Ухвала

16 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 756/6374/17

провадження № 61-18455ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Державного підприємства «Сетам» на постанову Київського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , про визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на Ѕ частини квартири, визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів, визнання недійсним акту про проведення електронних торгів, визнання недійсним свідоцтво про право власності та скасування запису про право власності,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Державного підприємства «Сетам» (далі - ДП «Сетам»), ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на Ѕ частини квартири, визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів, визнання недійсним акту про проведення електронних торгів, визнання недійсним свідоцтво про право власності та скасування запису про право власності.

Позов обґрунтовано тим, що 02 липня 1990 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, в якому вони перебувають до цього часу. 21 вересня 2001 року між ОСОБА_2 і Відкритим акціонерним товариством Трест «Київміськбуд-1» (далі - ВАТ Трест «Київміськбуд-1») укладено договір доручення № 24/4-2 про інвестування у житлове будівництво. 18 жовтня 2001 року між сторонами укладено додаткову угоду № 2 до договору доручення від 21 вересня 2001 року № 24/4-2, згідно пункту 1.3 якої ОСОБА_2 проінвестував будівництво житла загальною площею 167,83 кв. м, що складає 100 % загальної проектної площі, у зв`язку з чим, за ним закріплено конкретну чотирьох-кімнатну квартиру по АДРЕСА_1 . Після зведення будинку 15 травня 2002 року між ОСОБА_2 та ВАТ Трест «Київміськбуд-1» підписано акт прийому-передачі квартири АДРЕСА_2 та засвідчено факт повного розрахунку між сторонами. 23 травня 2002 року Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації ОСОБА_2 видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_2 . Позивач зазначала, що 01 травня 2017 року до квартири прийшло двоє хлопців спортивної статури та повідомили про те, що один з них є власником квартири ОСОБА_3 , а інший є його юристом і надали 10 днів на звільнення квартири разом з відповідачем ОСОБА_2 та спільною дочкою. Після звернення відповідача ОСОБА_2 до адвоката та його ознайомлення 05 травня 2017 року з матеріалами виконавчого провадження № 50988278, відкритого на виконання виконавчого листа Оболонського районного суду м. Києва від 18 березня 2015 року № 2/756/238/15, з`ясувалося, що на підставі акту опису й арешту майна від 18 серпня 2016 року, правомірність якого наразі є предметом розгляду Оболонським районним судом м.Києва, Оболонський районний відділ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві 01 грудня 2016 року направив на адресу ДП «Сетам» заявку № 738/10 на реалізацію на електронних торгах арештованого нерухомого майна у вигляді спірної квартири АДРЕСА_2 . Результати електронних торгів оформлено протоколом від 05 квітня 2017 року № 9247900, відповідно до якого відповідач ОСОБА_3 придбав за 3 418 207,80 грн спірну квартиру, що є її спільною сумісною власністю з відповідачем ОСОБА_2 . Актом про проведені електронні торги, складеним 21 квітня 2017 року головним державним виконавцем Оболонського районного відділу ДВС м. Київ Поліщук В. В. та затвердженим начальником відділу Попович Я. В., засвідчено факт реалізації з електронних торгів квартири та факт внесення грошових коштів. 28 квітня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куксовою М. С. було видано свідоцтво, яким засвідчено, що ОСОБА_3 є новим власником спірної квартири.

Позивач вважала, що реалізація на електронних торгах спірної квартири, яка є її спільною сумісною власністю подружжя із відповідачем ОСОБА_2 , проведена з порушенням вимог закону та її прав, оскільки у виконавчому провадженні № 50988278 вона не має ніяких боргових зобов`язань перед стягувачем ОСОБА_4 , а існуючий перед ним борг чоловіка не є їх спільним боргом подружжя, а тому продаж квартири з прилюдних торгів грубо порушує її право власності на 1/2 частини спірної квартири, що є неприпустимим, оскільки не будучи боржником вона втратила право власності на належне їй нерухоме майно з порушенням закону. Згоди на відчуження спірної квартири вона не давала. При цьому Оболонський районний відділ ДВС м. Київ достеменно знав про те, що спірна квартира є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки ще в серпні 2016 року вона звернулася до державного виконавця Поліщук В. В. з офіційним листом та пакетом документів у якому просила звернутися до суду з поданням про визначення частки боржника та зазначала, що нікому не винна грошей і що борг чоловіка перед третьою особою не є спільним боргом подружжя. За наведених обставин, відчуження квартири на електронних торгах без її згоди порушує її права як власника нерухомого майна.

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Куксовою М.С. 28 квітня 2017 року зроблено запис про право власності № 202122942, згідно якого за відповідачем ОСОБА_3 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_2 . Відновлення становища має відбуватися шляхом скасування державної реєстрації права власності на спірну квартиру.

З урахуванням зазначеного, позивач просила суд визнати квартиру АДРЕСА_2 об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; визнати за нею право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 ; визнати недійсним протокол проведення електронних торгів від 05 квітня 2017 року № 247900, відповідно до якого ОСОБА_3 придбав за 3 148 207,80 грн квартиру АДРЕСА_2 ; визнати недійсним акт про проведені електронні торги від 21 квітня 2017 року, складений головним державним виконавцем Оболонського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Поліщук В. В. та затверджений начальником Попович Я. В., яким засвідчено факт реалізації з електронних торгів квартири та факти внесення грошових коштів покупцем ОСОБА_3 ; визнати недійсним свідоцтво від 28 квітня 2017 року, видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куксовою М. С., згідно якого ОСОБА_3 є новим власником квартири АДРЕСА_2 ; скасувати запис про право власності від 28 квітня 2017 року № 202122942, згідно з яким за відповідачем ОСОБА_3 було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 25 червня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 25 червня 2020 року скасовано і ухвалено нове, яким позов задоволено частково. Визнано недійсними протокол проведення електронних торгів від 05 квітня 2017 року № 247900, відповідно до якого ОСОБА_3 придбав за 3 148 207,80 грн квартиру АДРЕСА_2 ; визнано недійсним акт про проведені електронні торги від 21 квітня 2017 року, складений головним державним виконавцем Оболонського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Поліщук В. В. та затверджений начальником Попович Я. В., яким засвідчено факт реалізації з електронних торгів квартири та факти внесення грошових коштів покупцем ОСОБА_3 ; визнано недійсним свідоцтво від 28 квітня 2017 року, видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куксовою М. С., згідно якого ОСОБА_3 є новим власником квартири АДРЕСА_2 та скасовано запис про право власності № 202122942, внесений приватним нотаріусом Куксовою М. С. 28 квітня 2017 року, згідно якого за відповідачем ОСОБА_3 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_2 . В решті позову відмовлено. Вирішено питання судового збору.

ДП «Сетам» у січні 2021 року подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року у вищевказаній справі, в якій просить її скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 29 січня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху, з наданням строку для усунення недоліків до 01 березня 2021 року, але не більше десяти днів з дня отримання цієї ухвали. Зокрема запропоновано заявнику сплатити судовий збір у розмірі 5 120,00 грн та надати копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

У лютому 2021 року на адресу Верховного Суду надійшли матеріали про усунення недоліків касаційної скарги ДП «Сетам», а саме: платіжне доручення від 03 лютого 2021 року № 19 про сплату судового збору у розмірі 5 120,00 грн та копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Як підставу касаційного оскарження заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права, а саме застосування норм права без врахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 24 січня 2020 року у справі № 546/912/16-ц, від 10 травня 2018 року у справі № 755/21826/15-ц, від 14 березня 2018 року у справі № 910/1454/17, від 08 вересня 2020 року у справі № 910/8130/19 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Оскільки недоліки касаційної скарги усунуто, за формою та змістом касаційна скарга відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , про визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на Ѕ частини квартири, визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів, визнання недійсним акту про проведення електронних торгів, визнання недійсним свідоцтво про право власності та скасування запису про право власності, за касаційною скаргою Державного підприємства «Сетам» на постанову Київського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков О. В. Ступак Г. І. Усик