Справа № 335/9918/21
Провадження № 2/336/5895/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

03 грудня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Галущенко Ю.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Антон Юрійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 від імені якої діє адвокат Пузін Д.М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Вивчивши позовну заяву та додатки що до неї додані, суддя приходить до висновку, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з п. 5 ч. 3ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позов не містить обґрунтування підстав для звернення безпосередньо до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, отже невідомо дотримання позивачем територіальної юрисдикції спору, визначеної законом.

Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів.

Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається на особу, яка зверталася за виконавчим написом.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 14.08.2019 року, винесеній за результатами розгляду справи № 519/77/18.

Стаття 187 ЦПК України регламентує дії судді перед вирішенням питання про відкриття провадження у справі, в тому числі суддя має перевірити належність справи до юрисдикції та підсудності суду.

Визначити підсудність суду - означає з`ясувати коло цивільних справ, які даний суд компетентний вирішувати по суті.

Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа.

За загальним правилом відповідно до положень частини 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Слід зазначити, що ч.12 ст. 28 ЦПК України, передбачено, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Позивачем не зазначено обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги щодо виконання виконавчого напису нотаріуса на території Шевченківського району м. Запоріжжя. Позивачем позов подано не за місцем знаходження відповідача, та не надано доказів на підтвердження того, що у даному випадку місцем виконання виконавчого напису є місце проживання боржника, оскільки доказів проведення виконавчих дій за місцем реєстрації боржника суду не надано, враховуючи, що місце виконання та місце проживання боржника не є тотожними.

Тобто у даному випадку позивачем не підтверджено, що місцем виконання виконавчого напису №105841 від 08.06.2021 є територія Шевченківського району, у зв`язку з чим справа відповідно до ч. 12 ст. 28 ЦПК України територіально підсудна Шевченківському районному суду м. Запоріжжя.

Однак, при подачі позовної заяви позивачем не долучено копію виконавчого напису, який він просить суд визнати не дійсним; не долучено письмового звернення до приватного нотаріуса чи приватного виконавця з проханням надати вказаний виконавчий напис (з підтвердження про отримання даного запиту) та його не надання відповідачем чи третьої особою); не долучено копії паспорта для ідентифікування особи позивача та місця його реєстрації не долучено письмового підтвердження того, коли саме позивач дізнався про наявність оскаржуваного виконавчого напису.

Окрім того, представником позивача надано заява в якій просить витребувати у приватного виконавця виконавчого округу Запорізької обл. Проценка А.Ю. копію виконавчого провадження №67210491 від 21.10.2021 року, однак, в заяві відсутнє обґрунтування цього клопотання та які саме, позивачем вжиті заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття цих заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цих доказів. При цьому, позивач є стороною вищевказаного виконавчого провадження і відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» має право знайомитися з матеріалами виконавчого провадження та знімати копії.

Вказані недоліки перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі. Тому, позивачу необхідно надати докази на підтвердження проведення виконавчих дій за місцем реєстрації боржника, для визначення підсудності справи, а також надати докази вжиття заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання копію виконавчого провадження №67210491 від 21.10.2021 року та копію паспорту позивача.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободщодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Враховуючи викладене, позовну заяву на підставі ст. 185 ЦПК України слід залишити без руху, як таку, що подана без додержання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України , та надати позивачу строк для усунення недоліків та подачі уточненої позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 4, 175, 177, 185, 258-260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Антон Юрійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити, що у разі невиконання ухвали суду, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.А.Галущенко