ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/5422/17 Головуючий в І інстанції: Зуб І.Ю.
Номер провадження: №22-ц/819/1722/21 Доповідач: Майданік В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Майданіка В.В.,

суддів: Кутурланової О.В.,

Орловської Н.В.,

секретар Юськів І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 16 червня 2021 року, у складі судді Зуб І.Ю., у справі за позовом ОСОБА_2 , діючої від імені Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Альфа-банк", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Амбер", до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

28 березня 2017 року ОСОБА_2 , діюча від імені Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", звернулась до суду із позовом до ТОВ Комерційне науково-виробниче підприємство "Академія європейського бізнесу" та ОСОБА_1 , в якому просила стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у розмірі 166 259, 67 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом - 98 903,04 доларів США, заборгованості за відсотками - 67 356,63 доларів США. Також просила стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору у розмірі 67 096,49 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

06.05.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту № Ф080611О, за яким ОСОБА_1 отримала кредит у сумі 106 090,00 доларів США зі сплатою 13,5 % річних. Відповідно до п.п. 1.1.2 кінцевий термін погашення - 05.05.2018 року.

Загальними зборами акціонерів 09.03.2010 року було прийнято рішення про зміну акціонерного товариства на публічне та зміну найменування (назви) банку на Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк".

Також, 06.05.2008 року між банком та ТОВ Комерційне науково-виробниче підприємство "Академія європейського бізнесу" було укладено договір поруки № 02-23-Ф080611О-912 в рахунок забезпечення зобов`язань за вказаним кредитним договором.

У зв`язку з неналежним виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором банк направив на ім`я ОСОБА_1 та поручителя вимоги про усунення порушень щодо невиконання умов кредитного договору.

Відповідно до розрахунку станом на 08.02.2017 року позичальник ОСОБА_1 має прострочену заборгованість, а саме: заборгованість за кредитом - 98 903,04 доларів США, заборгованість за відсотками - 67 356,63 доларів США.

Ухвалою суду від 11.04.2017 року було відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 12.10.2020 року до участі у розгляді справи замість позивача було залучено його правонаступника - Акціонерне товариство "Альфа-банк" (а.с.153 т.1).

Ухвалою суду від 25.03.2021 року провадження у справі в частині вимоги Акціонерного товариство "Альфа-банк" до ТОВ Комерційне науково-виробниче підприємство "Академія європейського бізнесу" про стягнення заборгованості було закрито (а.с.30-32 т.2).

15.06.2021 року відповідачкою ОСОБА_1 подано заяву про застосування наслідків спливу позовної давності (а.с.55-56 т.1).

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 16 червня 2021 року позов був задоволений у повному обсязі. Суд ухвалив стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Альфа-банк" заборгованість у розмірі 166 259,67 доларів США, а також витрати по сплаті судового збору у сумі 67 096,49 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що з огляду на розрахунок заборгованості станом на 08.02.2017 року вимоги позивача щодо стягнення заборгованості в розмірі 166 259, 67 доларів США відповідає наданому розрахунку, що дає підстави встановити факт неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору.

Також суд виходив з того, що боржником вносились 03.06.2016 року кошти в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, тобто були вчинені дії щодо визнання свого боргу, а тому, з урахуванням вимоги банку до боржника щодо усунення порушень від 01.03.2017 року та звернення до суду із цим позовом 28.03.2017 року, твердження відповідача про сплив позовної давності після 14.12.2012 року є безпідставними, що має наслідком відсутність підстави для застосування позовної давності із даної дати.

Також суд виходив з того, що як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.

У своїй апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати й ухвалити нове рішення про відмову в позові. При цьому послалася на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Зокрема, вказала, що суд не врахував положення ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1054 ЦК України й висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, відповідно до яких сума нарахованих відсотків поза строком кредитування (тобто після 13.04.2009 року) у розмірі 60 124,21 доларів США заявлено до стягнення безпідставно. При цьому вказала, що з огляду на положення кредитного договору та хронології погашення кредиту випливає, що відповідно до п.4.5 статті 4 та п.7.4 статті 7 Договору строк користування кредитом вважається таким, що сплив, у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов`язків, визначених п.п.3.3.7. 3.3.8 Договору, протягом більш ніж 60 календарних днів. Таким чином, проценти за основну заборгованість після 13.04.2009 року нараховано банком за межами визначеного договором строку кредитування.

Також, зазначила, що суд залишив поза увагою ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 22.04.2013 року у справі № 755/4782/13-ц (яку позивач приховав від суду), якою було видано виконавчий лист на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при асоціації українських банків від 27.04.2012 року по справі № 08/12 за позовом ПАТ "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вказаним рішенням з відповідачки на користь ПАТ "Укрсоцбанк" було стягнуто 1 134 367,46 грн, що за курсом долара на 27.04.2012 року становило 142 014,28 доларів США. Тобто, вже 27.04.2012 року банк стягнув з відповідачки всю суму заборгованості за кредитом і відсотками, нарахованих на дату винесення третейським судом рішення. Отже, з урахуванням тотожності предмету справи, провадження у цій справі підлягало закриттю з підстав, визначених п.6 ч.1 ст.255 ЦПК України. Оскільки п.6.2 Договору сторони передбачили можливість вирішення спору третейським судом, то суд мав витребувати у позивача докази того, чи звертався він відносно вказаного договору до третейського суду.

Також, вказала, що судом не прийнято до уваги її обґрунтовані аргументи щодо початку з 14.04.2009 року перебігу позовної давності. При цьому суд не врахував висновки Верховного Суду (зокрема у постанові від 30.05.2018 року у справі № 161/20278/14-ц), відповідно до яких вчинення боржником дій з виконання зобов`язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності лише за умови, якщо такі дії здійснено самим боржником або за його згодою чи дорученням уповноваженою на це особою; не можуть вважатися добровільним погашенням боргу, що перериває перебіг позовної давності, будь-які дії кредитора, спрямовані на погашення заборгованості, зокрема списання коштів з рахунків боржника без волевиявлення останнього, або без його схвалення. Додана до позовної заяви Довідка від 08.02.2017 року, яка містить інформацію про погашення боргу з відсотків за кредитом у 2015-2017 роках, не є належним доказом вчинення відповідачкою добровільних дій з погашення боргу, що, на думку позивача, є підставою у розумінні ч.1 ст.264 ЦК України для переривання перебігу позовної давності. Факти, що позивач приховав від суду, свідчать, що погашення боргу відповідачки з відсотків за кредитом у 2015-2017 роках відбувалось у межах відкритого 02.02.2015 року виконавчого провадження № 466230277, стягувачем у якому є ПАТ "Укрсоцбанк". Тобто, погашення боргу, яке суд визнав добровільним, відбувалось примусово (поза волею відповідачки) шляхом списання коштів з її пенсійного рахунку. При цьому суд не дав пояснення щодо того, який правовий зв`язок має погашення боргу у 2015-2017 роках з перериванням перебігу позовної давності після її спливу 14.04.2012 року.

Протягом апеляційного перегляду справа призначалась до розгляду чотири рази, у судове засідання з`являлись представники позивача АТ "Альфа-банк" та відповідачки (відповідно адвокат Шевцов Олег Сергійович та адвокат Миловський Сергій Володимирович), судом за клопотанням представника АТ "Альфа-банк" було залучено до участі у справі замість позивача АТ "Альфа-банк" його правонаступника - ТОВ "Фінансова компанія "Амбер". В останнє судове засідання, призначене на 30.11.2021 року об 11-00 год., учасники справи, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до суду не з`явилися та про причини неявки не повідомили. У зв`язку з цим апеляційний суд вважає причину неявки в судове засідання вказаних осіб неповажною, вважає, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду справи, а тому ухвалив розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Фактичні обставини, встановлені судом

Із матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

Відповідно до копії Договору кредиту № Ф080611О від 06.05.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту, за яким ОСОБА_1 отримала кредит у сумі 106 090,00 доларів США зі сплатою 13,5 % річних. Відповідно до п.п. 1.1.2 кінцевий термін погашення - 05.05.2018 року. За п.1.2. кредит надається позичальнику на інвестування у будівництво шляхом придбання цінних паперів (а.с.6-11 т.1).

Відповідно до п.п.3.3.7. Договору позичальник зобов`язаний сплачувати проценти та використання кредиту в порядку, визначеному п.п.2.4., 2.5. цього Договору.

Пункти 2.4., 2.5. Договору передбачають порядок нарахування та сплати процентів: нарахування здійснюється у валюті кредиту за фактичну кількість днів, щомісячно двічі на місяць, 16-го числа та в останній робочий день місяця, день надання та день погашення не враховується; встановлена черговість погашення у разі наявності простроченої заборгованості (прострочена заборгованість за процентами, прострочена заборгованість за кредитом, строкова заборгованість за процентами, строкова заборгованість за кредитом, пеня, інші штрафні санкції).

Згідно п.3.3.8. Договору позичальник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п.1.1. цього Договору.

Пунктом 1.1. Договору передбачено порядок погашення основної суми заборгованості, а по суті передбачено графік погашення заборгованості, починаючи з травня 2008 року та закінчуючи квітнем 2018 року. Розмір платежу - 884,00 доларів США (у квітні 2018 року - 894,00 доларів США). Погашення кредиту здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем, передбаченим у графіку, та в останній день користування кредитом.

Відповідно до п.4.5 статті 4 та п.7.4 статті 7 Договору у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов`язків, визначених п.п.3.3.7. 3.3.8. Договору, протягом більш ніж 60 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобов`язаний протягом 1 робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту, а також сплатити нараховані пеню та штраф.

Згідно заяви на видачу готівки № 22 від 06.05.2008 року Банк свої зобов`язання виконав й надав позичальниці ОСОБА_1 106 090,00 доларів США, що еквівалентно 535 754,50 грн (а.с.18 т.1).

Також, 06.05.2008 року між банком та ТОВ Комерційне науково-виробниче підприємство "Академія європейського бізнесу" було укладено договір поруки № 02-23-Ф080611О-912 в рахунок забезпечення зобов`язань за вказаним кредитним договором (а.с.14-17 т.1).

У зв`язку з неналежним виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором банк направив 01.03.2017 року на ім`я ОСОБА_1 та поручителя вимоги про усунення порушень щодо невиконання умов кредитного договору (а.с.24. 25).

Відповідно до розрахунку станом на 08.02.2017 року позичальниця ОСОБА_1 має прострочену заборгованість, а саме: заборгованість за кредитом - 98 903,04 доларів США, заборгованість за відсотками - 67 356,63 доларів США (а.с.27-28 т.1).

За вказаним розрахунком заборгованість по відсотках розрахована станом на 30.09.2013 року.

За Довідкою позивача від 08.02.2017 року № 10.1-87/2165 станом на 08.02.2017 року ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за вказаним кредитним договором за період з 06.05.2008 року по 07.02.2017 року було перераховано всього 13 095.19 доларів США, з яких: 7 186,96 доларів США - заборгованість за кредитом; 5 908,23 - заборгованість за відсотками (а.с.29 т.1).

Відповідно до вказаної Довідки в рахунок погашення заборгованості відповідачкою у 2008 році останній платіж в розмірі 1 187,00 доларів США було здійснено 15 грудня, після чого наступні платежі були здійснені у 2015-2017 роках, починаючи з 25.09.2015 року на суму 29,20 доларів США та закінчуючи 30.01.2017 року на суму 23,04 доларів США. Всього у 2015-2017 роках було здійснено 13 таких платежів, в основному в розмірі двадцяти з лишком доларів США, крім двох платежів (01.09.2016 року та 12.01.2017 року) на суму відповідно 48,06 доларів США та 74,40 доларів США.

Одним з доводів апеляційної скарги є посилання на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 22.04.2013 року у справі № 755/4782/13-ц (яку, на думку скаржниці, позивач приховав від суду), якою було видано виконавчий лист на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при асоціації українських банків від 27.04.2012 року по справі № 08/12 за позовом ПАТ "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вказаним рішенням з відповідачки на користь ПАТ "Укрсоцбанк" було стягнуто 1 134 367,46 грн, що за курсом долара на 27.04.2012 року становило 142 014,28 доларів США.

Позивач у своєму позові посилання на вказане судове рішення та на відповідні обставини не зробив.

У поданому до суду апеляційної інстанції 20.09.2021 року клопотанні від 17.09.2021 року скаржниця просила залучити до матеріалів справи копії вказаного вище рішення третейського суду від 27.04.2012 року у справі № 08/12 та виданого на його підставі виконавчого листа, копії іншого рішення третейського суду від 04.02.2015 року у справі № 2214/14 та виданого на його підставі виконавчого листа, які ухвалені з приводу вказаного кредитного договору, а також документи на підтвердження отримання вказаних документів з третейського суду.

Відповідно до ч.8 ст.83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Враховуючи вказані положення закону, незалучення вказаних документів, які стосуються вказаного кредитного договору, до справи при її розгляді в суді першої інстанції та отримання їх стороною скаржниці (відповідачки) після ухвалення оскаржуваного рішення, апеляційний суд вважає поважною причину неподання скаржницею у встановлений строк доказів, у зв`язку з чим ухвалив прийняти їх на стадії апеляційного перегляду справи.

Таким чином, при апеляційному розгляді до матеріалів справи були долучені зазначені документи.

Так, відповідно до рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків в складі третейського судді Ярошовця В.М. від 27.04.2012 року по справі № 08/12 за позовом ПАТ "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - позов був частково задоволений, із заявленої до стягнення суми заборгованості в 1 159 760,63 грн з відповідачки ОСОБА_1 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" було стягнуто заборгованість по договору кредиту в сумі 1 134 367,46 грн, яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 98 903,04 доларів США, що за курсом НБУ становить 789 097,90 грн; заборгованості за відсотками в розмірі 35 642,05 доларів США, що за курсом НБУ становить 284 370,10 грн.

Також з ОСОБА_1 на користь банку було стягнуто третейський збір в сумі 11 743,67 грн.

Позов був частково задоволений, оскільки третейський суд відмовив у стягнення штрафу у сумі 25 393,17 грн.

Законом України "Про доступ до судових рішень" встановлений порядок доступу до судових рішень з метою забезпечення відкритості діяльності судів загальної юрисдикції, прогнозованості судових рішень та сприяння однаковому застосуванню законодавства.

Відповідно до ч.5 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Реєстру, в тому числі до інформації, визначеної статтею 7 цього Закону, зокрема до відомостей, які дають можливість ідентифікувати фізичну особу.

У Єдиному державному реєстрі судових рішень оприлюднена ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 22.04.2013 року (реєстраційний номер ухвали 36599154) у справі № 755/4782/13-ц за заявою ПАТ "Укрсоцбанк" про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду. Зі змісту вказаної ухвали вбачається, що 27.04.2012 року Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків в складі третейського судді Ярошовця В.М. було прийнято рішення по справі № 08/12 за позовом ПАТ "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким стягнуто з відповідача на користь ПАТ "Укрсоцбанк" суму боргу в розмірі 1 134 367,46 грн. З метою виконання вказаного рішення третейського суду позивач ПАТ "Укрсоцбанк" звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з заявою про видачу виконавчого листа на підставі цього рішення Третейського суду при Асоціації українських банків по справі № 08/12. В результаті ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22.04.2013 року заяву було задоволено. Суд ухвалив:

--- видати виконавчий лист на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 27.04.2012 р. по справі за позовом ПАТ "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованість в розмірі 1 134 367 (один мільйон сто тридцять чотири тисячі триста шістдесят сім) грн. 46 коп. та суму витрат, пов`язаних з розглядом справи в третейському суді в розмірі 11 743 (одинадцять тисяч сімсот сорок три) грн. 67 коп;

--- стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 229 (двісті двадцять дев`ять) грн. 40 коп. судового збору.

Наявна копія виконавчого листа, виданого 28.05.2013 року Дніпровським районним судом м. Києва на підставі зазначеної вище ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 22.04.2013 року у справі № 755/4782/13-ц.

Крім того, у Єдиному державному реєстрі судових рішень оприлюднена ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 15.04.2021 року (реєстраційний номер ухвали 96683419) у справі № 755/4782/13-ц за заявою Акціонерного товариства "Альфа-Банк" заінтересована особа: ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження. Зі змісту вказаної ухвали вбачається, що до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява Акціонерне товариство "Альфа-Банк" заінтересована особа: ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження. У своїй заяві заявник вказував на те, що ним до заяви додаються докази направлення заяви іншим учасникам справи. Однак, вивчивши надану суду копію змісту реєстру згрупованих поштових відправлень, судом було встановлено, що у ньому міститься найменування адресатів, їх адреси та інші дані, які жодним чином не вказують та не підтверджують направлення на адресу інших учасників судового провадження примірників саме цієї заяви про заміну сторони виконавчого провадження, із якою заявник звернувся до суду. За відсутності опису відправленої кореспонденції у суду відсутні підстави для обґрунтованого висновку про те, що заявник дійсно направив саме примірники своєї заяви з додатками іншим учасникам справи (боржнику та первісному стягувачу), а тому суд дійшов висновку, що заявником у порушення ч.2 ст.183 ЦПК України до заяви не додано належних доказів надіслання (надання) примірників заяви іншим учасникам справи (провадження). Як наслідок, вказаною ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.04.2021 року суд постановив заяву Акціонерного товариства "Альфа-Банк" заінтересована особа: ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження - повернути заявнику, без розгляду.

Крім того, з приводу вказаного кредитного договору наявне ще одне рішення третейського суду.

Так, відповідно до рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків в складі третейського судді Ярошовця В.М. від 04.02.2015 року по справі № 2214/14 за позовом ПАТ "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - позов був частково задоволений, із заявленої до стягнення суми заборгованості в 1 065 499,75 грн з відповідачки ОСОБА_1 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" було стягнуто заборгованість по договору кредиту в сумі 895 487,08 грн, яка складається з: заборгованості за відсотками за період з 18.05.2011 року по 11.12.2014 року в розмірі 48 363,59 доларів США, що за курсом НБУ (1: 15,672305грн) становить 757 968,88 грн; пені за прострочення сплати процентів в розмірі 8 774,60 доларів США, що за курсом НБУ становить 137 518,20 грн.

Також з ОСОБА_1 на користь банку було стягнуто третейський збір в сумі 9 394,87 грн.

Позов був частково задоволений, оскільки третейський суд відмовив у стягнення пені за прострочення кредиту.

Вказаним рішенням третейського суду також встановлено, що попереднім рішенням цього ж третейського суду від 27.04.2012 року заборгованість за кредитним договором було стягнуто станом на 18.05.2011 року.

У Єдиному державному реєстрі судових рішень оприлюднена ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 29.05.2015 року (реєстраційний номер ухвали 44519237) у справі № 755/6650/15-ц за заявою ПАТ "Укрсоцбанк" про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду. Зі змісту вказаної ухвали вбачається, що 04.02.2015 року Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків в складі третейського судді Ярошовця В.М. було прийнято рішення по справі № 2214/14 за позовом ПАТ "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким стягнуто з відповідача на користь ПАТ "Укрсоцбанк" суму боргу в розмірі 895 487,08 грн та витрати по оплаті третейського збору в сумі 9394,87 грн. З метою виконання вказаного рішення третейського суду позивач ПАТ "Укрсоцбанк" звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з заявою про видачу виконавчого листа на підставі цього рішення Третейського суду при Асоціації українських банків по справі № 2214/14. В результаті ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29.05.2015 року заяву було задоволено. Суд ухвалив:

--- видати виконавчий лист на виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 04.02.2015 року по справі №2214/14 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" заборгованості в сумі 895 487,08 грн та витрати по оплаті третейського збору в сумі 9 394,87 грн;

--- стягнути ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Наявна копія виконавчого листа, виданого 07.06.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва на підставі зазначеної вище ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 29.05.2015 року у справі № 755/6650/15-ц.

Також, з наведених вище підстав, згідно з ч.8 ст.83 ЦПК України, до матеріалів справи долучено й додану до скарги Інформацію з офіційного сайту АСВП станом на 29.07.2021 року, відповідно до якої наявне виконавче провадження № 466230277, стягувачем у якому є ПАТ "Укрсоцбанк", а боржником є відповідачка, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Нормативно-правове обґрунтування та позиція суду апеляційної інстанції

Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Частиною 1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.1050 ЦК України:

--- якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України (частина 1);

--- Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина 2).

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Отже, у справі встановлено, що вказані рішення третейського суду стосується даного кредитного договору.

Пунктом 6.2 Договору кредиту сторони передбачили можливість вирішення спору третейським судом. Тому суд першої інстанції повинен був витребувати у позивача докази того, чи звертався він відносно вказаного договору до третейського суду. Однак, цього зроблено не було, як не було з`ясовано шляхом витребування відповідних доказів обставини щодо виконання кредитного договору, а також погашення вказаних сум за Довідкою від 08.02.2017 року.

Таким чином, при апеляційному розгляді справи встановлено, що рішеннями Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків в складі третейського судді Ярошовця В.М. від 27.04.2012 року по справі № 08/12 за позовом ПАТ "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та від 04.02.2015 року по справі № 2214/14 за позовом ПАТ "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - позов був частково задоволений, з відповідачки ОСОБА_1 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" було стягнуто:

--- заборгованість по договору кредиту станом на 18.05.2011 року в сумі 1 134 367,46 грн, яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 98 903,04 доларів США, що за курсом НБУ становить 789 097,90 грн; заборгованості за відсотками в розмірі 35 642,05 доларів США, що за курсом НБУ становить 284 370,10 грн.

--- заборгованість по договору кредиту в сумі 895 487,08 грн, яка складається з: заборгованості за відсотками за період з 18.05.2011 року по 11.12.2014 року в розмірі 48 363,59 доларів США, що за курсом НБУ (1: 15,672305грн) становить 757 968,88 грн; пені за прострочення сплати процентів в розмірі 8 774,60 доларів США, що за курсом НБУ становить 137 518,20 грн.

Були постановлені ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 22.04.2013 року та від 29.05.2015 року про видачу виконавчого листа на виконання вказаних рішень третейського суду.

За Довідкою позивача від 08.02.2017 року № 10.1-87/2165 станом на 08.02.2017 року ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за вказаним кредитним договором за період з 06.05.2008 року по 07.02.2017 року було перераховано всього 13 095.19 доларів США, з яких: 7 186,96 доларів США - заборгованість за кредитом; 5 908,23 - заборгованість за відсотками (а.с.29 т.1).

При цьому, наявні докази свідчать, що погашення боргу відповідачки з відсотків за кредитом у 2015-2017 роках відбувалось у межах відкритого 02.02.2015 року виконавчого провадження № 466230277, стягувачем у якому є ПАТ "Укрсоцбанк".

Відповідно до п.6 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо, зокрема, суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 186 цього Кодексу.

Згідно п.4 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо, зокрема, є рішення третейського суду, прийняте в межах його компетенції, щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, за винятком випадків, коли суд відмовив у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду або скасував рішення третейського суду і розгляд справи в тому самому третейському суді виявився неможливим.

Відповідно до ч.1 ст.377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

У цій справі загальну суму заборгованості необхідно розглядати як таку, що може складатися з двох частин, щодо яких мають бути застосовані різні підходи:

Перша частина - це сума заборгованості, щодо якої вже є ухвалене рішення третейського суду. Відносно неї підлягають застосуванню п.4 ч.1 ст.186, п.6 ч.1 ст.255, ч.1 ст.377 ЦПК України, тобто рішення суду підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі за вказаною вимогою;

Друга частина - це сума заборгованості, а саме нараховані відсотки за період після 11.12.2014 року, тобто після ухвалення рішень третейського суду. Відносно неї слід застосовувати правову позицію, висловлену Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, відповідно до якої право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. Оскільки пред`явленням позову до третейського суду вважається, що позивачем пред`явлено вимогу згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, то з урахуванням наведеного, слід вважати необґрунтованою таку вимогу банку про стягнення відсотків за період після 11.12.2014 року. А тому за наявності такої вимоги у задоволенні позовних вимог слід відмовити за необґрунтованістю.

Що стосується першої частини, то сума заборгованості, щодо якої вже є ухвалені два рішення третейського суду, визначена станом на 18.05.2011 року у розмірі 1 134 367,46 грн, яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 98 903,04 доларів США, що за курсом НБУ становить 789 097,90 грн; заборгованості за відсотками в розмірі 35 642,05 доларів США, що за курсом НБУ становить 284 370,10 грн, а також визначена за період з 18.05.2011 року по 11.12.2014 року у розмірі 895 487,08 грн, яка складається з: заборгованості за відсотками за вказаний період в розмірі 48 363,59 доларів США, що за курсом НБУ (1: 15,672305грн) становить 757 968,88 грн; пені за прострочення сплати процентів в розмірі 8 774,60 доларів США, що за курсом НБУ становить 137 518,20 грн.

На підставі п.4 ч.1 ст.186, п.6 ч.1 ст.255, ч.1 ст.377 ЦПК України рішення суду в частині стягнення вказаної заборгованості станом на 11.12.2014 року у розмірі 166 259, 67 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом - 98 903,04 доларів США, заборгованості за відсотками - 67 356,63 доларів США підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі за вказаною вимогою.

Як вже зазначалось, за Розрахунком заборгованості уся сума відсотків в 67 356,63 доларів США розрахована за період до 30.09.2013 року.

А тому, є такою, що відсутня можлива друга частина заборгованості, а саме нараховані відсотки за період після 11.12.2014 року.

Тобто, вимоги за пред`явленим позовом повністю охоплені зазначеними вище рішеннями третейських судів.

Висновки суду апеляційної інстанції

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції належним чином не з`ясував усіх обставин справи та дійшов помилкового висновку про задоволення позову, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції, відповідно до п.4 ч.1 ст.374, ч.1 ст.377 ЦПК України, слід скасувати й провадження у справі закрити.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України:

--- судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1);

--- інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2).

При поданні скаржницею апеляційної скарги ухвалою суду апеляційної інстанції від 27.08.2021 року їй було відстрочено сплату судового збір у розмірі 100 479,03 грн на строк 2 місяці, але не більше як до ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції.

З урахуванням задоволення вимог за апеляційною скаргою (скасування рішення суду першої інстанції) сума судового збору на користь держави підлягає стягненню з позивача, правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Амбер", в розмірі 100 479,03 грн.

Керуючись ч.1 ст.367, п.4 ч.1 ст.374, ч.1 ст.377 ЦПК України,суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 16 червня 2021 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 , діючої від імені Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Альфа-банк", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Амбер", до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості закрити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Амбер" (, місцезнаходження: Україна, 01042, м. Київ, вул. Чигоріна, буд. 49, прим. 82, оф. 10) на користь держави судовий збір в розмірі 100 479,03 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови - 13 грудня 2021 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.В. Кутурланова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Н.В. Орловська