Провадження №2/359/1667/2021
Справа №359/1040/21
РІШЕННЯ

Іменем України

30 листопада 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод та визначення порядку користування квартирою, -

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог.

В лютому 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з вказаним позовом, який обґрунтували тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є колишнім подружжям. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є їхньою спільною дитиною. 13 травня 2019 року ОСОБА_3 за адресою спільного проживання вчинив щодо ОСОБА_1 фізичне насильство в сім`ї, а саме завдав тілесні ушкодження ОСОБА_1 . У зв`язку з цим Бориспільським ВП ГУНП в Київській області було розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001100 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Вказана протиправна поведінка ОСОБА_3 була підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з заявою про видачу обмежувального припису. Згідно постанови Київського апеляційного суду від 22 січня 2020 року ОСОБА_3 було зобов`язано усунути перешкоди ОСОБА_4 у користуванні квартирою АДРЕСА_1 . Незважаючи на це, 21 лютого 2021 року ОСОБА_4 прибувши до квартири виявила змінені замки вхідних дверей та ОСОБА_3 повідомив, що не пустить до квартири. На даний час строк дії обмежувального припису минув та ОСОБА_3 продовжує здійснювати перешкоди ОСОБА_1 у вільному користуванні майном. Квартира АДРЕСА_1 , належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Дана квартира складається з чотирьох кімнат загальною площею 146,7 кв.м., житловою площею 68,7 кв.м., в тому числі: 1-а кімната площею 23,5 кв.м., 2-а кімната площею 14,8 кв.м., 3-я кімната площею 20,7 кв.м., 4-а кімната площею 9,7 кв.м., кухні площею 16,1 кв.м., вбиральні площею 1,2 кв.м., ванної кімнати площею 3,3 кв.м., коридору площею 30,0 кв.м., веранди площею 13,2 кв.м., кладової площею 1,6 кв.м., лоджії площею 12,6 кв.м. Тому позивачі просять зобов`язати ОСОБА_3 усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні квартирою АДРЕСА_1 , а також визначити наступний порядок користування квартирою: у користування ОСОБА_1 виділити житлову кімнату № НОМЕР_1 площею 23,5 кв.м., у користування ОСОБА_3 - кімнату №3 площею 20,7 кв.м., у користування ОСОБА_2 - кімнату №2 площею 14,8 кв.м. Місця загального користування: кухню площею 16,1 кв.м., вбиральню площею 1,2 кв.м., ванну кімнату площею 3,3 кв.м., коридор площею 30,0 кв.м., веранду площею 13,2 кв.м., кладову площею 1,6 кв.м., лоджію площею 12,6 кв.м., залишити у спільному користуванні.

ІІ. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову.

У судовому засіданні позивачі та їхній представник ОСОБА_5 підтримали пред`явлений позов та просили суд його задовольнити.

Відповідач та його представник ОСОБА_6 заперечували проти задоволення позовних вимог та наполягали на відмові в їх задоволенні у повному обсязі.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 квітня 2021 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (а.с.41-42).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 липня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, було задоволено клопотання представника позивачів ОСОБА_5 про виклик та допит свідків. Крім цього, було задоволення клопотання представника відповідача ОСОБА_6 про виклик позивачів у судове засідання для надання особистих пояснень (а.с.49-50).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 липня 2021 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.51).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 листопада 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, було прийнято відмову представника позивача ОСОБА_5 від допиту свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с.58-60).

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 , ОСОБА_9 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності. Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 07 вересня 2016 року, виданого КП БРР «Зубр» (а.с.17).

В подальшому, у зв`язку з укладенням шлюбу ОСОБА_9 змінила своє дошлюбне прізвище на « ОСОБА_2 » (а.с.16).

Згідно технічного паспорту, виготовленого ТОВ «Фокус Проект»», квартира АДРЕСА_1 є квартирою посімейного спільного заселення, яка розташована на 1-му та 2-му поверхах 2-х поверхового будинку та складається з 4-х кімнат житловою площею 68,7 кв.м., у тому числі 1-а кімната площею 23,5 кв.м., 2-а кімната площею 14,8 кв.м., 3-я кімната площею 20,7 кв.м., 4-а кімната площею 9,7 кв.м., кухні площею 16,1 кв.м., вбиральні площею 1,2 кв.м., ванної кімнати площею 3,3 кв.м., коридору площею 30,0 кв.м., веранди площею 13,2 кв.м., кладовки площею 1,6 кв.м., лоджії площею 12,6 кв.м. Загальна площа квартири складає 146,7 кв.м. (а.с.18-22).

Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.23 «Загальні положення про право власності», гл.26 «Право спільної власності» ЦК України.

V. Норми права та судова практика, якими суд керується суд при вирішенні спору.

а. норми матеріального права.

У відповідності до положення ст.41 Конституції України кожному гарантовано право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю приватною власністю, набутою у порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦПК України ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ч.1 ст.317 ЦК України, а також ч.1 та ч.3 ст.319 ЦПК України власникові належать права володіння, користування та розпорядженням своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст.368 ЦК України власність двох чи більше осіб без визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

За змістом ст.369 ЦК України визначено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ним.

Згідно ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.14 постанови №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист прав приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або, ті які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщенням квартири, якщо про це заявлено позов.

За змістом правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року у справі №6-1500цс15, у постанові Верховного Суду від 04 квітня 2018 року у справі №333/3048/16-ц (провадження № 61-3994св18) та у постанові Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі №570/1999/15-ц (провадження № 61-29371св18) потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном. У цьому випадку спірні правовідносини стосуються не поділу квартири, а встановлення порядку спільного користування нею. Тому критерій необхідності виділення в користування кожному зі співвласників ізольованого приміщення, особливо, якщо при цьому неможливо забезпечити відповідність ідеальних часток реальним, не є обов`язковим. Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників.

б. норми процесуального права.

За правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

Встановлено, що постановою Київського апеляційного суду від 22 січня 2020 року за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_11 , в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 грудня 2019 року за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису було зобов`язано ОСОБА_3 усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні майном, а саме: квартирою АДРЕСА_1 , що є об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а також були заборонені телефонні переговори, листування або контактування з постраждалою ОСОБА_1 через інші засоби зв`язку (а.с.23-28).

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що він разом з дружиною ОСОБА_2 вирішив переїхати до квартири в с. Старе Бориспільського району. 04 квітня 2021 року свідок підвіз дружину до квартири, а сам від`їхав в особистих справах. Свідку зателефонувала дружина та повідомила, що вони побились з батьком, оскільки останній замінив замки в квартирі і погрожував тещу вдарити сокирою. Особисто свідок не був очевидцем погроз, вказані обставини йому відомі зі слів позивачів. Особисто свідку відповідач не погрожував.

Судом критично оцінюються показання допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_12 в якості допустимого доказу. Зважаючи на те, що він особисто не був очевидцем подій, про які повідомив суду. Про існування обставин, які він повідомив суду, йому відомо виключно зі слів позивачів.

З цих підстав судом не встановлено обставини, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 чинить перешкоди ОСОБА_1 у користуванні спірною квартирою.

Разом з цим, між сторонами по справі дійсно існує спір щодо порядку користування квартирою.

Враховуючи, що частки позивачів та відповідача у спірній квартирі є рівними.

Тому, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині визначення порядку користування квартирою за варіантом, запропонованим позивачами, а саме: виділити у користування ОСОБА_1 житлову кімнату №1 площею 23,5 кв.м., виділити ОСОБА_2 - житлову кімнату №2 площею 14,8 кв.м. та житлову кімнату №4 площею 9,7 кв.м., виділити ОСОБА_3 житлову кімнату №3 площею 20,7 кв.м.

При цьому, місця загального користування: кухню площею 16,1 кв.м., вбиральню площею 1,2 кв.м., ванну кімнату площею 3,3 кв.м., коридор площею 30,0 кв.м., веранду площею 13,2 кв.м., кладову площею 1,6 кв.м., лоджію площею 12,6 кв.м., залишити у спільному користуванні сторін по справі.

До вищевказаного висновку приходить враховуючи, що запропонований позивачами порядок користування квартирою не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно та не порушує їх прав як власників.

VІІ. Розподіл судових витрат.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З квитанцій від 03 лютого 2021 року (а.с.5-7) вбачається, що при зверненні до суду ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 1918 гривень, а ОСОБА_2 - 908 гривень. Пред`явлений позов задоволений частково. З огляду на це, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі по 908 гривень на користь кожної з них.

На підставі викладеного та керуючись ст.41 Конституції України, ч.1 ст.317, ч.1 та ч.3 ст.319, ч.1 ст.321, ст.356, ст.358, ч.1 ст.383, ст.391 ЦПК України, ч.1 ст.4, ч.1 та ч.6 ст.81, ч.1 ст.141, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 .

Виділити у користування ОСОБА_1 житлову кімнату №1 площею 23,5 кв.м.

Виділити у користування ОСОБА_2 житлову кімнату №2 площею 14,8 кв.м. та житлову кімнату №4 площею 9,7 кв.м.

Виділити у користування ОСОБА_3 житлову кімнату №3 площею 20,7 кв.м.

Місця загального користування: кухню площею 16,1 кв.м., вбиральню площею 1,2 кв.м., ванну кімнату площею 3,3 кв.м., коридор площею 30,0 кв.м., веранду площею 13,2 кв.м., кладову площею 1,6 кв.м., лоджію площею 12,6 кв.м., залишити у спільному користуванні.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору у розмірі 908 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на оплату судового збору у розмірі 908 гривень.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного рішення суду - 10 грудня 2021 року.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський