ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 6/753/651/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т. О. з секретарем судового засідання Кирик К. С. за участі представника стягувача Вербової О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про видачу дубліката судового наказу та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі також - КП «Київтеплоенерго», заявник, стягувач) звернулося до суду із заявою про видачу дубліката судового наказу Дарницького районного суду м. Києва від 27.09.2017 № 753/14260/17 про стягнення з ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1 , боржник) заборгованості за послуги централізованого опалення, постачання гарячої води, інфляційної складової, трьох процентів річних і судового збору та поновлення пропущеного строку для пред`явлення судового наказу до виконання.

Заява мотивована тим, що відповідно до укладених 11.10.2018 між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго» договорів про відступлення права вимоги (цесії) заявник набув право вимоги до боржника ОСОБА_1 щодо стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення, постачання гарячої води, інфляційної складової, трьох процентів річних та судового збору. Після укладення договору відбулась передача документів заявнику, проте оригінал судового наказу щодо боржника ОСОБА_1 переданий не був, що є підставою для видачі його дубліката. Оскільки до укладення договорів про відступлення права вимоги та здійснення заміни сторони на стадії виконання рішення право на стягнення заборгованості було закріплене за ПАТ «Київенерго», заявник не мав законних підстав для вжиття заходів збереження процесуального строку для звернення судового наказу до виконання, а з березня 2020 р. в Україні діють карантинні обмеження, причини пропуску цього строку є поважними.

В судовому засіданні представника стягувача Вербова О. П. вимоги заяви підтримала та пояснила, що після укладення договорів про відступлення права вимоги оригінал судового наказу не передавався, оскільки до КП «Київтеплоенерго» перейшло право вимоги заборгованості лише за послуги централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води, а право вимоги заборгованості за спожиту електроенергію залишилось у ПАТ «Київенерго».

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася без повідомлення причин неявки, будь-яких заяв та клопотань від неї не надходило.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що копії цієї заяви з додатками на виконання вимог частини 2 статті 183 ЦПК України були надіслані заявником боржнику 22.09.2021, а судове повідомлення про дату, час і місце судового розгляду теж було надіслане боржнику у встановленому законом порядку.

Зважаючи на викладене та ураховуючи, що відповідно до положень частини 3 статті 433 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд дійшов висновку про можливість розгляду даної заяви за відсутності інших учасників справи.

Дослідивши матеріали заяви та цивільної справи № 75314260/17, суд встановив такі обставини.

27.09.2017 Дарницький районний суд м. Києва видав судовий наказ № 753/14260/17 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Київенерго» заборгованості за послуги з централізованого опалення в розмірі 19 075,49 грн., постачання гарячої води в розмірі 10 890,89 грн., боргу за спожиту електроенергію в розмірі 3 712,54 грн., інфляційної складової та трьох процентів річних в розмірі 4 717,80 грн. та судового збору в розмірі 800 грн.

20.11.2017 цей судовий наказ набрав законної сили, а 22.12.2017 його оригінальний примірник було видано представнику стягувача під розписку.

11.10.2018 між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго» укладено договори про відступлення права вимоги (цесії) № 602-18, 603-18, відповідно до яких ПАТ «Київенерго» відступило, а КП «Київтеплоенерго» набуло права грошової вимоги до споживачів з оплати спожитої до 01.05.2018 теплової енергії (основний борг, в тому числі той, що є предметом судового розгляду та/або підтверджений судовим рішенням (судовими рішеннями) як такий, що підлягає стягненню із споживача (споживачів), а також будь-яких інших, передбачених договорами та чинним законодавством додаткових грошових зобов`язань (неустойка (штраф, пеня), трьох процентів річних, інфляційний нарахувань, судових витрат, витрат, пов`язаних з отриманням боргу та примусовим стягненням та будь-яких інших без виключень та обмежень), в тому числі визначені рішеннями суду.

У квітні 2019 р. КП «Київтеплоенерго» звернулося до суду із заявою про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні з виконання вищевказаного судового наказу, яка ухвалою суду від 18.06.2019 була задоволена, а саме: замінено первісного стягувача ПАТ «Київенерго» його правонаступником КП «Київтеплоенерго».

Вирішуючи вимоги даної заяви, суд виходить з наступного.

Частина 5 статті 124 Конституції України проголошує, що судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Однією з основних засад судочинства в Україні є обов`язковість рішень суду (пункт 9 частини 3 статті 129 Конституції України).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За нормою частини 1 статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Конституційний принцип обов`язковості виконання рішення суду реалізується зокрема на стадії виконавчого провадження, яке являється завершальною стадією судового провадження, спрямованою на реальне поновлення порушених прав.

Стаття 599 ЦК України визначає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За правилом, встановленим частиною 2 статті 368 ЦПК України (в редакції Закону від 18.03.2004 № 1618-IV, чинній на час видачі судового наказу у даній справі), за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, видається один виконавчий лист. Однак у разі, якщо на підставі ухваленого рішення належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, або якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом, або зазначити, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Відповідно до положень статті 431 ЦПК України (у чинній редакції) виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчі листи викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, передбачених Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, і підписуються електронним цифровим підписом судді (в разі колегіального розгляду - електронними цифровими підписами всіх суддів, які входять до складу колегії).

Пунктом 17 частини 1 Розділу VII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів оформлення і видача виконавчих документів здійснюється в паперовій формі судом, який ухвалив відповідне рішення, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Єдиний державний реєстр виконавчих документівна даний час не функціонує, а відтак оформлення і видача виконавчих документів здійснюється в паперовій формі.

Аналіз змісту норм Розділу ІІ ЦПК України (статті 160-173) дає підстави для висновку, що наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення. Судовий наказ є виконавчим документом, а відтак виконавчий лист за ним не видається.

За нормою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до положень статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Підпунктом 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідних положень» ЦПК Українивстановлено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

За обставинами справи установлено, що внаслідок переходу до КП «Київтеплоенерго» лише частини стягнутого судовим наказом боргу оригінальний примірник судового наказу від 27.09.2017 № 753/14260/17 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, за спожиту електроенергію, інфляційної складової і трьох процентів річних та судового збору залишився у ПАТ «Київенерго».

Оскільки оригінал судового наказу не втрачено, правові підстави для видачі його дубліката відсутні.

Водночас судовий наказ в частині вимог, переданих заявнику, залишається не виконаним, при цьому альтернативного способу захисту права стягувача на виконання судового рішення, що є однією із важливих складових права на справедливий суд, закріпленого зокрема у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, окрім як пред`явлення виконавчого документа до виконання,не існує.

Отже ураховуючи, що після набуття права вимоги до боржника ОСОБА_1 оригінальний примірник судового наказу заявнику не передався, через що КП «Київтеплоенерго» не могло пред`явити його до виконання у встановлений законом строк, суд вважає, що строк пред`явлення судового наказу до виконання був пропущений стягувачем з поважних причин, що є підставою для його поновлення.

З огляду на поновлення судом строку для пред`явлення судового наказу до виконання, заявник зможе реалізувати право на примусове виконання судового рішення шляхом отримання в суді ще одного примірника судового наказу та пред`явлення його до виконання разом з даною ухвалою та ухвалою про заміну сторони виконавчого провадження.

У судовому наказі, який буде виданозаявнику, має бути зазначено, що на користь КП «Київтеплоенерго» з ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за послуги централізованого опалення в розмірі 19 075,49 грн. та за постачання гарячої води в розмірі 10 890,89 грн.

Що стосується стягнутих судовим наказом сум інфляційної складової, трьох процентів річних і судового збору, то підстави для їх стягнення на користь КП «Київтеплоенерго» відсутні, оскільки у додатках до договорів про відступлення права вимоги чітко не зазначено розмір вимог до боржника ОСОБА_1 , які перейшли до заявника, а з матеріалів наказного провадження неможливо встановити точний розмір сум, базою для нарахування яких послугувала заборгованість за послуги централізованого опалення та за постачання гарячої води.

На підставі викладеного, керуючись статтею 433, підпунктом 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідних положень» ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» задовольнити частково.

Поновити стягувачу - комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» строк для пред`явлення до виконання судового наказу Дарницького районного суду м. Києва від 27 вересня 2017 року у цивільній справі № 753/14260/17 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги централізованого опалення в розмірі 19 075,49 грн. та постачання гарячої води в розмірі 10 890,89 грн.

У задоволенні вимог заяви про видачу дубліката судового наказу відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на ухвалу суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: