РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Провадження № 2/510/275/21

Справа № 510/1121/20

03.02.2021 року м. Рені Одеської області

Ренійський районний суд Одеської області у складі

Головуючого судді Гончарової-Парфьонової О.О.

при секретарі Пройка С.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Рені Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді права власності на 1/5 частку квартири АДРЕСА_1 .

За час життя ОСОБА_4 заповідального розпорядження не залишив, а тому спадкоємство здійснюється за законом.

Позивач мати спадкодавця, є єдиною спадкоємицею першої черги за законом. Відповідачі рідні брати спадкодавця, є спадкоємцями другої черги за законом.

У встановлений законом шестимісячний строк сторони не звернулись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, однак позивач прийняла спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідачі на спадщину не претендують, не заперечують, щоб спадщину прийняла позивач.

Через деякий час, відповідно до вимог чинного законодавства, позивач звернулась до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, належним чином оформити свідоцтво про право на спадщину виявилось неможливим з причини втрати спадкодавцем оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно яке входить до складу спадщини.

В подальшому при зверненні до нотаріальної контори, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно, про що складено відповідну постанову від 15 березня 2020 року.

Позивач у судове засідання не з`явилась, від представника позивача адвоката Златі Н.С. до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, до суду надійшли заяви про визнання позову, в яких вони також просили розглянути справу за їх відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді права власності на 1/5 частку квартири АДРЕСА_1 .

За час життя ОСОБА_4 заповідального розпорядження не залишив, а тому спадкоємство здійснюється за законом.

Позивач мати спадкодавця, є єдиною спадкоємицею першої черги за законом. Відповідачі рідні брати спадкодавця, є спадкоємцями другої черги за законом.

У встановлений законом шестимісячний строк сторони не звернулись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, однак позивач прийняла спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідачі на спадщину не претендують, не заперечують, щоб спадщину прийняла позивач.

Частиною 1 ст. 1268 ЦПК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Через деякий час, відповідно до вимог чинного законодавства, позивач звернулась до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, належним чином оформити свідоцтво про право на спадщину виявилось неможливим з причини втрати спадкодавцем оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно яке входить до складу спадщини.

В подальшому при зверненні до нотаріальної контори, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно, про що складено відповідну постанову від 15 березня 2020 року.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частина 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У даному випадку визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а надані суду документи у повному обсязі підтверджують обґрунтованість та законність позовних вимог, а тому позов має бути задоволено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 50, 58, 81, 89, 133, 141, 206, 223, 247, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 1/5 частку квартири АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.О. Гончарова-Парфьонова