Справа № 143/85/21
УХВАЛА
08.02.2021 року м. Погребище
Суддя Погребищенського районного суду Вінницької області Бойко А. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про забезпечення позову, -
05.02.2021 ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, відповідно до якої просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що знаходиться у відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: автомобіль марки АУДІ 6, д.н.з. НОМЕР_1 , 1995 року випуску, бойлер, телевізор, мікрохвильова піч, пральна машина, холодильник, пилосос, газовий котел, ліжко дерев`яне, матрац ортопедичний. Необхідність вжиття заходів забезпечення позову обґрунтована тим, що, на думку заявниці, вказане майно може бути відчужено без її згоди, що утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду. Також просить суд зобов`язати відповідача ОСОБА_2 надати суду документи (техпаспорт, чеки та квитанції) на придбання спільно нажитого майна подружжі.
Вивчивши матеріали заяви, вважаю, що у задоволенні заяви слід відмовити, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 149 ЦПК забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
П.1 ч. 1 ст. 150 ЦПК передбачено, що позов забезпечується, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Згідно роз`яснень, викладених у п.п.1,10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 р., убачається, що єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо не вжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Отже, вжиття передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову є правом, а не обов`язком суду. Умовою застосування забезпечення позову, як сукупності процесуальних дій, є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог; забезпечення позову повинні застосовуватись лише в разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб; такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог; вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів забезпечення позову.
Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 р. №9, судом убачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Так, в своїй заяві позивачка зазначає,що за час перебування в шлюбі з ОСОБА_2 ними було придбано спільне майно, на яке вона просить накласти арешт.
Однак, позивачкою не додано до заяви будь-яких доказів про наявність взагалі вказаного нею майна, придбання його саме в період шлюбу з ОСОБА_2 , а також знаходження цього майна саме в будинковолодінні за адресою: АДРЕСА_1 , про що в своїй заяві зазначає позивачка.
Перевіривши матеріали заяви, суд вважає, що доводи заявниці про вчинення відповідачем ОСОБА_2 у майбутньому неправомірних дій щодо спільного майна подружжя - ґрунтуються на припущенні, оскільки суду не надано доказів наміру відповідача вчинити такі дії.
Виходячи з вищевикладеного, слід відмовити ОСОБА_1 у забезпечені позову.
Керуючись ст.ст.81, 149-153, 260 ЦПК України, суддя, -
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду.
Суддя