Справа № 308/450/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Бенца К.К.,

при секретарі - Парова І.І.

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання фіктивним розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання фіктивним розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона ОСОБА_1 з 16 вересня 2001 року перебувала з ОСОБА_4 у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу спільних дітей не мали, але спільно виховали та виростили її дітей від першого шлюбу сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 14 серпня 2018 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розлучилися, відповідно до вимог ст. 106 СК України, подавши спільну заяву. Розірвання шлюбу між ними було формальним. Причиною для розлучення послужило не реальне бажання розірвати шлюб та припинення взаємних прав та обов`язків подружжя, а намір чоловіка захистити матеріальний стан сім`ї, через можливі проблеми в його справі, та ризик набуття боргів. Факт розлучення жодним чином не змінив їх сімейне життя, вони продовжували проживати разом однією сімєю та фактично перебували у сімейних відносинах, обвінчалися в церкві, що доводиться свідоцтвом про вінчання від 30.08.2018 року, і надалі проживали разом однією сімєю у власному будинку в АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 її чоловік ОСОБА_4 помер. На випадок своєї смерті ОСОБА_4 , заповіту не залишив.

На момент смерті ОСОБА_4 , в даному будинку разом з ним на день смерті були зареєстровані: дочка - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та онук - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після смерті ОСОБА_4 за її заявою була заведена спадкова справа № 65153260, витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 58551879 від 02.12.2019 року.

Окрім ОСОБА_1 спадкоємцями померлого ОСОБА_4 є його брати - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які відповідно є відповідачами по справі, так як результат розгляду даної справи впливає на їх право на спадкування, тобто вони як спадкоємці нижчої черги будуть усунуті від спадщини за її чоловіком.

Інших близьких родичів у ОСОБА_4 не було.

Позивач вважає, що наявні підстави для визнання розірвання шлюбу фіктивним.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просить суд: визнати фіктивним розірвання шлюбу від 14 серпня 2018 р. між ОСОБА_1 та померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , актовий запис № 61 складений Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, з підстав викладених у позові та пояснила, що вона разом з чоловіком ОСОБА_4 розлучились у серпні 2018 році. Розірвання шлюбу між ними було формальним. Причиною розірвання шлюбу було те, що у її чоловіка ОСОБА_4 був спільний із друзями бізнес і виникли боргові проблеми. З метою неможливості звернення стягнення на їх спільне майно, захисту матеріального стану сім`ї, за ініціативою чоловіка вони розлучились. Після розірвання шлюбу вони продовжували проживати разом однією сімєю та фактично перебували у сімейних відносинах, обвінчалися в церкві. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 помер, і вони не встигли знову одружитись. В наступне судове засідання після оголошеної в судовому засіданні перерви позивач не зявився.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, зазначив, що мета позову є оформлення спадщини за померлим. В наступне судове засідання після оголошеної в судовому засіданні перерви представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечив, позовні вимоги визнав. Зазначив, що ОСОБА_4 , який був чоловіком позивача, був його братом, вони тісно спілкувались, ходили в гості один до одного. Йому не було відомо про те, що його брат ОСОБА_4 розлучився із ОСОБА_1 . До дня смерті ОСОБА_4 , він проживав разом з ОСОБА_1 однією сімєю , вели спільне господарство. В наступне судове засідання після оголошеної в судовому засіданні перерви не зявився.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився. Надіслав до суду заяву відповідно до якої вказує, що обставини викладені в позовній заяві визнає та підтверджує. Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання фіктивним розірвання шлюбу з його братом ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 визнає.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 пояснив, що він є сусідом ОСОБА_1 та померлого ОСОБА_4 . Знає їх біля 25 років. ОСОБА_1 була одружена з ОСОБА_4 , який помер. Про те, що вони були розлучені йому не було відомо, оскільки до дня смерті ОСОБА_4 вони проживали разом однією сімєю , вели спільне господарство, святкували свята разом.

В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії:

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Бенца К.К. від 30.03.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.

Відповідно до ч. 3 ст.200, ч. 4 ст.206 ЦПК Україниу разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні.

Відповідно до ч.3ст. 200 ЦПК Україниза результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

В зв`язку з визнанням відповідачами позовних вимог, суд ухвалив рішення у підготовчому засіданні.

Заслухавши вступне слово позивача, представника позивача, відповідача, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, з`ясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги, правовідносини сторін, що випливають з таких обставин, перевіривши їх доводи наявними в справі доказами, надавши їм правову оцінку, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо з дійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або , крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5. даної статті передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи , а ч.6 що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власноїініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Як встановлено судом, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 уклали шлюб 16.09.2001 року, що стверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 від 16.09.2001 р.

Під час перебування у шлюбі спільних дітей сторони ми не мали, але спільно виховали та виростили дітей від першого шлюбу ОСОБА_1 сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 , та доньку - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження серія НОМЕР_3 .

Як встановлено судом, 14 серпня 2018 р. шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 розірваний , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу виданим 14.08.2018 року серія НОМЕР_4 , копія якого долучена до матеріалів справи.

Як встановлено судом,30.08.2018 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 уклали церковний шлюб, що стверджується свідоцтвом про вінчання видане Мукачівською греко-католицькою єпархією 30.08.2018 року, копія якого долучена до матеріалів справи.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_5 від 29.10.2019 року .

З огляду на ст.40 СК України шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним з них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя.

У випадках, передбачених статтями 39-41 СК України, шлюб є недійсним від дня його державної реєстрації.

Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» за рішенням суду шлюб обов`язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності (ст. 40 СК). Шлюб не може бути визнано недійсним, якщо на момент розгляду справи відпали обставини, які засвідчують відсутність згоди особи на шлюб або її небажання створити сім`ю.

Відповідно до статті 106 СК України подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу. Якщо один із подружжя через поважну причину не може особисто подати заяву про розірвання шлюбу до органу державної реєстрації актів цивільного стану, таку заяву, нотаріально засвідчену або прирівняну до неї, від його імені може подати другий з подружжя. Орган державної реєстрації актів цивільного стану складає актовий запис про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання такої заяви, якщо вона не була відкликана. Шлюб розривається незалежно від наявності між подружжям майнового спору.

Відповідно до ст. 108 СК Україниза заявою заінтересованої особи розірвання шлюбу, здійснене відповідно до положеньстатті 106 цього Кодексу, може бути визнане судом фіктивним, якщо буде встановлено, що жінка та чоловік продовжували проживати однією сім`єю і не мали наміру припинити шлюбні відносини. На підставі рішення суду актовий запис про розірвання шлюбу та свідоцтво про розірвання шлюбу анулюються органом державної реєстрації актів цивільного стану.

З урахуванням наведених положень сімейного законодавства, розірвання шлюбу може бути визнане фіктивним за таких умов: розірвання шлюбу повинно бути здійснене відповідно до положеньстатті 106 СК України, тобто органом державної реєстрації актів цивільного стану; жінка та чоловік після розірвання шлюбу продовжували проживати однією сім`єю; на момент розірвання шлюбу вони не мали на меті припинення шлюбних відносин.

Згідно з ч.2 ст.108 СК України на підставі рішення суду актовий запис про розірвання шлюбу та Свідоцтво про розірвання шлюбу анулюються органом державної реєстрації актів цивільного стану.

При цьому для визнання розірвання шлюбу фіктивним є необхідною наявність не лише факту спільного проживання, а і фактів, які підтверджують існування в обох з подружжя внутрішньої волі до підтримання подальших шлюбних відносин та її виявлення у вигляді активних дій. Такими активними діями є: 1) дії, спрямовані на реалізацію функцій сім`ї та мети шлюбних відносин (наприклад, репродуктивної функції); 2) подальше активне ведення спільного господарства, подальша спільна праця, спрямована на забезпечення фінансової стабільності союзу чоловіка та жінки та збільшення їх спільного капіталу.

Відповідно до частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

З огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд вважає, що наявний причино-наслідковий зв`язок між наявністю особливих обставин, викликаних наміром ОСОБА_4 захистити матеріальний стан сім`ї, у зв`язку із веденням бізнесу та ризиком набуття боргів, вважаючи що розлучення зробить неможливим звернення стягнення на їх спільне майно.

На переконання суду, позивач довів наявність умов, за яких розірвання шлюбу можливо визнати фіктивним, зокрема, позивач довів, що дії колишнього подружжя після розірвання шлюбу були спрямовані на реалізацію функцій сім`ї та мети шлюбних відносин та надав докази, що колишнє подружжя не мало наміру припиняти шлюбні відносини.

Церковне одруження , що відбулось між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 30.08.2018 року, тобто після реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦСу також підтверджує мету шлюбних відносин , спільне проживання сторін, наявність у них взаємних прав та обов`язків, а також ведення ними спільного побуту.

Відповідно до довідки № 1693 від 28.11.2019 року видана Руськокомарівською сільською радою на момент смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 , в даному будинку разом з ним на день смерті були зареєстровані: дочка - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та внук - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Довідкою Виданою виконкомом Руськокомарівської сільської ради № 1585 від 18.11.2019 року доводиться, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка проживає з 20.02.2000 року, але не зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно перебувала в громадянському шлюбі з ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , і до дня смерті вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 , та разом з ними за вказаною адресою проживали та були зареєстровані: ОСОБА_7 , дочка, ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , внук, ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 провела похорон ОСОБА_4 за власні кошти

Все вищевказане, а також церковне одруження сторонін, свідчить про наявність у сторін усталених відносин, які притаманні подружжю, наявність взаємних прав та обов`язків один до одного. Доказів, що свідчили би про протилежне у суду немає.

Практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішеннях «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ушаков та Ушакова проти України» від 18.06.2015 року (остаточне - 18.09.2015 року), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», підлягає застосовуванню судами як джерело права, вказано, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом», таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Таким чином, наявні достатні підстави вважати, що розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було фіктивним, без наміру припинення сімейних відносин, що є підставою для задоволення позовних вимог.

Згідно ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» , актовий запис цивільного стану анулюється на підставі рішення суду, або висновку відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану у випадках, передбачених законом.

Анулювання актового запису цивільного стану проводиться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його зберігання.

Положеннями п. 2.14 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 (далі - Правила), передбачено, що підставою для внесення відповідних відміток в актові записи цивільного стану, у тому числі про анулювання та поновлення, є рішення суду про усиновлення (удочеріння), про позбавлення або поновлення батьківських прав, про розірвання шлюбу, визнання шлюбу недійсним, поновлення шлюбу після його розірвання у випадку, передбаченому ст. 118 СК України, анулювання актових записів цивільного стану, у яких зазначено про необхідність проставлення відмітки у відповідному актовому записі цивільного стану, визнання розірвання шлюбу фіктивним.

Згідно п. 2.16.7 Правил на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Таким чином, підставою для внесення змін до актових записів є рішення суду, а заявлені вимоги про визнання розірвання шлюбу фіктивним не зачіпають права та обов`язки органу реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін, та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається,виходячи із принципів розумності та справедливості, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, оскільки позивач довів перед судом ті обставини, на які посилався як на підставу своїх вимог, а тому наявні правові підстави для задоволення позовних вимог з мотивів викладених вище.

Керуючись ст. ст. 21,24, 106, 108 Сімейного кодексу України, ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 206, 258, 259, 264, 265, 273, ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання розірвання шлюбу фіктивним - задовольнити.

Визнати фіктивним розірвання шлюбу від 14 серпня 2018 р. між ОСОБА_1 та померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , актовий запис № 61 складений Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області.

Анулювати актовий запис № 61 від 14.08.2018 року про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , складений 14.08.2018 року Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, та видане на підставі вказаного актового запису свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 .

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Ужгородський міськрайонний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 ;

Відповідач - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ).

Відповідач - ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ).

Дата складання повного тексту судового рішення 15.02.2021 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца