Справа № 338/83/20
Провадження № 22-ц/4808/1123/21
Головуючий у 1 інстанції Битківський Л. М.
Суддя-доповідач Максюта
У Х В А Л А

29 листопада 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів Василишин Л.В., Горейко М.Д.,

секретаря Петріва Д.Б.,

з участю представника апелянта ОСОБА_1 адвоката Рогів Т.Р., представника позивача ОСОБА_2 адвоката Челій-Пушкар О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання (заяву) апелянта ОСОБА_1 про призначення комплексної інженерно-технічної та транспортно-товарознавчої експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Битківським Л.М. 20 квітня 2021 року в смт. Богородчани Івано-Франківської області, повний текст якого складено 30 квітня 2021 року,

в с т а н о в и в :

В провадженні апеляційного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Битківським Л.М. 20 квітня 2021 року в смт. Богородчани Івано-Франківської області, повний текст якого складено 30 квітня 2021 року.

24 листопада 2021 року ОСОБА_1 подано клопотання про призначення комплексної інженерно-технічної та транспортно-товарознавчої експертизи.

Клопотання мотивоване тим, що висновок експертного дослідження від 09.01.2020 року, складеного експертами Івано-Франківського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, не містить зазначення умов та обставин ,за яких транспортному засобу марки «Peugot 2008» завдано пошкоджень,як і не містить цих даних заява ОСОБА_2 від 26.12.2019 року. Також висновок експерта не містить даних щодо локалізації,характеру і обсягу пошкоджень транспортного засобу марки «Peugot 2008».

Заявник в клопотанні посилається на невідповідність висновку експерта вимогам законодавства, що регламентують порядок проведення експертизи, форму і зміст висновку експерта та потребують перевірки особою, що має спеціальні знання у сфері трасології та товарознавства. Дослідна частина висновку не містить жодного опису з якого експерт розраховував розмір збитків від пошкодження досліджуваного автомобіля. Просить призначити у справі комплексну інженерно-технічну та транспортно-технічну та транспортно-товарознавчу експертизу за матеріалами справи на вирішення якої поставити питання:

1. Які локація характер і обсяг пошкоджень,завданих транспортному засобу марки «Peugot 2008» та чи спричинені вони внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 17 жовтня 2019 року за участю автомобіля «УАЗ-452», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля марки «Peugot 2008», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 з урахуванням пояснень ОСОБА_1 .?

2. Яка вартість матеріального збитку,завданого власнику транспортного засобу «Peugot 2008», реєстраційний номер НОМЕР_2 внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди станом на 17 жовтня 2019 року ?

Вислухавши думку учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

У пункті 6 частини другої статті 356 ЦПК України передбачено, що в апеляційній скарзі мають бути зазначені, зокрема, нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Тлумачення пункту 6 частини другої статті 356, частин першої-третьої статті 367 ЦПК України свідчить, що апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність і допустимість доказів), які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею. У разі надання для дослідження нових доказів, які з поважних причин не були подані до суду першої інстанції, інші особи, які беруть участь у справі, мають право висловити свою думку щодо цих доказів як у запереченні на апеляційну скаргу, так і в засіданні суду апеляційної інстанції.

Вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен врахувати як вимоги частини першої статті 44 ЦПК щодо зобов`язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи. Про прийняття та дослідження нових доказів, як і відмову в їх прийнятті, апеляційний суд зобов`язаний мотивувати свій висновок в ухвалі при обговоренні заявленого клопотання або в ухваленому судовому рішенні.

Аналогічні за змістом висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 145/474/17 (провадження № 61-35488св18), постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2018 року у справі № №346/5603/17 (провадження № 61-41031св18) та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 травня 2018 року у справі № 404/251/17 (провадження № 61-13405св18).

Аналіз матеріалів справи свідчить, що під час розгляду справи судом першої інстанції судова експертиза для з`ясування викладених у позовній заяві обставин не призначалась та не проводилась, проте це право розуміла сторона відповідача;

клопотання про проведення експертизи відповідачем подано до суду апеляційної інстанції.

У матеріалах справи наявний висновок експертного дослідження за результатами проведення авто товарознавчого дослідження від 09.01.2020 р. № 2137/2138/19-28, виконаний на замовлення позивача ОСОБА_2 експертом Івано-Франківського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Кікерчуком Р.Л., який з метою роз`яснення висновку допитаний судом першої інстанції.

Відповідно до положень частини першої статті 103 Цивільного процесуального кодексу України суд призначає експертизу за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами(стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Статтею 110 ЦПК України передбачено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом з іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Відповідно до вимог чинного закону, судова експертиза призначається для з`ясування обставин, що мають значення по справі і потребують спеціальних знань, виходячи з предмету позову. Але при цьому не можуть ігноруватися норми процесуального права.

Призначення судової експертизи як процесуальна дія суду, яка у будь-якому випадку збільшує строк розгляду справи, що, відповідно, може мати наслідком порушення прав і охоронюваних законом інтересів учасників справи, має бути обґрунтованим. При цьому призначення судової експертизи з порушенням зазначених вимог має наслідком безпідставне збільшення строку розгляду справи, тобто вихід за межі розумного строку розгляду справи, що суперечитиме ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 74 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" зазначено, що "розумний строк" провадження має бути оцінений відповідно до обставин справи та наступних критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних державних органів, а також важливість предмета спору для заявника.

Виходячи із предмету позову, змісту клопотання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для призначення судової експертизи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення спору по суті, у суді першої інстанції заява про призначення експертизи не подавалася, а тому немає підстав для призначення комплексної інженерно-технічної та транспортно-товарознавчої експертизи у суді апеляційної інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. 362, 103 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання (заяву) апелянта ОСОБА_1 про призначення комплексної інженерно-технічної та транспортно-товарознавчої експертизи відхилити.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Судді: І.О. Максюта

Л.В.Василишин

М.Д. Горейко

Повний текст ухвали складено 13 грудня 2021 року.