_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/3352/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2021 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Гниличенко М.В.

за участю секретаря судового засідання Намазової К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Юрій Сергійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд -

ВСТАНОВИВ:

01.06.2021 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Юрій Сергійович, в якій позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною 27 січня 2021 року, який зареєстровано в реєстрі за № 1680.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 27 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, зареєстрованого в реєстрі за № 1680 про звернення стягнення з ОСОБА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» заборгованості у розмірі 128630,35 грн. по виконавчому провадженню № 65084335, відкритому 09 квітня 2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербаковим Ю.С.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано судді Гниличенко М.В.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 10.06.2021 року вищевказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження /з викликом сторін/, запропоновано відповідачу та третім особам надати свої письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 11.06.2021 року вжито по вказаній справі заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 27 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, зареєстрованого в реєстрі за № 1680 про звернення стягнення з ОСОБА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» заборгованості у розмірі 128180,35 грн. по виконавчому провадженню № 65084335, відкритого 09.04.2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербаковим Юрієм Сергійовичем, до набрання законної сили рішення суду по вказаній справі.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 23.06.2021 року було витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. належним чином посвідчені копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 1680 від 27.01.2021року; було витребувано від приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Ю.С. належним чином посвідчені копії документів, на підставі яких було відкрито виконавче провадження № 65084335; було витребувано від Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» копії документів, які стали підставою для вчинення виконавчого напису./а.с.94/.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 21.07.2021 року було витребувано з Київського державного нотаріального архіву належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких 27.01.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. було вчинено виконавчий напис № 1680.

На виконання ухвали суду приватним виконавцем Щербаковим Ю.С. було надано копії матеріалів виконавчого провадження./а.с.130/

На виконання ухвали суду АТ «Райффайзен Банк» було надано клопотання про долучення документів, які було витребувано судом/а.с.146/.

На виконання ухвали приватним нотаріусом Хара Н.С. витребувані документи на адресу суду не надходили, ухвалу не виконано.

Управлінням нотаріату Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції було повідомлено, що наказом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 15 березня 2021 року № 280/6 «Про припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С.» на підставі наказу Міністерства юстиції України від 12 березня 2021 року № 931/5 «Про анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю, виданого на ім`я ОСОБА_2 з 15 березня 2021 року. Відповідно до пункту 2 вищезазначеного наказу ОСОБА_2 зобов`язано протягом місяця з дня одержання копії наказу передати до Київського державного нотаріального архіву всі документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса. В той же час, станом на 12 липня 2021 року документи нотаріального діловодства та архів приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. не передані на відповідальне зберігання до Київського державного нотаріального архіву./а.с.106/.

Також, відповідно інформації Київського державного нотаріального архіву від 09.08.2021 року вбачається, що станом на 09.08.2021 року приватним нотаріусом Хара Н.С. не передані матеріали нотаріального діловодства до архіву./а.с.180/.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, належним чином повідомлявся, причини неявки суду невідомі.

Представник позивача адвокат Пятакова І.Д. до судового засідання з`явилась, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі.

Відповідач представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» до судового засідання не з`явився, належним чином повідомлявся, причини неявки суду невідомі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. до судового засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась, причини неявки суду невідомі.

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Ю.С. до судового засідання не з`явився, належним чином повідомлявся, причини неявки суду невідомі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно: до ч. І ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Судом встановлено, що 10.04.2012 року між позивачем та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено кредитний договір № 011/83457/68464 про відкриття та ведення поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки від 10.04.2012 року та додатковий договір ( на встановлення кредитної лінії) № 1 від 10.04.2012 року до договору № 011/83457/68464 про відкриття та ведення поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки від 10.04.2012 року з встановленим кредитним лімітом 48000 грн. ( п.1.1 Додатковий договір № 1 від 10.04.2012 року до договору № 011/83457/68464 про відкриття та ведення поточного рахунку).

22.05.2013 року між позивачем та Банком була підписана додаткова угода № 1 до додаткового договору до договору про відкриття та ведення поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки № 011/83457/68464 від 10.04.2012 року.

Розділом 1 Додаткової угоди № 1 від 22.05.2013 року до Додаткового договору (на встановлення кредитної лінії) до договору про відкриття та ведення поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки № 011/83457/68464 від 10.04.2012 року був встановлений поточний ліміт кредиту у розмірі 62000 гривень в межах максимального ліміту в розмірі 100000 грн.

Представник позивача зазначає, що у подальшому банк самостійно, на свій розсуд збільшив кредитний ліміт до 130000 грн., при цьому додаткові угоди між позивачем та банком щодо збільшення розміру кредиту не укладались, вказані гроші на рахунок позивача не надходили, у подальшому банком було рекомендовано позивачу сплатити кредитну заборгованість, виходячи із кредитного ліміту у розмірі 130000 грн. Позивач, будучи не згодним, неодноразово звертався до банку з письмовими вимогами про перерахування відсотків за користування кредитом, виходячи з суми поточного кредитного лимиту, встановленого підписаною Додатковою угодою № 1 від 22 травня 2013 року у розмірі 62000 грн.

09.12.2020 року банком було надано лист за № 97-5-4/3907, яким банк визнав, що існує встановлення кредитної лінії позивачу з поточним лімітом у сумі 62000 грн. на підставі Додаткової угоди № 1 від 22 травня 2013 року./а.с.53-54/.

Із позову вбачається, що 22 квітня 2021 року позивачу стало відомо, що приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Ю.С. відкрито виконавче провадження та винесено постанови про арешт майна та грошових коштів позивача.

Позивач у позові зазначає, що ознайомившись з текстом виконавчого напису йому стало відомо, що за Кредитним договором №011/83457/68464 від 10.04.2012 року укладеним позивачем з АТ «Райффайзен Банк Аваль», у подальшому право вимоги перейшло до ТОВ «ФК «Ел.Не.Груп», на підставі договору відступлення права вимоги № 114/2-31-F від 09.04.2020 року, а потім відступлено до ТОВ «ФК «Сонаті», на підставі договору відступлення права вимоги № 07-12/20-S від 07.12.2020 року, на користь ТОВ «ФК «Сонаті», ідентифікаційний код юридичної особи 43518172, місцезнаходження: 02002, Україна, м.Київ, вул. Окіпної Раїси, буд. 8, кв.127. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача становить розмір - 128630,35 грн., проте жодних повідомлень про перехід права вимоги та вчинення виконавчого напису він не отримував. Вважає, що на момент вчинення виконавчого напису нотаріусом існували підстави, які свідчили про відсутність ознак безспірності заборгованості за кредитними правовідносинами. Крім того, вказаний кредитний договір не був нотаріально посвідчений, що унеможливлює звернення банку до приватного нотаріуса з метою вчинення виконавчого напису.

Судом встановлено, що приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Ю.С. було здійснено наступні виконавчі дії:

- 09.04.2021 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65084335 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Сонаті» заборгованості в розмірі 128630,35 грн./а.с.18/

- 09.04.2021 року було винесено постанови про арешт майна ОСОБА_1 , про стягнення з боржника основної винагороди, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження./а.с.72-78/

- 15.04.2021 року було винесено постанови про арешт коштів боржника ОСОБА_1 , та про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника./а.с.81/

Перелік виконавчих документів, які підлягають виконанню виконавчою службою, перелічено в статті 3 Закону України "Про виконавче провадження", серед яких є виконавчий напис нотаріуса.

Виконавчий документ є документом строковим, тобто має виконавчу силу тільки протягом строку, встановленого законом. Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання (виконавча давність) це встановлений законом строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання і стати підставою для відкриття виконавчого провадження та проведення виконавчих дій, спрямованих на реалізацію припису юрисдикційного акта.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Зокрема, цим актом є Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» зі змінами та доповненнями (далі - Перелік документів), для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі №826/20084/14 визнано незаконною та не чинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: «1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання.

Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання: ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу.

Пунктом 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору: б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.

Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та не чинною постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року по справі №826/20084/14 касаційні скарги Кабінету Міністрів України та ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» залишено без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі №826/20084/14 залишено без змін.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2018 року по справі №826/20084/14 у задоволенні заяви ПАТ «КБ «ПриватБанк» про перегляд постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року за нововиявленими обставинами відмовлено та залишено відповідне судове рішення в силі.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року по справі №826/20084/14 відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «КБ «ПриватБанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року по справі №826/20084/14.

Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24 листопада 2017 року № 92.

Таким чином, на сьогодні є чинною постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, якою визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, пунктів 1, 2.

З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню Постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29 листопада 2001 року.

Отже, відповідно до діючого законодавства, вчинення виконавчого напису щодо стягнення заборгованості можливе лише на підставі нотаріально посвідченого договору.

Пунктом 1 зазначеного Переліку в редакції від 29 листопада 2001 року передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються:

- оригінал нотаріально посвідченої угоди;

- документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Судовим розглядом встановлено, що кредитний договір №011/83457/68464 від 10.04.2012 року було укладено в простій письмовій формі.

Таким чином, суд зазначає, що кредитний договір №011/83457/68464 від 10.04.2012року на підставі якого було вчинено виконавчий напис не є нотаріально посвідченим, а тому у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни були відсутні повноваження та підстави на його вчинення, тобто вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів, що має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у постанові від 29 січня 2019 року по справі №910/13233/17.

Згідно правового висновку, викладеного у постановах Верховного суду України від 05.07.2017 року у справі № 6-887цс17 та від 29 березня 2019 року у справі № 137/1666/16ц, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур, але і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат», тобто у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі, встановити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Аналогічний висновок міститься і в постанові Великої Палати Верховного суду від 02 липня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 916/3006/17 (провадження № 12-278гс18).

Відповідно до ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року; якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Судом було досліджено копію виконавчого напису № 1680 від 27.01.2021року, в якому зазначено, що строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів. Сума заборгованості становить 128180,35 грн., що складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 125407,80 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом в розмірі 2772,55 грн./а.с.15/.

Пунктом 1.37 ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що розрахунково-касове обслуговування клієнта банком здійснюється на підставі відповідного договору, укладеного між ними.

Первинний документ банку - це документ, який містить відомості про операцію, складається на бланках форм, затверджених відповідно до законодавства України (на паперових носіях або в електронній формі) (пп. 14 п. 3 Положення № 75).

Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: номер особового рахунку; дату здійснення останньої (попередньої) операції; дату здійснення поточної операції; код банку, у якому відкрито рахунок; код валюти; суму вхідного залишку за рахунком; код банку-кореспондента; номер рахунку корреспондента; номер документа; суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; суму вихідного залишку.

Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку (п.п. 61, 62 Положення № 75).

Тобто, нотаріусу фактично було подано довідку про заборгованість боржника, яка не є первинним документом, із якої неможливо зрозуміти, коли у ТОВ «ФК «Сонаті» виникло право вимоги, за відсутності засвідченої банком виписки з особового рахунку боржника нотаріус не мав права на вчинення виконавчого напису.

Докази того, що ТОВ «ФК «Сонаті» надало нотаріусу первинний документ на підтвердження наявності заборгованості в матеріалах справи відсутні.

Згідно із приписами підпунктів 5.1. та 5.2. пункту 5 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, виконавчий напис вчиняється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів.

Оскаржуваний виконавчий напис викладений повністю на спеціальному бланку, а не на оригіналі документа чи його дублікаті, що встановлює заборгованість, що також вказує на порушення нотаріусом п.п. 5.1. та 5.2. пункту 5 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Позивач у позові зазначає, що фактично між ним та банком виник спір щодо встановлення банком самостійного збільшення кредитного ліміту без угоди сторін з 62000 грн. до 130000 грн. та нарахування відповідно відсотків, при цьому додаткові угоди між позивачем та банком щодо збільшення розміру кредиту не укладались, вказані гроші на рахунок позивача не надходили, у подальшому банком було рекомендовано позивачу сплатити кредитну заборгованість, виходячи із кредитного ліміту у розмірі 130000 грн. Позивач, будучи не згодним, неодноразово звертався до банку з письмовими вимогами про перерахування відсотків за користування кредитом, виходячи з суми поточного кредитного лимиту, встановленого підписаною Додатковою угодою № 1 від 22 травня 2013 року у розмірі 62000 грн.

09.12.2020 року банком було надано лист за № 97-5-4/3907, яким банк визнав, що існує встановлення кредитної лінії позивачу з поточним лімітом у сумі 62000 грн. на підставі Додаткової угоди № 1 від 22 травня 2013 року./а.с.53-54/.

Також, із позову вбачається, що на протязі з 09.04.2020 року по 09.12.2020 року між позивачем та АТ «Райффайзен банк Аваль» проводились операції за кредитним договором № 011/83457/68464 від 10 квітня 2012 року, що підтверджено письмовими вимогами, викладеними банком в листах від 10.07.2020 року, 12.08.2020 року,03.11.2020 року та 09.12.2020 року, тому не зрозуміло, яким чином 09.04.2020 року банк уклав з ТОВ ФК «Ел.Не.Груп» договір відступлення № 114/2-31-F від 09.04.2020 року./а.с.39-54/

Крім того, представник позивача звертає увагу на той факт, що вказаний в виконавчому напису розрахунок заборгованості розраховано за період з 31.07.2020 року по 26.12.2020 року, що свідчить про стягнення заборгованості поза строків дії договору № № 011/83457/68464 від 10 квітня 2012 року про відкриття та ведення поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки, укладеному між позивачем та АТ «Райффайзен банк Аваль», який був припинений банком 27.04.2020 року.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

На підставі викладеного, розрахунок заборгованості, здійснений ТОВ «ФК «Сонаті» та наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, викликає сумнів, оскільки вказана сума кредитної заборгованості не є безспірною.

Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання банком повідомлень на адресу боржника у вигляді письмової вимоги про усунення порушень. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора.

Видання виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів:

- перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса;

- другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису).

Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Однак, ОСОБА_1 жодних повідомлень з боку ТОВ «ФК «Ел.Не.Груп» або ТОВ «ФК «Сонаті», які набули право вимоги на підставі договорів відступлення права вимоги, щодо усунення порушень чи письмових повідомлень про вчинення виконавчого напису не отримував, внаслідок чого позивач не мав можливості захистити свої права.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, так як на час вчинення спірного виконавчого напису був відсутній факт безспірності суми заборгованості за кредитним договором, вимогу про усунення порушень виконання зобов`язань позивач не отримував, а сам виконавчий напис вчинений на підставі договору, який нотаріально не посвідчувався.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, зокрема у разі задоволення позову на відповідача.

У зв`язку з задоволенням позову, з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст.ст.34,39,87,88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012р., ст.ст. 15, 16, 18, 207, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Юрій Сергійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною від 27 січня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 1680 щодо стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 128180,35 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» - таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» (, 02002, м.Київ, вул.Раїси Окіпної буд.8, кв.127) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) судові витрати в розмірі 908,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення /виклику/ учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 14.12.2021 року.

Суддя Гниличенко М. В.