Ухвала

10 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 1423/14495/2012

провадження № 61-19090ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Волкомора Тараса Ігоровича на постанову Миколаївського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча Степана Вікторовича,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеною скаргою.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 липня 2021 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча С. В. у виконавчому провадженні ВП № 62489625 щодо проведення опису заставного майна, а саме: житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок, що за адресою: АДРЕСА_1 ; передачі описаного майна на реалізацію до ДП «СЕТАМ»; надання акту про реалізацію предмету іпотеки від 19 квітня 2021 року переможцю торгів. Скасовано у виконавчому провадженні ВП № 62489625: постанову про опис та арешт майна боржника від 02 грудня 2020 року; заявку від 26 січня 2021 року щодо передачі на реалізацію нерухомого майна; акт про реалізацію предмету іпотеки від 19 квітня 2021 року. В іншій частині у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року апеляційні скарги приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча С. В. та ОСОБА_2 задоволено частково. Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 липня 2021 року скасовано й ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча С. В. щодо: відкриття виконавчого провадження № 62489625; проведення опису заставного майна, а саме: житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок, що за адресою: АДРЕСА_1 ; передачі описаного майна на реалізацію до ДП «СЕТАМ»; надання акту про реалізацію предмету іпотеки від 19 квітня 2021 р. переможцю торгів, а також скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 62489625 від 07 липня 2020 року, постанови про опис та арешт майна боржника від 02 грудня 2020 року, заявки від 26 січня 2021 року щодо передачі на реалізацію нерухомого майна, акту про реалізацію предмету іпотеки від 19 квітня 2021 року відмовлено.

22 листопада 2021 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, представник ОСОБА_1 - адвокат Волкомор Т. І. подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить оскаржуване судове рішення скасувати й залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга містить клопотання заявника про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, з зазначенням того, що повний текст оскаржуваного судового рішення апеляційної інстанції представником заявника отримано 20 жовтня 2021 року, не надавши, при цьому, жодних підтверджуючих документів щодо не направлення вчасно заявнику та/або його представнику копії оскаржуваного судового рішення, помилково вважаючи наведені обставини належним доказом на підтвердження поважності пропуску процесуального строку.

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Оскільки, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду у такому його елементі як правова визначеність, тому, заявнику належить надати докази на підтвердження поважності причин пропуску цього строку із зазначенням дати первинного отримання копії оскаржуваного судового рішення.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на касаційне оскарження судового рішення, особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, у тому числі, спрямовані на своєчасне одержання судових рішень, а також підготовку касаційної скарги, яка за своїм змістом і формою буде відповідати усім вимогам процесуального закону.

Аналіз причин, указаних у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження свідчить, що вони не можуть бути визнані поважними, оскільки заявником не надано жодних доказів на підтвердження факту невиконання судом апеляційної інстанції положень статей 272, 386 ЦПК України щодо не направлення заявнику копії оскаржуваної постанови апеляційного суду.

Таким чином, заявнику слід надіслати на адресу суду належні докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення в оригіналах або завірені в установленому порядку їх копії, якими можуть бути, а саме: поштовий конверт, довідка із суду щодо первинної дати отримання/неотримання судового рішення заявником, поштового відділення зв`язку тощо, або навести інші підстави та надати до суду разом із відповідними доказами.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Отже подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження.

Згідно з частиною другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Волкомора Тараса Ігоровича на постанову Миколаївського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги строк до 04 січня 2022 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Осіян