2-757/11
4-с/465/7/21
У Х В А Л А

судового засідання

09.12.2021 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

з участю: секретаря Лозинського Т-Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові скаргу ОСОБА_1 на дії Відділу Державної виконавчої служби Франківського районного управління юстиції м. Львова, заінтересована особа: ПАТ «ВіЕс Банк» (правонаступник ПАТ «Фольксбанк») про визнання незаконними дій,-

Встановив:

01 липня 2016 року скаржник звернулася до суду із вимогами про визнання незаконними дій головного державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби ЛМУЮ Легедзи Г.М. щодо неповідомлення боржника ОСОБА_1 про невинесення 17.04.2014 року постанови про зупинення виконавчого провадження №36991627 на підставі заяви ОСОБА_1 .

Визнання незаконними дій головного державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби ЛМУЮ Легедзи Г.М. щодо невинесення 18.04.2014 року постанови про зупинено виконавчого провадження №36991627 на підставі ухвали Франківського районного суду м. Львова від 18.04.2014р. по справі №2-757/11.

Визнання незаконними дій головного державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби ЛМУЮ Легедзи Г.М. щодо підписання акту від 08.07.2014р. державним виконавцем про реалізацію арештованого майна.

Визнання незаконними дій начальника Франківського відділу державної виконавчої служби ЛМУЮ Солтиса Ю.С. щодо погодження акту від 08.07.2014 року державним виконавцем про реалізацію арештованого майна.

Крім вищевказаних заявлених вимог, остання просила поновити строк на подання скарги.

Скаргу мотивує тим, що Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 09 жовтня 2012 року у справі №2/1326/324/2012 позовні вимоги ПАТ «Фольксбанк» задоволено повністю. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фольксбанк» заборгованість за кредитним договором №KF 52457 від 23.09.2008р. у розмірі 191 213, 29 грн.

На підставі вищевказаного рішення Франківським районним судом м. Львова видано виконавчий лист. Так, 14.03.2013 року головним державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського управління юстиції Подановським Т.Р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №36991627) щодо примусового стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фольксбанк» заборгованості в розмірі 191 213, 29 грн.

Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22.08.2008 року та від 27.08.2008 року, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належала на праві власності ОСОБА_1

15 квітня 2014 року ОСОБА_1 через представника звернулася до Франківського ВДВС про зупинення виконавчого провадження, так як вона перебувала на стаціонарному лікуванні.

Крім того, скаржниця вказує на те, що 18.04.2014р. Франківським районним судом м. Львова винесено ухвалу про зупинення реалізації заставного майна квартири. Так, державний виконавець був зобов`язаний винести постанову про зупинення виконавчого провадження саме 18.04.2014 р.

Більше того, о 09:00 представником позивача була зареєстрована заява за вх. №1334 до якої долучено ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 18.04.2014р. (провадження 6/465/114/14), згідно якої зупинено реалізацію арештованого заставного майна, що належить ОСОБА_1 .

В той же час, торги з реалізації арештованого майна (предмету іпотеки) відбулись, переможцем торгів було визнано ОСОБА_2 , в цей же день нею було сплачену запропоновану на торгах суму 339 500,00грн.

Так, 08 липня 2014 року начальником Франківського ВДВС ЛМУЮ затверджено акт державного виконавця про реалізацію арештованого нерухомого майна.

На підставі вищевикладеного, просить скаргу задоволити.

03 липня 2017 року на адресу суду поступили заперечення від «ВіЕс Банк», які мотивовані тим, що ОСОБА_1 дізналася про порушення її прав 12.05.2014 року, коли подала позов, про визнання недійсними прилюдних торгів.

Крім того, по справі №465/2694/14-ц за позовом ОСОБА_1 до Франківського відділу державної виконавчої служби ЛМУЮ, ПП «Нива-В.Ш.», про визнання дій неправомірними, визнання прилюдних торгів, акту та протоколу проведення прилюдних торгів, в задоволенні позову відмовлено.

На підставі вищевикладеного, просить відмовити в задоволенні скарги.

В судовому засіданні представник скаржниці ОСОБА_3 та адвокат Ориник А.Р. в судовому засіданні скаргу підтримали та просили таку задоволити.

Суд, заслухавши думку представника скаржника, адвоката та дослідивши докази у справі, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці визначені Законом України «Про державну виконавчу службу» (ч.2 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження»). Державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку передбаченому законом (ч.2 ст. 4 Закону України «Про державну виконавчу службу»).

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 23.09.2008р. між ОСОБА_1 та ВАТ «Фольксбанк» укладено кредитний договір №KF 52457.

23.09.2008р. між ОСОБА_1 (іпотекодавець) та ВАТ «Фольксбанк» (іпотекодержатель) укладено іпотечний договір, предметом якого є нерухоме майно квартира АДРЕСА_2 .

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 09 жовтня 2012 року у справі №2/1326/324/2012 позовні вимоги ПАТ «Фольксбанк» задоволено повністю. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фольксбанк» заборгованість за кредитним договором №KF 52457 від 23.09.2008р. у розмірі 191 213, 29 грн. На підставі вищевказаного рішення Франківським районним судом м. Львова видано виконавчий лист.

14.03.2013 року головним державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського управління юстиції Подановським Т.Р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №36991627) щодо примусового стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фольксбанк» заборгованості в розмірі 191 213, 29 грн.

Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22.08.2008 року та від 27.08.2008 року, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належала на праві власності ОСОБА_1 .

Так, Франківським відділом державної виконавчої служби Львівського міського Управління юстиції складено Акт опису та арешту майна квартири адресою: АДРЕСА_1 .

В межах виконавчого провадження ВП №36991627 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Л/о 22.04.2013р. призначено експертизу та скеровано постанову експерту до виконання.

09.09.2013 р. надійшов звіт про оцінку вищевказаного майна та 25.09.2013 року державним виконавцем скеровано повідомлення про оцінку нерухомого майна №19904 від 23.09.2013 р. сторонам на ознайомлення.

Відповідно до ст. 58 Закону України Про виконавче провадження (в редакції на час оцінки) державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем.

Згідно з ч.4, 5 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин)у разі незгоди з оцінкою, визначено за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Відповідно до п.2 Розділу ІІ Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 16.04.2014 № 656/5, державний виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після закінчення 10-денного строку подачі заперечень сторін виконавчого провадження проти визначення вартості (оцінки) майна у разі відсутності таких заперечень готує і направляє до відповідного структурного підрозділу головного територіального управління юстиції у місті Києві та областях, що забезпечує реалізацію повноважень з питань державної виконавчої служби (далі - регіональний орган державної виконавчої служби), документи для проведення реалізації майна.

05.02.2014 р. державним виконавцем видана довідка про відсутність повідомлення про оскарження оцінки описаного майна. Оскільки, позивач не подавала жодних заперечень проти визначення вартості (оцінки) майна, державним виконавцем було сформовано пакет документів щодо подальшої передачі на реалізацію нерухомого майна, що належить ОСОБА_1

03.03.2014 року у Франківський ВДВС ЛМУЮ надійшов витяг з протоколу №5 засідання конкурсної комісії управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області щодо передачі на реалізацію арештованого майна.

05.03.2014р. надійшло повідомлення Філії 14 Приватного підприємства «Нива-В.Ш.» про призначення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, а саме Лот №2 трикімнатна квартира площею 55, 4 кв. м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на 14.03.2014 р. в 09:30 год. за початковою ціною 452230 грн. без ПДВ.

Відповідно до п.5 Розділу ІІІ Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 16.04.2014 №656/5, не пізніше дня публікації повідомлення про проведення електронних торгів у засобах масової інформації Організатор письмово повідомляє державного виконавця, іпотекодавця, іпотекодержателя та всіх осіб, що мають зареєстровані у встановленому законом порядку права та вимоги на предмет іпотеки, про день та час проведення електронних торгів та про початкову ціну продажу майна.

13.03.2014 р. боржником було надіслано заперечення на повідомлення про оцінку майна, однак в такому було відмовлено у зв`язку із пропуском строків.

14.03.2014 р. прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна не відбулися у звя`зку з відсутністю заявок покупців. Так, 26.03.2014 р. державним виконавцем складено акт, згідно якого вищевказане майно було уцінено на 25% від первинної оцінки.

Відповідно до Розділу 7 Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів у разі якщо електронні торги не відбулися, нереалізоване майно (лот), яке (який) виставлялося (виставлявся) на електронні торги, підлягає уцінці (повторній уцінці). Уцінка (повторна уцінка) майна проводиться відповідно до статті 62 Закону України «Про виконавче провадження», уцінка предмета іпотеки проводиться відповідно до статті 49 Закону України «Про іпотеку». Повторні електронні торги проводяться в місячний строк з дня проведення уцінки (повторної уцінки) майна згідно з вимогами, визначеними цим Порядком. Вартість майна, зазначена в уцінці (повторній уцінці), є стартовою ціною реалізації майна на повторних електронних торгах. Другі (треті) електронні торги предмета іпотеки проводяться в місячний строк з дати проведення перших (других) електронних торгів відповідно.

07.04.2014р. у Франківський ВДВС надійшло повідомлення №129Б2 про призначення прилюдних торгів на 22.04.2014 в 09:30 год. з початковою ціною 339172, 50 грн. без ПДВ.

Так, обставини справи встановлені в одному суді не підлягають доказуванню в іншому.

В рішенні Франківського районного суду м. Львова від 03.10.2014 року зазначено наступне:

18.04.2014 р. Франківським районним судом м. Львова винесено ухвалу про зупинення реалізації заставного майна квартири.

Вищевказану ухвалу суду було подано представником до Франківського ВДВС Львівського МУЮ 22.04.2014р. в 10 год.07 хв.

Пунктом 7 ч.1 ст.З7 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що зупинення судом реалізації майна є обов`язковою підставою для зупинення виконавчого провадження. Державний виконавець виносить вмотивовану постанову про зупинення виконавчого провадження з підстав, передбачених статтями 37 і 38 цього Закону, яка затверджується начальником або заступником начальника відділу, якому підпорядкований державний виконавець. Постанову про зупинення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1-17 частини першої статті 37 цього Закону, державний виконавець виносить не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Якщо арештоване майно боржника передано для реалізації, копії постанов про зупинення та поновлення виконавчого провадження надсилаються підприємству, установі, організації, які здійснюють таку реалізацію.

На підставі ухвали Франківського районного суду м. Львова від 18.04.2014р. про зупинення реалізації арештованого майна 22.04.2014р. головний державний виконавець Франківського ВДВС ЛМУЮ Легедза Г.М. винесла постанову про зупинення виконавчого провадження, котра була отримана приватним підприємством "Нива - В.Ш." 23.04.2014р.

Зважаючи на вищенаведене та факт одержання копії Постанови про зупинення виконавчого провадження ПП " ОСОБА_4 " від Франківського ДВС Львівського МУЮ 23.04.2014р. (в межах допустимих строків на зупинення виконавчого провадження) після того як оскаржувані прилюдні торги відбулись, що підтверджується належними та допустимими письмовими доказами, а також беручи до уваги представлену ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 07.07.2014р. про скасування ухвали Франківського районного суду м. Львова від 18.04.2014р. про зупинення реалізації арештованого майна, що має для доведення вищезазначених обставин приюдиційне значення суд проходить до висновку про відсутність правових підстав з даного приводу для визнання оскаржуваних прилюдних торгів недійсними.

Переможцем електронних торгів визнається учасник, від якого на момент завершення електронних торгів надійшла найвища цінова пропозиція. Якщо один із учасників запропонував придбати майно за стартовою ціною і пропозицій щодо купівлі майна від інших учасників не надійшло, майно продається за стартовою ціною (п.5 Розділу 5 Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів)

22 квітня 2014 року директором філії Приватного підприємства «Нива-В.Ш.» затверджено протокол №1414129-2 проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна. Переможцем торгів оголошено ОСОБА_2 .

Приписами ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій ст. 57 цього Закону) здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

Протокол електронних торгів з повною інформацією про переможця торгів є підставою для складання державним виконавцем акту про проведені електронні торги, який є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, а у випадку придбання нерухомого майна документом, на підставі якого нотаріусом видається свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів.

Отже, акт про проведення, який складений за результатами торгів, стосується оформлення правового результату торгів, наслідком яких є виникнення цивільних прав та обов`язків.

Так, 08 липня 2014 року начальником Франківського ВДВС ЛМУЮ затверджено акт державного виконавця про реалізацію арештованого нерухомого майна.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

За вимогами статтей 12, 80, 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, скаржниця зазначає про те, що вона ознайомилася з матеріалами виконавчого провадження лише 22 березня 2017 року та до цього числа не брала участь у судових засіданнях, а тому просить поновити строк на оскарження дій виконавця, так як вона про них не знала.

Однак, суд не бере такі доводи до уваги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, (редакція, що діяла на момент подачі скарги), сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч.1,2 ст. 385 ЦПК України, скаргу може бути подано протягом 10 днів, з дня, коли особі стало відомо про порушення її прав. Пропущений із поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Судом встановлено, що скаржниця 12.05.2014 року звернулася до Франківського районного суду м. Львова з позовом до Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського МУЮ, Приватного підприємства "Нива - В.Ш." за участю третіх осіб ПАТ "ВіЕс Банк" про визнання дій неправомірними, визнання недійсними прилюдних торгів, акту та протоколу проведення прилюдних торгів.

Так, в рішенні Апеляційного суду Львівської області від 09 червня 2015 року зазначено про те, що судом досліджувалися матеріали виконавчого провадження.

Судом встановлено, що представник скаржниці брав участь у судових засіданнях в суді першої та апеляційної інстанціях. Отже, на думку суду, скаржниця вводить в оману суд про те, що вона не знала про на її думку неправомірні дії державного виконавця, а дізналася про них лише у 2017 році.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до переконання про відмову у задоволенні скарги, у зв`язку із пропуском строку на її оскарження.

Керуючись ст. ст. 260, 447 ЦПК України,-

постановив:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії Відділу Державної виконавчої служби Франківського районного управління юстиції м. Львова, заінтересована особа: ПАТ «ВіЕс Банк» (правонаступник ПАТ «Фольксбанк») про визнання незаконними дій,- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали суду першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 10.12.2021 р.

Суддя Ванівський Ю.М.