Номер справи місцевого суду: 504/4237/17
Головуючий у першій інстанції Вінська Н. В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Погорєлової С.О., Князюка О.В.,

за участі секретаря судового засідання: Тищенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 02 серпня 2021 року про відмову у забезпеченні позову по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Савченко Світлани Володимирівни про визнання майна іпотекою банку, визнання недійсними договорів купівлі-продажу, скасування та поновлення реєстрації права власності, зобов"язання внести в державний реєстр запис про обтяження майна іпотекою банка та забороною відчуження цього майна,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 02 серпня 2021 року у задоволенні заяви представника Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на земельну ділянку, кадастровий номер :02:001:0568, яка розташована в АДРЕСА_1 - відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 02 серпня 2021 року скасувати та задовольнити заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на земельну ділянку, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 п.2 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч.1-2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів.

Так, під час вирішення питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на земельну ділянку, суд першої інстанції виходив з того, що 08.12.2017 року суд вже накладав арешт на земельну ділянку та будь-яких доказів, що ухвала в цій частині не виконана, заявник не надав. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, що на момент постановлення оскаржуваної ухвали спірна земельна ділянка дійсно належить ОСОБА_3 . Крім того, заявником не доведено ризиків відчуження земельної ділянки та крім того, на думку суду, останнім порушено порядок подання заяви про забезпечення позову в електронному вигляді.

Проте, колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується.

Як вбачається з матеріалів справи, у грудні 2017 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Савченко С.В. про відновлення порушеного права АТ «Райффайзен Банк Аваль», як іпотекодержателя за договором іпотеки від 01.06.2007 року, шляхом визнання недійсним договору купівлі-продажу іпотечного майна від 18.06.2012 року; скасування реєстрації права власності іпотечного майна за ОСОБА_2 , визнання реєстрації права власності на земельну ділянку та житловий будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 ; зобов`язання приватного нотаріуса Савченко С.В. внести до Державного реєстру іпотек та до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про реєстрацію обтяження іпотекою нерухомого майна та запис про заборону відчуження земельної ділянки та житлового будинку АДРЕСА_1 , які є предметом договору іпотеки.

В обґрунтування вимог, позивач зазначав, що ОСОБА_1 18.06.2012 року незаконно відчужив на користь ОСОБА_2 земельну ділянку та житловий будинок АДРЕСА_1 , які є предметом іпотеки за іпотечним договором від 01.06.2007 року.

У зв`язку з тим, що існує ризик відчуження ОСОБА_2 спірного майна на користь інших осіб, заявник просив вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку за цією ж адресою, кадастровий номер :02:001:0568.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 08 грудня 2017 року заяву АТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено. Накладено арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 . Накладено арешт на земельну ділянку, площею 0,0905 га, яка розташована на території Крижанівської сільської ради та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на підставі договору купівлі-продажу від 18.06.2012 року ОСОБА_2 (а.с.16).

Вподальшому, 26.04.2018 року представник АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду з уточненим позовом, доповнивши позов новими вимогами про визнання недійсними договорів купівлі-продажу спірного житлового будинку та земельної ділянки від 06.11.2017 року, за якими ОСОБА_2 відчужила вищевказане нерухоме майно на користь ОСОБА_3 , просив визнати недійсним договір про внесення змін до договору купівлі-продажу житлового будинку від 21.11.2017 року, скасувати реєстрацію права власності на спірне майно за ОСОБА_3 , та залучити останню до участі у справі у якості співвідповідача.

22.04.2021 року Комінтернівським районним судом Одеської області прийнято уточнений позов АТ «Райффайзен Банк Аваль» та залучено ОСОБА_3 до участі у справі у якості співвідповідача.

06.07.2021 року через електронну пошту, представник АТ «Райффайзен Банк» звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на земельну ділянку, кадастровий номер :02:001:0568, яка розташована в АДРЕСА_1 , площею 0,0905 га, посилаючись на те, що накладення арешту на земельну ділянку відповідно ухвали від 08.12.2017 року не є можливим, оскільки в резолютивній частині цієї ухвали суд зазначив про накладення арешту на земельну ділянку, яка належить ОСОБА_2 , яка на момент винесення ухвали та на цей час не є власником спірної земельної ділянки, що унеможливлює здійснити державну реєстрацію обтяження земельної ділянки відповідно ухвали від 08.12.2017 року.

Колегія суддів погоджується із наведеними обґрунтуваннями АТ «Райффайзен Банк», оскільки на момент вжиття заходів забезпечення позову та на цей час, власником спірного майна, зокрема земельної ділянки є ОСОБА_3 .

Відповідно довідки з Державного реєстру речових прав вбачається, що ОСОБА_3 набула право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :02:001:0568, по АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 06.11.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Янковською О.С., серія та номер 2911, тобто за місяць до накладення 08.12.2017 року арешту на земельну ділянку.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстратор відмовляє у державній реєстрації прав, якщо заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим право набувачем.

Таким чином, оскільки на момент вжиття 08.12.2017 року заходів забезпечення позову, власником земельної ділянки була не ОСОБА_2 , а ОСОБА_3 , а подання заяви про державну реєстрацію обтяження на підставі ухвали від 08.12.2017 року, в якій власником земельної ділянки вказано ОСОБА_2 , передбачає відмову в реєстрації арешту на земельну ділянку, колегія суддів погоджується з доводами Банку, що він не обмежений на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову, тим більше, що земельна ділянка є предметом спору та вже двічі відчужувалася на користь інших осіб.

Даний спосіб забезпечення позову повністю співмірний з вимогами позивача, кореспондується з викладеними підставами позову і відповідає тим діям, які новий власник може вчинити. Такий спосіб забезпечення позову здатний забезпечити захист інтересів позивача у випадку задоволення позову і присікти дії, які ускладнять або зроблять неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Колегія суддів також не може погодитися з висновками суду щодо відсутності доказів, що ухвала від 08.12.2017 року в частині накладення арешту на земельну ділянку не виконана, оскільки запис про обтяження спірної земельної ділянки на підставі ухвали суду від 08.12.2017 року в Державному реєстрі відсутній, що не можна сказати про житловий будинок, арешт на який накладався тією самою ухвалою суду та обтяження відносно якого зареєстровано державний реєстратором - 04.06.2021 року.

Крім того, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо порушення порядку подання АТ „Райффайзен Банк" заяви про забезпечення позову в електронному вигляді, з огляду на наступне.

Порядок здійснення цивільного судочинства встановлює Цивільний процесуальний кодекс України.

Відповідно до частин 1, 4 та 8 ст. 14 ЦПК України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до частин 5, 6 ст. 43 ЦПК України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Надсилання у встановленому порядку процесуальних документів в електронному вигляді передбачає використання сервісу Електронний суд, розміщеному за посиланням https://cabinet.court.gov.ua/login, за умови попередньої реєстрації офіційної електронної адреси (Електронного кабінету) та з обов`язковим використанням такою особою власного електронного підпису.

Таким чином, альтернативою звернення учасників справи до суду із позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи та подання такого документу через Електронний кабінет.

Згідно з положеннями частини третьої статті 15 Закону України Про судоустрій і статус суддів у судах функціонує Єдина судова інформаційна (автоматизована) система. Разом з тим, згідно із Законом України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, який набрав чинності 15 грудня 2017 року, з дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи у тексті Закону слова (назва) Єдина судова інформаційна (автоматизована) система, автоматизована система у всіх відмінках (випадках) буде замінено словами Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система у відповідному відмінку.

Відповідно до частини восьмої статті 14 ЦПК України особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, подають процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняють інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, якщо інше не визначено цим Кодексом.

У пункті 15 частини першої розділу VII Перехідні положення ЦПК України зазначено, що Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацію України у газеті Голос України та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Оголошення про створення та забезпечення функціонування ЄСІТС було опубліковано Державною судовою адміністрацією України у газеті Голос України № 229 (6984) 01 грудня 2018 року.

У подальшому, у газеті Голос України (№ 42 (7048) від 01 березня 2019 року) опубліковано повідомлення Державної судової адміністрації України, згідно якого, відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 28 лютого 2019 року № 624/0/15-19 та враховуючи результати обговорення з судами, іншими органами та установами системи правосуддя питання необхідності відтермінування початку функціонування ЄСІТС, Державна судова адміністрація України повідомила про відкликання оголошення, опублікованого в газеті Голос України (№ 229 (6984) від 01 грудня 2018 року).

Разом з тим, наказом ДСА України № 628 від 22 грудня 2018 року Про проведення тестування підсистеми Електронний суд, у місцевих та апеляційних судах вирішено запровадити тестовий режим експлуатації підсистеми Електронний суд у всіх місцевих та апеляційних судах України (пілотних судах).

Відповідно до пункту 2 цього наказу, місцевим та апеляційним судам у ході тестового режиму експлуатації підсистеми Електронний суд слід керуватися вимогами Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30 (із змінами і доповненнями), у частині функціонування підсистеми Електронний суд (далі Положення № 30).

Так, відповідно до пункту 2.3 рішення Ради суддів України від 12 квітня 2018 року № 16 передбачено, що ряд норм Положення № 30, в тому числі і розділ XI (Підсистема Електронний суд), набирають чинності та можуть використовуватись у тестовому режимі виключно для судів, визначених пілотними згідно з відповідним наказом ДСА України.

На цій підставі колегія суддів доходить до висновку, що з 22 грудня 2018 року отримані всіма місцевими та апеляційними судами заяви та інші процесуальні документи через підсистему Електронний суд мають реєструватися та розглядатися в установленому порядку.

Зокрема, відповідно до пункту 14 розділу XI Положення № 30 всі електронні документи, що надходять до суду, автоматично розмішуються у відповідному реєстрі електронної кореспонденції автоматизованої системи документообігу суду. Їхня реєстрація здійснюється за загальними правилами реєстрації вхідної кореспонденції, визначеними відповідними інструкціями з діловодства.

Отже, відповідно до пункту 1 Розділу ХІ Положення № 30 з 22 грудня 2018 року, у всіх місцевих та апеляційних судах обмін електронними документами між судом, фізичними особами та учасниками судового процесу забезпечується засобами підсистеми Електронний суд. Учасники судового процесу за допомогою зареєстрованого Електронного кабінету можуть надсилати копії електронних документів іншим учасникам судової справи, крім випадків, коли інший учасник не має зареєстрованого електронного кабінету, подавати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, а також отримувати судові рішення та інші електронні документи (пункт 2 Положення № 30).

Електронний кабінет - захищений веб-сервіс, за допомогою якого забезпечується взаємодія авторизованого користувача з АСДС у режимі реального часу. Порядок реєстрації та роботи з електронним кабінетом встановлюється адміністратором (пункт 15 частини першої Розділу ІІ Положення № 30).

Згідно з вимогами розділу XI Положення № 30, обмін процесуальними документами в електронній формі повинен здійснюватися з офіційних електронних адрес (Електронних кабінетів), які вони мають створити в підсистемі Електронний суд, розміщеній за посиланням: https://cabinet.court.gov.ua.

Таким чином, відсутність факту початку повноцінного функціонування ЄСІТС не може бути перешкодою для роботи її підсистеми "Електронний суд" та відповідно, права особи на подання процесуальних документів через цю підсистему в електронній формі.

З матеріалів справи вбачається, що заява про забезпечення позову подана АТ „Райффайзен Банк" в електронному вигляді 06.07.2021 року через підсистему Електронний суд з особистого Електронного кабінету з використанням електронного цифрового підпису (а.с.50), тому висновки суду про порушення заявником порядку подачі заяви в електронному вигляді є помилковими.

Отже, тестовий режим функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи не означає заборону прийняття судом процесуальних та інших документів у електронному вигляді з використанням сервісу «Електронний суд».

Таким чином, оскільки між сторонами дійсно існує спір з приводу земельної ділянки і у разі невжиття заходів забезпечення позову існує ризик відчуження земельної ділянки на користь інших осіб, що може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову, колегія суддів приходить до висновку, що заява АТ „Райффайзен Банк" про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на земельну ділянку, що розташована на території Крижанівської сільської ради в АДРЕСА_1 , площею 0, 0905 га, кадастровий номер :02:001:0568 є слушною та має бути задоволена.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, ухвалу скасувати та забезпечити позов у зазначений вище спосіб.

Оскільки забезпечення позову апеляційним судом вжито за наслідками перегляду в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про відмову у забезпеченні позову, дана постанова апеляційного суду в розумінні ст. ст. 353, 389 ЦПК України, касаційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст.367, 368, 376, 382-384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» - задовольнити частково.

Ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 02 серпня 2021 року - скасувати.

Заяву представника Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на земельну ділянку, що розташована на території Крижанівської сільської ради в АДРЕСА_1 , площею 0, 0905 га, кадастровий номер :02:001:0568.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 13.12.2021 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: С.О. Погорєлова

О.В. Князюк