справа №619/5607/21
провадження №2/619/1838/21
РІШЕННЯ

іменем України

13 грудня 2021 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого суддіБолибока Є.А.
за участю секретаря судового засідання Ломанової І.А.

Справа № 619/5607/21

Ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

представник позивача адвокат Санін А.О.;

відповідач: Дергачівська міська рада,

розглянув у підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження позов про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Стислий виклад позиції сторін.

23 листопада 2021 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Саніна А.О. подав через систему «Електронний суд» позов до Дергачівської міської ради, в якому просив визначити ОСОБА_1 додатковий строк 6 місяців для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_2 .В обґрунтування позову зазначив, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач ОСОБА_1 його син, який є громадянином Російської Федерації, з грудня 2008 року по листопад 2021 року в Україні не перебував. У листопаді 2021 року ОСОБА_1 під час приїзду в Україну до дому батька, ОСОБА_2 , знайшов у документах останнього заповіт від 22 лютого 2001 року, що посвідчений ОСОБА_3 , секретарем Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області та зареєстрований в реєстрі за № 17, згідно з яким все належне йому майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося та все те, що буде йому належати на день смерті та на що він матиме право за законом, заповів своєму сину - ОСОБА_1 . Дізнавшись про наявність заповіту, ОСОБА_1 уклав в усній формі договір доручення з ОСОБА_4 та уповноважив її представляти його інтереси та бути його представником у відповідному органі нотаріату з питань, пов`язаних з оформленням його спадкових прав на майно, що залишилось після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 його батька - ОСОБА_2 , згідно із довіреністю, посвідченою 12 листопада 2021 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, Лазаревим В.М., та зареєстрованою в реєстрі за № 652. А 15 листопада ОСОБА_1 виїхав з України. На підставі зазначеної довіреності ОСОБА_4 звернулася до приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області, Задоріної В.В., з питання видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом для ОСОБА_1 після померлого ОСОБА_2 . Приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області, Задоріною В.В., 15 листопада 2021 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з порушенням терміну прийняття спадщини. Оскільки ОСОБА_1 не перебував в Україні з 2008 року, а тому не знав про існування заповіту та через це вчасно не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, існує необхідність для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, строк на подання заяви про прийняття спадщини було пропущено, оскільки позивач не знав про існування заповіту на його користь, що є поважною причиною такого пропуску, а тому є підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Міський голова подав до суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог та справу просив розглядати без присутності представника Дергачівської міської ради.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

23 листопада 2021 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Саніна А.О. подав через систему «Електронний суд» позов до Дергачівської міської ради, в якому просив визначити ОСОБА_1 додатковий строк 6 місяців для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_2 .

24 листопада 2021 року було постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 10 год 00 хв 10 грудня 2021 року. Направлено відповідачу копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Запропоновано відповідачу подати до суду відзив на позов в строк до 07 грудня 2021 року.

10 грудня 2021 року підготовче засідання було відкладено.

10 грудня 2021 рокуміський голова подав до суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог та справу просив розглядати без присутності представника Дергачівської міської ради.

У підготовче засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, його представник адвокат Санін А.О. подав до суду заяву, в якій позов підтримав повністю, просив його задовольнити, справу просив розглядати у його відсутність.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 23.07.2016 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 26.10.1960 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками є: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_5 .

Згідно заповіту посвідченого секретарем Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області Бережною Н.В. від 22 лютого 2001 року зареєстрованого в реєстрі за № 17, ОСОБА_2 , все належне йому майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося та все те, що буде йому належати на день смерті та на що він матиме право за законом, заповів своєму сину ОСОБА_1 .

Згідно листа приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Задоріної В.В. від 15.11.2021 № б/н у зв`язку із зверненням ОСОБА_4 , що діє від імені ОСОБА_1 з питання видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ПН Харківського РНО Харківської області Задоріною В.В. було рекомендовано звернутися до суду для поновлення строків для прийняття спадщини, у зв`язку з порушенням терміну прийняття спадщини згідно законодавства України.

Мотиви суду.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Відповідач подав до суду заяву про визнання позову.

Частинами 3 та 4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу.

Відповідач позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити.

Пленум Верховного Суду України в п. 4 своєї постанови №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» від 12.06.2009 року роз`яснив судам, що ухвалюючи в попередньому судовому засіданні рішення у зв`язку з визнанням відповідачем позову, суди повинні враховувати положення статей 174, 175 ЦПК України та до ухвалення відповідного судового рішення роз`яснювати сторонам наслідки вчинення відповідних процесуальних дій. У разі визнання відповідачем (або його представником за відсутності у дорученні відповідних обмежень) позову можливе лише ухвалення рішення про задоволення позову, а не про задоволення позову частково чи про відмову в його задоволенні. Ухвалюючи рішення по суті спору чи постановляючи ухвали в попередньому судовому засіданні, суд у мотивувальній частині судового рішення зазначає лише про дії сторін щодо розпорядження своїми процесуальними і матеріальними правами та здійснені судом заходи з перевірки таких дій.

Суд вважає встановленою наявність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги позивача.

Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (статті 1217 ЦК України).

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Заповіт лише спрямовується на виникнення у спадкоємця прав та обов`язків, але до моменту смерті не створює їх у нього. Розпорядження, яке міститься у заповіті, набирає чинності лише у разі смерті заповідача.

Призначення спадкоємцем є правом заповідача, визначеним частиною першою статті 1235 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, судом досліджено кожний доказ, наданий сторонами, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п. 27 постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»), при цьому жодна із сторін не була поставлена судом у менш сприятливе становище, порівняно з іншою стороною, на чому наголошується у практиці Європейського суду з прав людини.

У частинах першої та другої статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис № 74.

Отже, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України передбачено: якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 роз`яснив, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Пленум Верховного Суду України у абз.3 п.24 своєї постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив судам, що при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

В абз. 6, 7 п. 24 вище зазначеної постанови Верховного Суду України вказано, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постановах від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17; від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц; від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20; від 03 березня 2020 року у справі № 145/148/20.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

За життя ОСОБА_2 склав заповіт від 22 лютого 2001 року, посвідчений Бережною Н.В., секретарем Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області та зареєстрований в реєстрі за № 17, згідно з яким все належне йому майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося та все те, що буде йому належати на день смерті та на що він матиме право за законом, заповів своєму сину - ОСОБА_1

ОСОБА_4 , що діє від імені ОСОБА_1 , звернулася до приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Задоріної В.В. для прийняття спадщини.

Як вбачається з листа приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Задоріної В.В. від 15.11.2021 № б/н ОСОБА_1 пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові від 26.06.2019 (справа № 565/1145/17 провадження 61-38298св18) вказав, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховним Судом України від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17.

Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року в справі № 642/2539/18-ц, від 26 червня 2019 року в справі № 565/1145/17, від 28 жовтня 2019 року в справі № 761/42165/17, від 06 червня 2018 року в справі № 315/765/14-ц, від 26 липня 2021 року в справі № 405/7058/19, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 строк на подання заяви про прийняття спадщини був пропущений, оскільки позивач не перебував в Україні з 2008 року, не знав про існування заповіту на його користь, що є поважною причиною такого пропуску, а тому є підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Отже, обставини, на які посилається позивач на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, про наявність у нього об`єктивних труднощів для своєчасного прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , оскільки він не перебував в Україні з 2008 року, не проживав з останнім, про існування заповіту дізнався лише у листопаді 2021 року, тобто вже після спливу шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини.

З урахуванням вказаного, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки позивач довів наявність перешкод, які впливали на своєчасність подання заяви щодо прийняття спадщини за заповітом.

З огляду на викладене, суд визначає позивачу додатковий строк 6 місяців, з дня набрання рішенням законної сили, для подання ним до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 .

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Відповідно до абз. 1 ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 12, 13, 81, 83, 89, 258, 259, 263-265, 268, 351, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , терміном 6 (шість) місяців з моменту набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Дергачівська міська рада, місцезнаходження: Харківська область, Харківський район, м. Дергачі, пл. Перемоги, 5; код в .

Повне судове рішення складено 15 грудня 2021 року.

Суддя Є. А. Болибок