Справа № 473/4531/21
УХВАЛА

"13" грудня 2021 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі судді Лузан Л.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про зняття арешту, стягнення коштів, моральної шкоди,

встановив:

у грудні 2021 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, поданим в її інтересах представником адвокатом Чередніченко Іриною Борисівною, до відповідача Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про зняття арешту, стягнення коштів, моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 17 жовтня 2014 року позивачка уклала з відповідачем договір на відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. В порядку примусового виконання рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області щодо стягнення заборгованості за кредитним договором (виконавчий лист виданий 30 травня 2019 року) приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д.О. накладний арешт на кошти, належні позивачці, які обліковуються на рахунках, відкритих у всіх банківських та фінансових установах, в тому числі АТ «Державний ощадний банк України», в межах суми стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, а саме 14 664,80 доларів США. В подальшому, приватним виконавцем, згідно постанови від 26 грудня 2019 року, було знято арешт з коштів, які обліковуються на рахунку, відкритому в АТ «Ощадний банк України, в розмірі 7 214 грн. 31 коп., які щомісячно надходять на обумовлений рахунок. Проте, обумовлену постанову банком не виконано. Відмову відповідач обґрунтував неможливістю зняти арешт з коштів у певній частині. Також було рекомендовано виконавцю в процесуальний спосіб прийняти рішення щодо обмеження/скасування обмеження щодо користування коштами, які обліковуються на рахунку, відкритому в АТ «Ощадний банк України. При цьому, внаслідок дій щодо блокування вказаного рахунку, з останнього були списані гроші в сумі 18 850 грн. 10 коп.

В зв`язку з чим, посилаючись на вказані обставини, позивачка просила визнати протиправними дії АТ «Ощадний банк України» щодо блокування рахунку, списання коштів у сумі 18 850 грн. 10 коп.; зобов`язати банк зняти арешт з рахунку; стягнути протиправно списані кошти в сумі 18 850 грн. 10 коп., проценти в загальному розмірі 4 406 грн. 41 коп., пеню в розмірі 206 408 грн. 60 коп., інфляційні втрати в розмірі 2 472 грн. 35 коп., моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. 00 коп.

Обґрунтовуючи вказані вимоги, позивачка посилалася на Закон України «Про захист прав споживачів».

Між тим, як вбачається зі змісту позовної заяви, підставою звернення позивачки з цим позовом не є порушення відповідачем її прав, як споживача, виходячи з положень Закону України «Про захист прав споживача» (позов не містить жодного посилання на порушення прав та способи їх захисту, передбачених цим Законом).

Тобто, на правовідносини, що виникли між сторонами за вищевказаним позовом, не поширюється вимоги Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч.2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Водночас, ст. 28 ЦПК України визначає підсудність справ за вибором позивача.

Зокрема, згідно ч.7 ст. 28 ЦПК України позови, що виникають із діяльності філії або представництва юридичної особи, а також відокремленого підрозділу органу державної влади без статусу юридичної особи, можуть пред`являтися також за їх місцезнаходженням.

Відповідно до п. 38 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» територіальна підсудність справи за участю філії або представництва юридичної особи визначається відповідно до вимог частини сьомої статті 110 ЦПК також за їх місцезнаходженням, якщо їм надано право здійснювати повноваження сторони від імені юридичної особи (стаття 95 ЦК). Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (стаття 16 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців").

Оскільки філія або представництво юридичної особи діють у межах наданих їм повноважень, то пред`явлення позову за їх місцезнаходженням можливе лише тоді, коли спір випливає саме з їх діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи, спір по даній справі виник з діяльності філії Миколаївське обласне управління АТ «Державний ощадний банк України», , місце знаходження: м. Миколаїв, Херсонське шосе, 50.

Згідно п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої п.1 ч.1 цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Керуючись ст.ст. 27, 31 ЦПК України, суд

постановив:

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про зняття арешту, стягнення коштів, моральної шкоди передати на розгляд до Ленінського районного суду м. Миколаєва.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Л.В.Лузан