Справа № 459/64/20
Провадження № 2/459/75/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2021 року Червоноградський міський суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Жураковського А.І.

з участю секретаря Ганас К.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача Левицького І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Червонограді в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И В :

10.01.2020 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив: визнати незаконним та неправомірним припинення відповідачем постачання позивачу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 ; стягнути з відповідача на його користь кошти, сплачені за відновлення газопостачання в розмірі 456, 50 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000, 00 грн. На обґрунтування своїх вимог зазначив, що 04.11.2019 року згідно доручення, отриманого оператором ГРМ (АТ «Львівгаз») від постачальника газу (ТзОВ «Львівгаз збут») за адресою його проживання: АДРЕСА_1 (ос.рахунок № НОМЕР_1 ) було припинено подачу газу у зв`язку із заборгованістю. 20 листопада 2019 року працівниками Червоноградського відділення АТ «Львівгаз» було відновлено газопостачання, за яке він оплатив на рахунок відповідача кошти в сумі 456, 50 грн. Вважає дії відповідача неправомірними, такі нанесли йому матеріальну та моральну шкоду.Жодних повідомлень про наявність заборгованості за надані послуги йому не надходило, він сплачував послуги з газопостачання на підставі квитанцій про оплату.

11.01.2021 року представник відповідача подав пояснення, у якому просить відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що протягом 2019 року у позивача наявна заборгованість за спожитий природний газ. Відповідач (постачальник) направив відповідного листа позивачу з повідомленням про наявну заборгованість з вимогою самостійно припинити споживання газу. Відповідач не повинен повідомляти позивача про час фактичного позбавлення можливості споживати природній газ, цей обов`язок лежить на операторі ГРМ. Жодних доказів, які б підтверджували ступінь таких моральних страждань позивача суду не надано.Крім того, з яких міркувань виходив позивач оцінюючи суму моральної шкоди незрозуміло.

Ухвалою від 16.01.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, вказаних у позовній заяві.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, оцінивши докази у справі, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з огляду на таке.

Установлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.05.2014 року №21401394.

Згідно з копією відповіді Регіональної газової компанії «Львівгаз» від 26.11.2019 року, адресованої позивачу, 04.11.2019 року згідно доручення, отриманого оператором ГРМ (АТ «Львівгаз») від постачальника газу (ТзОВ «Львівгаз збут»), за адресою: м. Червоноград, вул. Св. Володимира, 75 (особовий рахунок НОМЕР_1 ) було припинено подачу газу до помешкання у зв`язку із заборгованістю.

Відповідно до наданого відповідачем розрахунку заборгованості, за період з 01.2019 року по 11.2020 року у позивача наявна заборгованість.

Згідно з копією квитанції №138 від 19.11.2019 року за відключення і відновлення газопостачання (особовий рахунок НОМЕР_1 ) на рахунок відповідача сплачено 456, 50 грн.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2500, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1386/27831, затверджено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам. Зобов`язано суб`єктів господарювання, що здійснюють на підставі ліцензії діяльність з постачання природного газу побутовим споживачам, привести свої договірні відносини у відповідність до вимог Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам у тримісячний строк з дати набрання чинності цією постановою.

Між сторонами склалися правовідносини, які регулюються статтею 714 ЦК України, Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює держане регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824 (далі - Кодекс газорозподільних систем), Правилами постачання природного газу затверджених, постановою Національної комісії, що здійснює держане регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015 року (далі - Правила).

Згідно з частиною першою статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до абз. 3 п. 18 Правил при розрахунку за платіжними документами (рахунками постачальника) оплата за послуги з газопостачання має бути здійснена споживачем у терміни, визначені в рахунку, який не може бути меншим п`яти робочих днів з моменту отримання споживачем цього рахунку. Рахунок сплачується не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Згідно з п.21 Правил якщо побутовий споживач не здійснив оплату за спожитий природний газ протягом десяти днів після строку, визначеного договором постачання природного газу, постачальник має право, з урахуванням положень пункту 19 цього розділу, здійснити заходи з припинення постачання природного газу споживачу шляхом направлення споживачу письмового повідомлення (з відміткою про вручення) з вимогою самостійно припинити споживання природного газу за рахунок перекриття запірного пристрою перед газовим приладом та допустити представника постачальника за пред`явленням службового посвідчення на об`єкт для пломбування запірних пристроїв, що має здійснюватися з дотриманням техніки безпеки. При цьому в повідомленні про припинення споживання природного газу постачальник має зазначити підстави та дату припинення газоспоживання, яка не може бути раніше ніж через три дні після дати отримання повідомлення.

Постачальник має право здійснити заходи з припинення газопостачання споживачу через залучення до цих робіт Оператора ГРМ. Для цього постачальником має бути укладений з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам (договір не вимагається у передбачених цими Правилами випадках припинення газопостачання, ініційованих через інформаційну платформу Оператора ГТС). За необхідності здійснення заходів з обмеження чи припинення газопостачання споживачу Оператором ГРМ (крім передбачених цими Правилами випадків припинення газопостачання, ініційованих через інформаційну платформу Оператора ГТС) постачальник надсилає Оператору ГРМ відповідне письмове повідомлення (з позначкою про вручення) про необхідність здійснення ним заходів з припинення/обмеження розподілу природного газу споживачу, копію якого надсилає споживачу (з позначкою про вручення), в якому повинен зазначити підстави припинення, дату та час, коли необхідно припинити розподіл природного газу на об`єкт споживача. У такому разі Оператор ГРМ відповідно до умов укладеного договору на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання, здійснює в установленому порядку припинення розподілу природного газу на об`єкт споживача, після чого повідомляє про це постачальника.

Побутовий споживач, що має прострочену заборгованість перед постачальником за послуги з газопостачання, не має права протидіяти постачальнику та/або Оператору ГРМ у заходах із припинення газопостачання та на письмову вимогу постачальника має самостійно припинити власне газоспоживання.

Відповідно до п.22 Правил у разі оплати простроченої заборгованості за договором на постачання природного газу до зазначеного в повідомленні про припинення газопостачання часу та завчасного (до дня припинення) надання постачальнику підтвердних платіжних документів (а Оператору ГРМ - копій) газопостачання побутовому споживачу не припиняється.

Згідно з п.7 Розділ VІ Кодексу газорозподільних систем оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках, зокрема: несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу; подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання.

Якщо припинення газопостачання (розподілу природного газу) на об`єкт побутового споживача буде здійснюватися у випадках, визначених у підпунктах 1 - 5 (крім випадку подання споживачем письмової заяви про припинення газопостачання), 9 цього пункту, Оператор ГРМ має надіслати рекомендованим поштовим відправленням або надати з позначкою про вручення повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу побутовому споживачу не менше ніж за три доби до запланованої дати припинення газопостачання (розподілу природного газу). При цьому в повідомленні мають бути зазначені підстави та дата припинення газопостачання (розподілу природного газу) Оператором ГРМ.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК україни майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідач не подав суду доказів виконання обов`язку щодо надсилання постачальником споживачу письмового повідомлення (з позначкою про вручення) про необхідність здійснення заходів з припинення/обмеження розподілу природного газу, в якому повинен зазначити підстави припинення, дату та час, коли необхідно припинити розподіл природного газу на об`єкт споживача, внаслідок чого позивач був позбавлений можливості оплатити прострочену заборгованість до зазначеного у повідомленні про припинення загопостачання часу та уникнути припинення газопостачання.

Враховуючи наведене, суд вважає, що припинення газопостачання позивача відбулося з порушенням відповідачем вимог п.п. 21, 22 Правил, у зв`язку з чим позивачеві було завдано матеріальну шкоду у розмірі 456, 50 грн. за відновлення газопостачання, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, що забезпечить ефективний захист порушеного права споживача в розумінні ст. 2 ЦПК України.

Оскільки законом не передбачено такий спосіб захисту цивільних прав або інтересів, як визнання неправомірними/незаконними дій суб`єкта цивільних правовідносин, задоволення відповідної вимоги не здатне призвести до захисту прав та інтересів. Отже, визнання неправомірними/незаконними дій відповідача щодо припинення газопостачання не є належним способом захисту права та охоронюваного законом інтересу, а тому у задоволенні позову у цій частині слід відмовити.

Загальні положення про відшкодування моральної шкоди закріплені в ст.ст. 23, 1167 ЦК України.

Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови Пленуму «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 21.03.1995 року (із змінами) надав роз`яснення, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на відшкодування моральної шкоди безпосередньо передбачене нормами Конституції України або випливає з її положень, або закріплене законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Підстави відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків товарів, робіт (послуг), передбачені параграфом 3 глави 82 ЦК України.

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що у спорах про захист прав споживачів діюче цивільне законодавство передбачає відшкодування моральної шкоди у тих випадках, якщо така завдана майну споживача або шкода завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Оскільки підставою відшкодування позивачеві моральної шкоди не є хоча б один із зазначених випадків, а договірні відносини сторін не передбачають відшкодування моральної шкоди, у задоволенні вимоги про відшкодування моральної шкоди необхідно відмовити.

Суд не бере до уваги посилання позивача як підставу задоволення позовних вимог на відсутність у нього заборгованості за надані послуги з газопостачання, оскільки таке спростовується наявним у матеріалах справи розрахунком заборгованості.

Отже позов задовольняється частково у межах, зазначених вище.

Ураховуючи часткове задоволення позову, те, що позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави необхідно стягнути 840, 80 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 141, 259, 264, 265, 273, 279, 354, 430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» у користь ОСОБА_1 456, 50 грн. витрат на відновлення газопостачання.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» на користь держависудовий збір у розмірі 840, 80 грн.

На рішення може бути подана апеляційна скарга через Червоноградський міський суд Львівської області до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 17.02.2021 року.

Суддя А.І. Жураковський