У Х В А Л А

Справа № 183/8684/21

№ 2-з/183/257/21

13 грудня 2021 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Оладенко О.С.

за участю секретаря судового засідання Гончарової С.Є.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна,

В С Т А Н О В И В:

10 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який передано судді 13 грудня 2021 року.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову у якій позивач просить накласти арешт на транспортний засіб - Volkswagen Passat, 2011 року випуску, державний номер НОМЕР_1 та заборонити його відчуження.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник посилається на те, позивачем подано позов про поділ майна у якому заявлено вимогу про визнання цього автомобіля об`єктом спільної сумісної власності. Позивач вважає, що існує реальна загроза тому, що спірний автомобіль буде проданий, оскільки відповідач переховує спірний автомобіль та при розмовах наголошує, що вона шукає покупця на даний транспортний засіб.

Заява розглядається без повідомлення учасників справи, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Враховуючи, що розгляд заяви про забезпечення позову відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, перевіривши матеріали справи, встановив наступне.

У позовній заяві ОСОБА_1 заявив такі позовні вимоги: визнати Volkswagen Passat, 2011 року випуску, державний номер НОМЕР_1 об`єктом спільної сумісної власності; в порядку поділу майна автомобіль залишити у власності ОСОБА_1 зі стягненням з нього на користь ОСОБА_2 грошової компенсації за її частку у спільному майні.

До позовної заяви та до заяви про забезпечення позову не додано документів, які підтверджують відомості про власника транспортного засобу.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має право звернутися до суду.

Частиною першої статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема, арешт майна та заборона вчиняти певні дії.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, тобто, не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову, а суд лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову, отже, вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Як вже зазначалось, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник зазначив, що існує вірогідність того, що відповідач відчужить спірний автомобіль. Проте, у поданій заяві не зазначив на яких фактичних обставинах ґрунтуються такі припущення.

У заяві про забезпечення позову не зазначено якими доказами підтверджується намір відповідача вчинити такі дії стосовно спірного автомобіля, а самі лише припущення позивача не можуть бути підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Крім того, на підтвердження того факту, що право власності на спірний автомобіль нерухоме майно зареєстровано за відповідачем, позивачем не надано жодного доказу.

Отже, суд, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши відповідні норми процесуального права і врахувавши зміст позовних вимог, проходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для вжиття заходів забезпечення позову у визначений заявником спосіб.

При цьому, заявник не позбавлений права повторно звернутися з відповідною заявою у разі наявності належних та допустимих доказів, що підтверджують обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Керуючись ст.ст. 149-151, 247 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Ухвала суду складена і підписана 13 грудня 2021 року .

Суддя Оладенко О.С.