дар*ї», в особі керуючого бюро - адвоката Козій Дар`ї Олександрівни, було укладено Договір № 01/06-10/18 про надання правової допомоги строком до 31.12.2019 року та за яким ОСОБА_2 сплатив за правову допомогу 49000 гривень 00 копійок, що підтверджується платіжними документами та додатковими договорами та актами.

17.06.2020 року між ОСОБА_2 та Адвокатським бюро «Козій Дар`ї», в особі керуючого бюро - адвоката Козій Дар`ї Олександрівни, було укладено Договір № 01/06-10/18 про надання правової допомоги строком до 31.12.2019 року та за яким ОСОБА_2 сплатив за правову допомогу 24300 гривень 00 копійок, що підтверджується платіжними документами та додатковим договором та актом. Вказує, що розмір витрат згідно з актами передбачає як участь в судовому засіданні та підготовку документів, а також видаткові витрати на відрядження (близько 5000 гривень транспортні витрати на паливо для автомобіля з міста Києва до Запорізької області, близько 900 гривень оплата готелю, та близько 1000 гривень на харчування), тобто майже 6900 гривень це витрати адвоката на відрядження, які включені в загальну суму по оплаті правової допомоги. Таким чином, як зазначено у заяві, наразі на правову допомогу сплачено 99 650 гривень 00 копійок. Отже, загальна сума витрат становить наразі 107 186 гривень 00 копійок.

В судовому засіданні представники позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_1 та адвокат Козій Д.О. подану заяву про ухвалення у справі № 311/1768/18 додаткового рішення підтримали у повному обсязі, просять задовольнити вимоги у повному обсязі, посилаючись на підстави та обґрунтування, викладені в заяві в редакції від 25.11.2020 року.

В судове засідання представник відповідача ТОВ «АПК Істок» Безух А.М. не з`явився, про день та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином (т.3 а.с.38), проте до суду подані письмові заперечення відповідача, викладені в редакції від 14.12.2020 року, в яких просить віднести судові витрати по сплаті судового збору на відповідача, а витрати на проведення судової почеркознавчої експертизи на позивача, як не заявлені попередньо (т.3 а.с.22-24), проте неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду заяви, у відповідності до положень ч.4 ст.270 ЦПК України.

Вислухавши в судовому засіданні пояснення представників позивача ОСОБА_2 в особі ОСОБА_1 та адвоката Козій Д.О. в обґрунтування поданої заяви про ухвалення у справі додаткового рішення, дослідивши документи, подані на обгрунутвання поданої заяви, оглянувши письмові заперечення представника відповідача ТОВ «АПК Істок» Безуха А.М., дослідивши матеріали цивільної справи №311/1768/18, повно та всебічно з`ясувавши обставини за поданою позивачем заявою про винесення додаткового рішення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду заяви, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені представником позивача ОСОБА_2 в особі адвоката Козій Д.О. вимоги за заявою про ухвалення додаткового рішення по справі № 311/1768/18 підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 20 листопада 2020 року задоволено позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія Істок» про визнання додаткової угоди. Визнано недійсною Додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки №288 від 01.08.2008 року, розташованої на території Балківської сільської ради Василівського району Запорізької області, загальною площею 7,95 га, укладеної 20 квітня 2015 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія «Істок». Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія Істок» на користь ОСОБА_2 , судовий збір в сумі 704,80 гривень, оригінал якого міститься в матеріалах даної справи (т.2 а.с.210-214).

Згідно положень ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст.430 цього Кодексу (частина 1). Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (частина 2).

Виходячи з наведеного, додаткове рішення може бути ухвалено виключено з правових підстав, передбачених ч.1 ст.270 ЦПК України.

Згідно приписів ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. Для визначення розміру на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт ( наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних дня надання правової допомоги.

На час ухвалення судом рішення, проголошення його вступної та резолютивної частини 20.11.2020 року, позивачем по справі ОСОБА_2 , доказів понесення ним судових витрат - витрат на правничу допомогу, на проведення експертизи, суду надано не було.

Відповідно до п.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

20.11.2020 року в судових дебатах представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Козій Д.О. зробила заяву про те, що відповідно до п.8 ст.141 ЦПК України протягом п`яти днів нею будуть надані документальні підтвердження судових витрат та докази. 25.11.2020 року поштовим зв`язком на адресу суду направлено відповідну заяву, що підтверджується поштовим конвертом (т.3 а.с.16).

Як вбачається з матеріалів справи № 311/1768/18, ОСОБА_2 29 травня 2019 року звернувся до Василівського районного суду з позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія Істок», про визнання додаткової угоди недійсною.

Проте, в порушення вимог ч.2 ст.134 ЦПК України, до позовної заяви позивачем та/або його представником не подано попереднього розрахунку суми судових витрат.

Натомість, частиною другою статті 134 ЦПК України, передбачено, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Тобто, застосування відповідних положень статті 134 ЦПК України належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин кожної справи, а також інших чинників.

З огляду на те, що під час розгляду справи в суді позивач разом з первісною позовною заявою по суті спору не подав суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи, суд відмовляє у відшкодуванні таких судових витрат.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.11.2019 року. у справі № 904/4494/18.

З урахуванням вищевикладеного, вислухавши пояснення представників позивача, оглянувши заперечення представника відповідача щодо поданої представником позивача заяви про винесення по справі додаткового рішення щодо стягнення судових витрат, оглянувши матеріали цивільної справи №311/1768/18, повно та всебічно з`ясувавши обставини за поданою позивачем заявою, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду заяви, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами цивільної справи, враховуючи положення ч.2 ст.134 ЦПК України, суд вважає, що заявлені представником позивача ОСОБА_2 в особі адвоката Козій Д.О. вимоги за заявою про ухвалення додаткового рішення по справі підлягають задоволенню частково, а саме в сумі понесених позивачем ОСОБА_2 судових витрат, пов`язаних із залученням у даній цивільній справі експерта для проведення судової почеркознавчої експертизи, в розмірі 7536 (сім тисяч п`ятсот тридцять шість) гривень 00 копійок, що підтверджується дублікатом квитанції від 02.10.2019 року в сумі 7536,00 грн. (т.2 а.с.224), а також підтверджується Актом здачі-приймання висновку експерта № 3928-19 від 27.11.2019 року, який міститься в матеріалах справи (т.2 а.с.118), а іншій частині заявлених вимог представника позивача ОСОБА_3 , яка діє в інтересах позивача ОСОБА_2 , суд вважає необхідним відмовити за безпідставністю.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.134,137,141,258-260,270 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_2 , подану в особі представника позивача Козій Д.О., про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 311/1768/18 за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія Істок» про визнання додаткової угоди недійсною - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія Істок» (адреса місцезнаходження: вул.Західна буд.56 «Б» с.Балки Василівського району Запорізької області, ЄДРПОУ - 32396176) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) - судові витрати, пов`язані із залученням у цивільній справі № 311/1768/18 експерта для проведення судової почеркознавчої експертизи №3928-19 від 27.11.2019 року, в розмірі - 7536 (сім тисяч п`ятсот тридцять шість) гривень 00 копійок.

В іншій частині заяви відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.15.5) п.п.15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Василівський районний суд Запорізької області.

Згідно пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України в редакції Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18 червня 2020 №731-IX, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення складений 16 лютого 2021 року.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області Ю.В. СИДОРЕНКО