Дата документу 13.12.2021 Справа № 337/840/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 337/840/21 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/807/3828/21 Бредун Д.С.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький Апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Крилової О.В.

Онищенка Е.А.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Біліченка Олега Олександровича на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ЗАПОРІЖВОГНЕТРИВ» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 в особі представника Біліченка О.О. звернувся до суду з позовом до ПрАТ «ЗАПОРІЖВОГНЕТРИВ» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, посилаючись на те, що позивач ОСОБА_1 з 01.02.2018 р. по 03.12.2020 р. працював в ПрАТ «ЗАПОРІЖВОГНЕТРИВ» на посаді «вогнетривник», стаж роботи на цьому підприємстві в умовах впливу шкідливих факторів - 2 роки 10 місяців 02 дня.

03 грудня 2020 року ОСОБА_1 звільнився з підприємства відповідача за п.2 ст.40 КЗпП України (виявлення невідповідності виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я) наразі не працює.

Відповідно до медичного висновку лікарсько-експертної комісії високоспеціалізованого профпатологічного лікувано-профілактичного закладу про наявність професійного характеру захворювання від 10.11.2020 року ОСОБА_1 встановлено професійні захворювання: 1. Пневмоконіоз першої-другої стадії, ускладнений хронічним обструктивними захворюванням легень другої стадії, група В, ЛН другого ступеня; 2. Нейросенсорна приглухуватість першого ступеня (з легким зниженням слуху).

Відповідно до пункту 9 та 18 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 15.12.2020 року: дата встановлення остаточного діагнозу за вказаним вище професійними захворюваннями 10.11.2020 року; Причиною виникнення у позивача професійного захворюванням є наявність на робочому місці вогнетривника Сервісного центру (м. Запоріжжя) ПрАТ «Запоріжвогнетрив» шкідливих виробничих факторів, перелік який надалі визначено в цьому пункті 18 цього акту.

В Санітарно-гігієнічних характеристиках умов праці, затверджених заступником начальника ГУ Держпраці у Запорізькій області 29.07.2020 року також зазначено: перелік шкідливих факторів, що мали місце під час виконання працівником технологічного процесу, фактори виробничого середовища та трудового процесу де зазначається таблиця з переліком цих факторів, у першій колонці якої вказане «нормативне значення» (яке є гранично допустимим), а в інших колонках «фактичне значення» згідно атестацій, яке по багатьом факторам перевищує нормативне, іноді в десятки разів, (як, наприклад, показники кремнію діоксиду).

Згідно Довідки до акта огляду МСЕК серія 12 ААБ №092742 від 04.01.2021 року ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності, причина інвалідності: професійне захворювання.

Згідно Довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги, серія АБ №0041990 від 04.01.2021 р. ступінь втрати професійної працездатності ОСОБА_1 складає 35 %.

Таким чином, вважаю встановленим безумовний причинний зв`язок між виникненням у позивача професійних захворювань та, як наслідок цього, втратою працездатності на 35%, встановлення 3 групи інвалідності - і роботою на підприємстві відповідача.

Вважаю, що за таких обставин з боку роботодавця позивачу має бути відшкодована моральна шкода, завдана ушкодженням здоров`я, а саме: отриманням професійного захворювання.

Вказує, що внаслідок отриманого професійного захворювання позивач не має змоги вести звичайне життя, тому що змушений постійно перебувати на обліку в ЛПЗ, приймати ліки. Позивач має постійні фізичні страждання, що спричиняє йому душевні страждання, призводить до хвилювань, депресивного стану. Позбавлений можливості працювати за фахом. Моральну шкоду оцінює в розмірі 35 000 грн.

Зазначає, що отримання позивачем професійного захворювання, і як наслідок цього - 3 група інвалідності та втрата професійної працездатності на 35% призводить його до фізичних та моральних страждань, які мають бути компенсовані одноразово відповідачем.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд стягнути з відповідача на користь позивача одноразово грошову компенсацію в розмірі 35 000 грн. як відшкодування завданої моральної шкоди, та стягнути понесені позивачем судові витрати на правову допомогу.

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про зменшення розміру позовних вимог, в якій керуючись своїми процесуальними правами на підставі п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України просить його позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодження здоров'я, заявлені в позові в розмірі 35 000 грн. зменшити до розміру 10 000 грн.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30 серпня 2021 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «ЗАПОРІЖВОГНЕТРИВ» на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок професійного захворювання в розмірі 1 429 грн., понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 714,50 грн.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «ЗАПОРІЖВОГНЕТРИВ» на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн.

В задоволені іншої частини позову відмовлено.

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Біліченко О.О. зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд не в повній мірі дослідив обставини справи та надані докази по справі. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд безпідставно суттєво зменшив той розмірі моральної шкоди, яку просив стягнути позивач. Суд не вірно визначився з загальним стажем позивача на трьох підприємствах, а тому не вірно встановив стаж роботи позивача саме на підприємстві відповідача. Не враховано, що розмір позовних вимог 10 000 грн. визначений з урахуванням того, що вимога сформована саме до відповідача, тому врахування судом стажу роботи позивача а інших підприємствах, які не є відповідачами по справі, є безпідставними та незаконними. Просить скасувати рішення суду та увалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути судові витрати на правову допомогу в розмірі 5 000 грн.

На зазначену апеляційну скаргу представник відповідача Барчунінов К.О. подав відзив за замістом якого повністю підтримує висновки суду першої інстанції та вважає, що доводи апеляційної скарги їх не спростовують. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 має 24 роки 07 місяців загального трудового стажу, 20 років 05 місяців стажу роботи за професією, та з них - 19 років 10 місяців стажу роботи в шкідливих умовах, а саме:

з 23.05.1994 року по 04.09.1995 року токарем ЦРМУ металургійного завод Дніпроспецсталь (1 рік 3 місяці);

з 14.09.1995 року по 01.03.2002 року вогнетривником Запорізького спеціалізованого управління №1 тресту «Дніпродомнаремонт» (6 років 5 місяців);

з 12.04.2002 року по 13.09.2010 року вогнетривником ВАТ «БМУ Запоріжстальбуд-1 » (8 років 5 місяців);

з 06.04.2017 року по 31.01.2018 року вогнетривником ЦРМП ПАТ «Запоріжсталь» (9 місяців);

з 01.02.2018 року по 03.12.2020 року вогнетривником Сервісного центру ПрАТ «Запоріжвогнетрив» (2 роки 10 місяців).

Відповідно до медичного висновку лікарсько-експертної комісії від 10.11.2020 року (протокол №1840), ОСОБА_1 встановлено протипоказання роботи в умовах дії пилу, токсичних речовин, важкої фізичної праці, несприятливого мікроклімату, шуму, що перевищує ГДК та ГДР.

Наказом №285 (розпорядженням) про припинення трудового договору (контракту), ОСОБА_1 звільнено з 03.12.2020 року з посади вогнетривника 4р. Сервісного центру ПрЛТ «Запоріжвогнетрив» на підставі п.2 ст. 40 КЗпП України у зв`язку із виявленням невідповідності займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, з виплатою вихідної допомоги у розмірі середньомісячного заробітку.

Згідно п.п.17, 18 акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння), від 15.12.2020 року, хронічне професійне захворювання (отруєння) виникло внаслідок тривалого стажу роботи ОСОБА_1 в умовах впливу шкідливих виробничих факторів на Запорізьке спеціалізоване управління №1 тресту «Дніпродомнаремонт» (6 років 5 місяців) та ВАТ «БМУ Запоріжстальбуд-1» (8 років 5 місяців), та роботи у шкідливих умовах праці на ПрАТ «Запоріжвогнетрив» Сервісний центр (м. Запоріжжя) та відсутності правових підстав для переведення на іншу роботу у зв`язку з відсутністю скарг на стан здоров`я під час проходження хворим періодичних оглядів. Причина виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) - наявність на робочому місці вогнетривника ОСОБА_1 шкідливих виробничих факторів:

При роботі на ПрАТ «Запоріжвогнетрив» Сервісний центр (м. Запоріжжя): кремнію діоксину кристалічного з вмістом у пилу 2-10%-96,2 мг/м? при ГДК 4,0 мг/м?; шуму 89,4 дБА при ГДР 80 дБА;

При роботі на Запорізьке спеціалізоване управління №1 тресту «Дніпродомнаремонт» та ВАТ «БМУ Запоріжстальбуд-1»: кремнію діоксину кристалічного з вмістом у пилу 2-10%-27,8 мг/м? при ГДК 4,0 мг/м?; кремнію діоксину кристалічного з вмістом у пилу 10-70%-14,6 мг/м? при ГДК 2,0 мг/м?; шуму 87-89 дБА при ГДР 80 дБА.

Санітарно-гігієнічна характеристика умов праці, згідно ГКТ №4137-86 на робочому місті вогнетривника умови праці відносяться до 33 ст. III кл. (особливо шкідливі та особливо важкі).

Згідно довідки МСЕК серії АБ №0041990, довідки до акту огляду МСЕК серії 12ААБ №092742 від 04.01.2021 року ОСОБА_1 за результатами первинного огляду встановлено третю групу інвалідності із втратою працездатності 35% на строк до 01.02.2023 року.

04.01.2021 року ОСОБА_1 встановлена Індивідуальна програма реабілітації інваліда №1.

Отже, внаслідок професійного захворювання позивач змушений тривалий час знаходитись на лікарняному, проходити реабілітації у зв`язку із чим було порушено його нормальні життєві зв`язки.

Статтею 153 Кодексу Законів про працю України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноваженого ним органу.

Статтею 2371 КЗпП України передбачається відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди. Відшкодування такої шкоди провадиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань або втрати нормальних життєвих зв`язків, або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя; за наявності причинного зв`язку між попередніми умовами.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року), згідно з ст. 2371 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 року № 1-рн/2004 констатує, що ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні і фізичні страждання.

За змістом ч.ч.1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Оскільки на час звернення позивача до суду Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" не передбачено обов`язку Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відшкодовувати потерпілому та членам їх сімей моральну шкоду, то таку шкоду позивачу, законні права якого порушено, повинен відшкодовувати роботодавець згідно з правилами ст.ст. 1167, 1168 ЦК України.

Внаслідок отриманого професійного захворювання позивач змушений тривалий час знаходитися на лікарняному, проходити чисельні медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури, не може вести активний спосіб життя, зміни у життєвих відносинах викликають у нього моральні страждання, він переносить фізичні страждання. Отримане позивачем професійне захворювання призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків та вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Суд першої інстанції навівши відповідні висновки та докази ухвалив обґрунтоване рішення про стягнення моральної шкоди на користь позивача, рішення суду в цій частині не оскаржується.

Однак, колегія вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував наведені у рішенні обставини, щодо розміру спричиненої моральної шкоди, тому вважає рішення суду в цій частині змінити та стягнути на користь позивача 5000 грн. а відповідно і на правову допомогу 2500 грн.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Біліченка Олега Олександровича задовольнити частково.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30 серпня 2021 року у цій справі в частині розміру моральної шкоди та витрат на правову допомогу змінити: Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ЗАПОРІЖВОГНЕТРИВ» на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок професійного захворювання в розмірі 5000 грн., понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 2500 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справ, зазначений строк обчисляються з дня складання повного тексту постанови.

Повна постанова складена 13 грудня 2021 року.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: О.В. Крилова

Е.А. Онищенко