Справа № 182/5057/15-ц
Провадження № 6/0182/57/2021
У Х В А Л А

Іменем України

18.02.2021 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" "Дніпрофінансгруп" про видачу дубліката виконавчого листа, заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,

ВСТАНОВИВ:

До Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла заява ТОВ "Фінансова компанія" "Дніпрофінансгруп" про видачу дубліката виконавчого листа, заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2016 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» було стягнуто заборгованість за кредитним договором та судовий збір. На виконання зазначеного рішення видано виконавчі листи. Однак, 17 липня 2020 року, згідно договору №GL48N718070_I_3 про відступлення прав вимоги за кредитним договором №8/2007/840-К/1379-Н від 28 вересня 2007 року, ПАТ КБ «Надра» відступив право вимоги на користь ТОВ ФК "Дніпрофінансгруп". Тому, на підставі викладеного, представник заявника вважає, що в даному випадку наявні всі підстави для заміни сторони виконавчого провадження. Крім цього, зазначає, що на даний час жодного виконавчого провадження з виконання рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2016 року про стягнення з ОСОБА_2 не відкрито та, згідно результатів запиту на сайті Міністерства юстиції України, первісний стягувач до відділу державної виконавчої служби не звертався. Таким чином, представник заявника вважає, що в даному випадку наявні підстави для видачі дубліката виконавчого листа, оскільки останній був втрачений при пересилці. А також, вважає, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання повинен бути поновлений.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши додані до заяви документи, приходить до наступного.

Згідно з ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За змістом ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2016 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість по кредитному договору №8/2007/840-К/1379-Н від 28 вересня 2007 року на загальну суму 27 799, 60 доларів США та 12 121, 68 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 5 392,29 грн. (а.с.33-34).

Згідно із ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Під правонаступництвом у виконавчому провадженні розуміється заміна однієї із сторін (стягувача або боржника) з переходом прав і обов`язків від правопопередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брала участь у виконавчому провадженні. Підставою правонаступництва є, зокрема, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи,17 липня 2020 року між ТОВ "Фінансова компанія" "Дніпрофінансгруп" та ПАТ КБ «Надра» було укладено договір №GL48N718070_I_3 про відступлення прав вимоги за кредитним договором №8/2007/840-К/1379-Н від 28 вересня 2007 року, відповідно до умов якого ПАТ КБ «Надра» відступає ТОВ "Фінансова компанія" "Дніпрофінансгруп" право вимог до позичальників-фізичних осіб, в тому числі, до ОСОБА_1 (а.с.62-63).

За змістом статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що вимоги заявника про заміну стягувача у виконавчому листі є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Що стосується вимоги про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, то суд вважає, що в цій частині заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Статтею 433 ЦПК України, що набув чинності 15 грудня 2017 року передбачено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Пунктом 17.4 Перехідних положень ЦПК України, що набув чинності 15.12.2017 року передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст.81 ЦПК України закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнанні них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Слід також зазначити, що заявник в разі наявності труднощів щодо витребування доказів по справі, відповідно до статті 84 ЦПК України, міг би скористатися своїм процесуальним правом та звернутися до суду з відповідним клопотанням про витребування доказів. Але, в даному випадку цього зроблено не було.

Відповідно до ст.263 ЦПК України: рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу, згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2016 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість по кредитному договору №8/2007/840-К/1379-Н від 28 вересня 2007 року, а також витрати по сплаті судового збору (а.с.33-34).

На виконання зазначеного рішення було видано виконавчий лист, який 25 березня 2016 року представником позивача ОСОБА_3 було отримано, про що свідчить розписка, яка міститься в матеріалах справи.

Строк пред`явлення виконавчих листів до виконання на час прийняття заочного рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2016 року становив один рік і, отримавши 25 березня 2016 року оригінал виконавчого листа, представник ПАТ КБ «Надра» мав звернутись до виконавчої служби та пред`явити виконавчі документи до виконання до 25 березня 2017 року .

Згідно відомостей автоматизованої системи виконавчого провадження, станом на 11 лютого 2021 року виконання рішення по справі відносно боржника ОСОБА_1 не відкривалось взагалі, тобто стягувач АТ КБ «Надра» починаючи з 25 березня 2016 року, виконавчий документ по справі не пред`являв до виконавчої служби до виконання.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Представник заявника в своїй заяві просить видати дублікат виконавчого листа, оскільки було виявлено, що виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ПАТ КБ «Надра» жодного разу до виконання пред`явлений не був. Одночасно акцентує увагу на тому, що рішення по даній справі набуло чинності, але виконавчого листа та постанови про відкриття виконавчого провадження виявлено не було, а отже є підстави вважати, що він був втрачений при пересилці.

При вирішенні питання про видачу дублікату виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з їх втратою, слід перевіряти обставини їх втрати.

Згідно з ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час вчинення процесуальних дій з пред`явлення виконавчих листів до виконання), строк пред`явлення виконавчого листа до виконання складає 1 рік з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

У відповідності до ст.23 Закону України «Про виконавче провадження», строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: пред`явленням виконавчого документа до виконання; частковим виконанням рішення боржником; наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред`явлення виконавчого листа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. При цьому, у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Крім того, слід зазначити, що заявник звернувся до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого документу після закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документу до виконання, що підтверджується матеріалами справи та самою заявою, в якій він просить поновити вказаний строк, а також наданими та добутими доказами, однак, суд може видати дублікати виконавчих документів, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчих документів до виконання.

Також не можуть бути взяті до уваги посилання заявника на те, що виконавчі листи втрачено при пересилці, оскільки зазначене не підтверджено належними та допустимими доказами, таким чином, та з урахуванням вищевикладеного і зазначеного, заява не обґрунтована, не підтверджена та безпідставна, передбачених законом підстав на даний час для її задоволення немає.

З урахуванням наведеного та встановленого судом при розгляді, вказані заявником у заяві обставини не свідчать про втрату виконавчого листа і лише є його припущенням, на чому не може ґрунтуватися судове рішення, а тому підстав та доказів, що виконавчі листи було втрачено, не надано.

Слід також звернути увагу, що підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є поважність причин пропуску такого строку, а перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, тому суд, відповідно до ст.89 ЦПК України, дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі та заяві доказів.

Проте, в цій заяві не зазначено об`єктивних причин та обставин та не було надано відповідних доказів на підтвердження зазначеного та, що вказаний строк було пропущено саме з поважних причин і є передбачені законом підстави для його поновлення. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що причини, з яких було пропущено строк для пред`явлення виконавчих документів до виконання по цій справі, не є поважними. Також, за таких обставин, чинним законодавством не передбачено видачу дублікатів виконавчих листі, а тому видавати дублікати виконавчих листів на теперішній час немає законних підстав і заява в цій частині не обґрунтована та така, що не підлягає задоволенню.

Не може суд прийняти до уваги і наполягання заявника по справі на задоволенні зазначеної заяви в цій частині, оскільки вони спростовуються вищенаведеним, не ґрунтуються на фактичних даних та об`єктивно нічим не підтверджені.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необґрунтованість вказаної заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, видачу дублікату виконавчого листа, оскільки вона не підтверджена, безпідставна і не ґрунтується на вимогах закону. Будь-яких інших доводів щодо відомостей відносно місцезнаходження чи примусового виконання або відомостей та доказів на підтвердження того, що виконавчі листи було втрачено чи інше, суду надано не було. Заявником не зазначено об`єктивних причин та обставин, не було надано відповідних доказів на підтвердження того, що вказаний строк було пропущено саме з поважних причин та існують передбачені законом підстави для його поновлення. Тому, суд вважає, що в задоволенні заяви в цій частині слід відмовити, оскільки таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Керуючись ст.ст.247, 260, 433, 442, п.17.4 ч.1 розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Дніпрофінансгруп про видачу дубліката виконавчого листа, заміна стягувача у виконавчому листі та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання - задовольнити частково.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» у справі №182/5057/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В іншій частині задоволення заяви відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області (м.Кривий Ріг) до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал