Справа № 2-1583/10
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Лях М.Ю.,

при секретарі Хомінської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ТОВ «Фінансова компанія «Маніту», стягувач ПАТ «ОТП Банк» у особі Фонду Гарантування Вкладів Фізичних осіб, боржники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про заміну сторони правонаступником, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Маніту» звернувся до суду із заявою про заміну сторону (стягувача) ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на його правонаступника ТОВ «Фінансова Компанія «Маніту» у виконавчому провадженні з виконання заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 30.03.2010 у справі № 2-1583/10/15 за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № ML 703/168/2007 від 24.09.2007. В обґрунтування заяви зазначає, що 30.03.2010 Київським районним судом м. Харкова, було розглянуто цивільну справу за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення боргу. Позовну заяву ПАТ «ОТП Банк» було задоволено, та ухвалено заочне рішення, у якому вирішено, стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором № ML 703/168/2007 від 24.09.2007 в сумі 1 491 197 (один мільйон чотириста дев`яносто одну тисячу сто дев`яносто сім) грн. 83 коп., а також стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором № CL 507-703/053/2007 від 08.05.2007 в сумі 279 112 (двісті сімдесят дев`ять тисяч сто дванадцять) грн. 74 коп. Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» судовий збір у сумі 1 700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120,00 грн. В подальшому право вимоги за Кредитним договором було передано Товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на підставі Договору купівлі-продажу кредитного портфеля, укладеного 27.05.2011 з Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк». 01.04.2021 між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «ФК «Маніту» був укладений договір факторингу №01/04/2021, за яким ТОВ «Фінансова компанія «Маніту» набула права вимоги за кредитним договором № ML-703/168/2007 від 24.09.2007 та додатковими угодами до нього, договором поруки № SR-703/168/2007 від 24.09.2007, а також укладено Договір відступлення прав вимоги за Договором іпотеки № PCL-703/168/2007, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Іващенко М.М. 01.04.2021, та зареєстрованого в реєстрі за №95. Тобто, ТОВ «Фінансова компанія «Маніту» внаслідок набуття права вимоги за Кредитним договором № ML-703/168/2007 від 24.09.2007, Договором поруки № SR-703/168/2007 від 24.09.2007 та Договором іпотеки № PCL-703/168/2007, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бінус О.О. 25.09.2007 та зареєстрованого в реєстрі за № 1674 та усіх додаткових договорів до основних, являється правонаступником первісного кредитора та стягувача у цивільному провадженні ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Сторони по справі в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, представник ТОВ «ФК «Маніту» подав заяву про розгляд справ у відсутність їх представника, заяву підтримують, інші учасники причини неявки не повідомили. Неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 30.03.2010 року у справі №2-1358/10/15 задоволено позов ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення боргу. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором № ML 703/168/2007 від 24.09.2007 в сумі 1 491 197 (один мільйон чотириста дев`яносто одну тисячу сто дев`яносто сім) грн. 83 коп. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором № CL 507-703/053/2007 від 08.05.2007 в сумі 279 112 (двісті сімдесят дев`ять тисяч сто дванадцять) грн. 74 коп. Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» судовий збір у сумі 1 700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи №2-1358/10/15 ПАТ «ОТП Банк» право вимоги за Кредитними договорами було передано Товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на підставі Договору купівлі-продажу кредитного портфеля, укладеного 27.05.2011 з публічним акціонерним товариством «ОТП Банк».

01.04.2021 між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «ФК «Маніту» був укладений договір факторингу №01/04/2021, за яким ТОВ «Фінансова компанія «Маніту» набула права вимоги за кредитним договором № ML-703/168/2007 від 24.09.2007 та додатковими угодами до нього, договором поруки № SR-703/168/2007 від 24.09.2007, а також укладено Договір відступлення прав вимоги за Договором іпотеки № PCL-703/168/2007, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Іващенко М.М. 01.04.2021, та зареєстрованого в реєстрі за №95.

Згідно ч.1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Статтею 55 ЦПК України передбачено процесуальне правонаступництво, а саме визначено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 та постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 2-230/11 (провадження № 61-46230св18).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18) та від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18).

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви ТОВ «Фінансова компанія «Маніту» про заміну стягувача.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі викладеного, керуючись ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.442 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ТОВ «Фінансова компанія «Маніту», стягувач ПАТ «ОТП Банк» у особі Фонду Гарантування Вкладів Фізичних осіб, боржники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про заміну сторони правонаступником - задовольнити.

Замінити стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на його правонаступника ТОВ «Фінансова Компанія «Маніту» у виконавчому провадженні з виконання заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 30.03.2010 у справі № 2-1583/10/15 за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № ML 703/168/2007 від 24.09.2007.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 08.12.2021 року.

Суддя -