Справа № 184/2248/20
Номер провадження 2/184/167/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2021 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - Малашиної Ю.Б.,

за участю секретаря - Попівніч Н.І.,

відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на час навчання,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд стягнути із відповідача ОСОБА_1 , на його користь та на його утримання аліменти на час навчання в Верхньодніпровський коледж Дніпровського державного аграрно-економічного університету у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 щомісяця, починаючи з моменту подачі заяви і до закінчення терміну його навчання, тобто до 30.06.2022 року. В обґрунтування позовних вимог вказав, що відповідач є його рідним батьком. До повноліття позивача з відповідача стягувалися аліменти на його утримання. На даний час позивач є учнем Верньодніпровського коледжу Дніпровського державного аграрно-економічного університету, за спеціальністю «Фінанси, банківська справа та страхування», на денній формі навчання зі строком навчання з 21.09.2020 року по 30.06.2022 року. Під час навчання позивач сплачує кошти за навчання, проживання у гуртожитку та має інші необхідні витрати на проживання. Позивач стипендії не отримує. Ніяких самостійних джерел доходу він немає, в зв`язку з чим він потребує матеріальної допомоги з боку батьків на час навчання. Відповідач є працездатною особою, має постійне місце роботи та стабільний дохід. Інших дітей у нього немає. На даний час стягнення по виконавчим документам з нього вже не здійснюються. У зв`язку з чим позивач змушений був звернутись до суду із даним позовом.

Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином, проте в позовній заяві в частині її позовних вимог позивач просив суд розглянути справу без його участі та задовольнити позовні вимоги.

Відповідач у судове засідання з`явився. До початку судового засідання надав письмову заяву згідно якої позовні вимоги у повному обсязі та з наслідками визнання позову ознайомлений. У судовому засідання підтвердив свою заяву та визнання ним позовних вимог.

Керуючись нормами ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області 24.12.2002 року, запис №354, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином відповідача ОСОБА_1 (а.с.4).

Згідно довідки №204 від 29.09.2020 року в.о. директора Верхньодніпровського коледжу Дніпровського державного аграрно-економічного університету, ОСОБА_2 дійсно навчається в коледжі на І курсі за спеціальністю «Фінанси, банківська справа та страхування» з 21.09.2020 року по теперішній час на денній формі навчання, за кошти фізичних осіб. Термін закінчення навчання до 30.06.2022 року (а.с.6, 7-9).

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ст. 83 ЦПК України).

Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 20 Постанови від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

По даній справі встановлено, що син відповідача - позивач ОСОБА_2 досяг повноліття, однак не досяг 23 років, навчається в Верхньодніпровському коледжі Дніпровського державного аграрно-економічного університету за спеціальністю «Фінанси, банківська справа та страхування» та потребує утримання від відповідача.

Суд вважає, що батьки дитини повинні виконувати свої батьківські обов`язки сумлінно, дбати про здоров`я та матеріальний добробут дитини виходячи тільки з найкращих інтересів дитини.

Найкращі інтереси дитини - це принцип зі сфери захисту прав дитини, що стосується прийняття рішень.

В статті 3 Конвенції ООН про права дитини говориться: «В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини». В оцінці найкращих інтересів дитини необхідно дотримуватись балансу «всіх елементів, необхідних для прийняття рішення в конкретній ситуації для конкретної дитини або групи дітей».

Правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. ст.199, 200, 201 СК України). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Отже, суд прийшов до висновку про наявність обов`язку відповідача ОСОБА_1 піклуватися та матеріально забезпечувати свого повнолітнього сина ОСОБА_2 , тобто сплачувати аліменти на його утримання на період навчання.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

За правилами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом враховується, що відповідач - працездатного віку, має постійне місце роботи, доказів про наявність у відповідача стягнень за виконавчими документами суду не надано.

З урахуванням викладеного, виходячи із засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Суд звертає увагу, що право на утримання невід`ємно пов`язане із навчанням, тому стягнення аліментів з відповідача присуджується з дня подачі позову і до закінчення позивачем навчання, тобто до 30.06.2022 року.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд керується ч.1 ст.142 ЦПК України, а саме: у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Щодо інших 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позов, суд керується ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ч.1 ст.141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Позивач при зверненні до суду з даним позовом був звільнений від сплати судового збору у відповідності до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір, а тому, згідно ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 50% судового збору в сумі 420,40 грн.

Керуючись ст. ст. 180-182, 184, 185, 199 СК України, ст.ст. 4, 5,10, 12, 13, 76-82, 89, 141, 198, 263-265,280 - 283, 430 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на час навчання - задовольнити.

Стягувати зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНКОПП: НОМЕР_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий Орджонікідзевським МВ УМВС України в Дніпропетровській області 16.05.2008 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , паспорт № НОМЕР_5 , орган, що видав - 1236, дата видачі - 18.10.2017 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на його утримання на час навчання в Верньодніпровського коледжу Дніпровського державного аграрно-економічного університету за спеціальністю «Фінанси, банківська справа та страхування» у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 щомісяця, починаючи з моменту подачі позовної заяви до суду - з 16.12.2020 року і до закінчення терміну навчання, тобто до 30.06.2022 року.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНКОПП: НОМЕР_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий Орджонікідзевським МВ УМВС України в Дніпропетровській області 16.05.2008 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір в дохід держави в розмірі 420,40 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць на утримання ОСОБА_2 підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, яким повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Орджонікідзевського міського суду Ю. Б. Малашина