Справа № 331/4909/21
Провадження № 2/331/2601/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Антоненко М.В. при секретарі Федоровій К.Д.,, розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась із позовом до Територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування на 37/100 часток у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що частка будинку, на яку вона просить визнати право власності, належала її батьку - ОСОБА_2 на підставі договору купівлі - продажу посвідченого Запорізькою будівельно - товарній брижею 03 липня 1996 року за реєстрованим номером 431. В подальшому право власності на зазначену нерухомість було зареєстровано ОП «ЗМБТІ». ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Після його смерті відкрилась спадщина, яку прийняла Позивач. Однак оформити право власності на успадковану частку будинку у позасудовому порядку вона не змогла, оскільки на її заяву про видачу свідоцтва про право власності в порядку спадкування нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальної дії, про що склала відповідну постанову. Ця постанова вмотивована тим, що договір купівлі - продажу частки будинку не був посвідчений нотаріально, а тому він не відповідає вимогам встановленим у ст.47 Закону України «Про нотаріат», що є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії.

Враховуючи неможливість оформити успадковане право власності на частку будинку у позасудовому порядку Позивач звернулась до суду з вказаним позовом.

Запорізька міська рада надала суду відзив, у якому просила розглянути позовні вимоги на розсуд суду.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09.11.2021 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 03.12.2021 року

03.12.2021 року у підготовчому судовому засіданні розглянуто та задоволено клопотання представника позивача - адвоката Чоп`яка Володимира Михайловича про витребування у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального Коноваленко Олени Вікторівни копії спадкової справи справу №72/2020, заведеної після смерті ОСОБА_2 .

Інших клопотань від сторін не надходило, тому судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 10.12.2021 року.

09.12.2021 року до суду від приватного нотаріуса надійшла копія витребуваної спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_2 .

У судове засідання 10.12.2021 року позивач та його представник не з`явились. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника. Заявлені позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.

Відповідач у судове засіданні також не з`явився та від його представника надійшла заява про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, приймаючи до уваги позицію учасників процесу, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 03 липня 1996 року ОСОБА_2 на підставі договору купівлі - продажу придбав у ОСОБА_3 37/100 житлового будинку АДРЕСА_1 . Вказаний договір було оформлено на Запорізькій будівельно - товарній біржі за номером 431 та в подальшому зареєстровано у Орендному підприємстві «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» про що зроблено реєстраційний запис на другій сторінці договору. Вказана обставина підтверджується копією договору купівлі - продажу та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Після його смерті спадщину прийняла дочка ОСОБА_1 , що підтверджується матеріалами судової справи. Відомостей про інших осіб, які вступили у спадщину чи могли би претендувати на спадкове майно, матеріали спадкової справи не містять.

Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Коноваленко Олени Вікторівни від 13.07.2021 року № 508/02-31 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 на 36/100 часток у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Спірні правовідносини виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, а саме договір купівлі-продажу було укладено 03 липня 1996, тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу Української PCP в редакції 1963 року.

Відповідно до ст. 153 ЦК Української PCP 1963 року договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.

Відповідно до ст. 224 ЦК Української PCP (в редакції 1963 р., який діяв на час укладення угоди) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 227 ЦК Української PCP (в редакції 1963 р.) передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин.

Згідно з ч. 2 ст. 47 ЦК Української PCP (в редакції 1963 р.), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Згідно ч. 3 ст. 9 ЖК України громадяни мають право придбати житло на біржових торгах.

У відповідності зі ст. 12 Закону України "Про власність", який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, громадяни набувають право власності в разі укладання угод, які не заборонені Законом.

Таким чином, спірні правовідносини на момент їх виникнення були врегульовані різним чином одночасно нормами ЦК України (в редакції від 1963 року) та Законом України "Про товарну біржу", тобто існувала колізія норм права. Враховуючи доктрину пріоритетності спеціальних норм права над загальними, суд вважає, що на момент укладення та реєстрації спадкодавцем на товарній біржі договору купівлі-продажу житлового будинку, слід було керуватися передусім нормами Закону України "Про товарну біржу", а тому нотаріальне посвідчення даного договору не вимагалось.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про товарну біржу", угоди зареєстровані на біржі не підлягають нотаріальному посвідченню.

Відповідно ст. 41 Конституції України гарантує право володіти і користуватися своєю власністю, а також вказує на те, що право приватної власності є непорушним.

Враховуючи вище викладене, зважаючи на те, що сторони за договором домовились щодо усіх істотних умов договору та відбулося повне виконання договору, зазначене в даному конкретному випадку, виходячи з принципу розумності та справедливості, є підставою для визнання дійсним договору купівлі-продажу будинку.

Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу (ч. 2 ст. 1223 ЦК України).

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину.

Відповідно до п. 23 Постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни від30.05.2008 року №7 "Про судовупрактику усправах проспадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, ОСОБА_1 успадкувала в порядку спадкування за законом майно, що належало її померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 батьку ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності за ОСОБА_1 в порядку спадкування є такими, що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, в зв`язку з чим підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 82, 258, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , код платника податків НОМЕР_1 , право власності на 37/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Суддя: М.В. Антоненко