Справа № 569/3732/20
Рівненський міський суд Рівненської області в особі головуючої судді Панас О.В.
при секретарі судового засідання Корнійчук А.В.
представника відповідачки адвоката Пінчук В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Рівне цивільну справу за заявою представника відповідачки ОСОБА_1 - адвоката Пінчук Вікторії В`ячеславівни про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування 1/3 частки квартири,-
Ухвалою Рівненського міського суду від 19.10.2020 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування 1/3 частки квартири, залишено без розгляду. 26.10.2020 р. до суду надійшла заява представника відповідачки ОСОБА_1 - адвоката Пінчук Вікторії В`ячеславівни про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у вказаній цивільній справі, у якій просять стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу (правову) допомогу у загальній сумі 3500,00 грн. До заяви долучено: копію додаткової угоди № 1 до Договору № 05-1/12-2019 надання правової допомоги від 05.12.2019 р. від 30.07.2020 року про надання правової допомоги від30.07.2020 р., копію акту №1 про наданих послуг (виконання робіт) до Додатку № 1 від 15.05.2020 р. до Договору про надання правової допомоги № 05-1/12-2019 від 05.12.2019 р ., меморіальний ордер № @2PL908477 від 03.06.2020 р. Заяву обгрунтовує тим, що згідно матеріалів справи, а саме відзиву від 30.05.2020 року, що поданий представником ОСОБА_1 заявлено орієнтований розрахунок судових витрат, які складаються з витрат на правничу допомогу. Разом з тим, до відзиву додано копію Договору № 05-1/12-2019 про надання правової допомоги від 05.12.2019 р. та Додатку №1 від 15.05.2020 року до Договору № 05-1/12-2019 про надання правової допомоги від 05.12.2019 р. , якою визначна вартість правової допомоги. Також зазначено про те, що докази наданих послуг (виконаних робіт) та оплати послуг будуть додані після здійснення оплати таких послуг. Ухвалою про відкриття провадження від 27.03.2020 року призначено підготовче судове засідання. 28.07.2020 року підготовче засідання розпочато, проте 19.10.2020 року представником Позивача подано заяву про залишення без розгляду, у зв`язку з чим не було можливості долучити докази розрахунків та надання послуг до закінчення підготовчого засідання. 03.06.2020 року за умовами договору на рахунок Адвокатського бюро «ВІКТОРІЇ ПІНЧУК» надійшли грошові кошти від ОСОБА_1 за представництво інтересів у цій справі в сумі визначеній Договором. Клопотання позивача про зменшення витрат не було подано. Таким чином, вважає за доцільне стягнути з позивача витрати понесені ОСОБА_1 на надання правничої допомоги в розмірі, що відповідає наданню її представником - адвокатом Пінчук В.В. послуг (правничої допомоги), а саме за: ознайомлення з матеріалами справи №569/3732/20; складання та подання відзиву в інтересах ОСОБА_1 у справі №569/3732/20; участь у підготовчому засіданні у справі 569/3732/20 що відбулось 28.07.2020 року. Отже вважає, що сума до стягнення, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 становить 3500 грн. У судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_1 - адвокат Пінчук В. В. підтримала заяву про ухвалення додаткового рішення та письмові додаткові пояснення до яких долучено копію додатку № 1 (витяг 1 сторінка) від 30.05.2020 року до Договору про надання правової допомоги від 15.05.2020 р. Просила задовольнити клопотання та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу (правову) допомогу у загальній сумі 3500,00 грн. . Вважає, що дії позивачки постійно зумовлюють ОСОБА_1 витрачати кошти на свій правовий захист від надуманих та необгрунтованих позовів, враховуючи, шо Позивач є особою, яка звільнена від сплати судового збору та має можливість подавати такі позови в необмеженій кількості не витрачаючи коштів, в тому числі до позову не був поданий орієнтовний розрахунок судових витрат, тобто сама ОСОБА_2 не несе жодних витрат в судових справах. Оскільки в ухвалі про залишення позову без розгляду питання судових витрат не вирішувалось, а цивільне процесуальне законодавство падає можливість вирішення питання по розподіл судових витрат у разі залишення позову без розгляду та ухвалення судом додаткового рішення щодо вирішення питання про судових витрат, вважає що заява підлягає до задоволення. У судовому засіданні 21.12.2020р. представник позивачки адвокат Грозік І.І. заяву не визнав та просив відмовити у її задоволенні . У судове засідання, призначене на 11.02.2021р. представник позивачки адвокат Грозік І.І. не з`явився. Подав до суду заяву, в якій підтримав повністю надані ним пояснення в попередньому судовому засіданні, просив відмовити у задоволенні клопотання. Так, просив врахувати, що заявник звернулася до суду з заявою, яка не підлягає до задоволення, зокрема і з тих підстав, що заява подана на підставі ст.. 141 ЦПК України, якою передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тобто, ст. 141 ЦПК України стосується випадків ухвалення судом рішення суду, а не постановлення ухвали про залишення позову без розгляду. Випадок розподілу витрат в зв`язку із залишення позову без розгляду передбачений ст. 142 ЦПК України. При цьому, відповідач не заявила даних вимог в порядку передбаченому ст. 142 ЦПК України, а підставою для залишення позову без розгляду слугували обставини незалежні від позивача та вчинення дій відповідачем щодо відчуження майна, яке було предметом спору - 1/3 частка квартири. Для ухвалення додаткового рішення суду не існує жодних підстав, адже рішення суду в справі не ухвалювалось. Заслухавши пояснення представника відповідача адвоката Пінчук В.В. , представника позивача адвоката Грозіка І.І. , дослідивши письмові матеріали справи, та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 19.10.2020 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування 1/3 частки квартири, залишено без розгляду в порядку п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до вимог ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). До клопотання про стягнення понесених судових витрат представником ОСОБА_1 - адвокатом Пінчук В.В.. долучено: копію додаткової угоди № 1 до Договору № 05-1/12-2019 надання правової допомоги від 05.12.2019 р. від 30.07.2020 року про надання правової допомоги від30.07.2020 р., копію акту №1 про наданих послуг (виконання робіт) до Додатку № 1 від 15.05.2020 р. до Договору про надання правової допомоги № 05-1/12-2019 від 05.12.2019 р ., меморіальний ордер № @2PL908477 від 03.06.2020 р. та копію додатку № 1 (витяг 1 сторінка) від 30.05.2020 року до Договору про надання правової допомоги від 15.05.2020 р. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015р. у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009р. у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006р. у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004р. у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових витрат та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обгрунтованим. Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку ( квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06. 2018 року по справі № 826/ 1261/16. Для прикладу, у своїй постанові від 17.07.2019р. у справі № 299/396/17 Верховний Суд прийшов до висновку, що Договір може бути визнаний недійсним, якщо він спрямований на уникнення звернення стягнення на майно боржника. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу та розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. З наявних матеріалів судової справи вбачається, що позов про визнання недійсним договору дарування 1/3 частки квартири пред`явлений у зв`язку з настанням наслідків в результаті відчуження відповідачем майна, тоді як ОСОБА_1 є боржником ОСОБА_4 за рішенням Рівненського міського суду від 03.02.2017р. , залишеним в силі ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 23.05.2017р. (а.с.4-10), у період настання в неї зобов`язання щодо погашення заборгованості перед кредитором відчужила належне їй на праві власності майно. Суд під час розгляду справи не заслуховував пояснення сторін, не дійшов до стадії дослідження доказів у справі, а залишив позов без розгляду на стадії підготовчого судового засідання. Оцінка доказів судом здійснюється згідно ст. ст. 89, 245, 265 ЦПК України виключно у нарадчій кімнаті, з наведенням, зокрема, мотивованої оцінки кожного з аргументів сторін, наведенням доказів та мотивів їх прийняття або відхилення. У даній справі суд не заслуховував пояснення сторін, не досліджував доказів, постановивши ухвалу про залишення позову у справі без розгляду і відповідач вказану ухвалу не оскаржувала. Звернення позивача до суду, не може свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами, його дії, направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати на правничу допомогу. Згідно ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно звернення за отриманням правової допомоги у справі є правом відповідача, а не обов`язком. Отже, проаналізувавши в сукупності діюче законодавство, встановлені вище обставини, суд прийшов до висновку, що у разі доведення особою, яка звернулася до суду з заявою про відкшодування понесених витрат на правничу допомогу, необгрунтованості дій позивача, у нього виникає право на відшкодування таких витрат, проте, понесення їх, розмір, неминучість підлягають до доведення належними та допустимими доказами. Зважаючи на те, що залишення позову без розгляду не свідчить про його безпідставність і необґрунтованість, а достовірних доказів необгрунтованості дій позивача судом не встановлено, відтак суд прийшов до висновку, що заявником не доведено необґрунтованості дій позивача при пред`явленні позову, а відтак права на відшкодування понесених витрат у ОСОБА_1 не виникає. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що заявлене клопотання необґрунтоване та задоволенню не підлягає. На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 137,141,142, 260, 261, 353,354,355 ЦПК України, суд, - у х в а л и в:
ОСОБА_1 , адвокату Пінчук Вікторії В`ячеславівні відмовити у задоволенні клопотання про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування 1/3 частки квартири. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення суддею. Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд протягом п"ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Суддя О.В.Панас