Справа № 462/350/21
УХВАЛА

16 лютого 2021 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л. вивчивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» - про визнання недійсним договору позики,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Залізничного районного суду м. Львова із позовною заявою до ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан», у якій просить визнати договір позики № 7872991 від 28.07.2019 р. недійсним.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як вбачається із позовної заяви, місцезнаходженням відповідача є: м. Київ, вул. Сурікова, 3а, що не відноситься до територіальної підсудності Залізничного районного суду м. Львова.

Звертаючись до Залізничного районного суду м. Львова позивач обґрунтував підсудність правилами ч. 5 ст. 28 ЦПК України та Законом України «Про захист прав споживачів».

Разом з тим, як вбачається із змісту позовної заяви, предметом спору є вимога позивача про визнання недійсним договору позики. При цьому, позивач ствердив, що він не підписував оспорюваний договір позики, а відтак, вказав на те, що він не є споживачем послуг за даним договором.

Таким чином, із позовної заяви вбачається, що між позивачем та відповідачем виник спір, який не стосується захисту прав споживача.

Крім цього, позивач покликається у позові на Закон України «Про споживче кредитування».

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Як зазначає позивач, договір позики був укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи.

Згідно ч. 2 ст. 3 Закону України «Про споживче кредитування» цей Закон не поширюється на договори, що містять умову про споживчий кредит у формі кредитування рахунку зі строком погашення кредиту до одного місяця, та кредитні договори, що укладаються на строк до одного місяця; договори позики, що не передбачають сплати процентів чи будь-яких інших платежів за користування наданими за такими договорами грошовими коштами; кредитні договори, метою яких є надання споживачу права вчиняти правочини з фінансовими інструментами, якщо такі правочини вчиняються за участю чи за посередництвом кредитодавця або іншого професійного учасника ринку цінних паперів; кредити, що надаються за договорами, укладеними в результаті врегулювання спору шляхом укладання мирової угоди, затвердженої судом; кредити, що надаються виключно в рамках відповідних державних програм або програм органів місцевого самоврядування визначеному колу фізичних осіб і передбачають окремі, визначені такими програмами, умови кредитування, у тому числі виплату процентів за користування кредитом; несанкціонований овердрафт, що є перевищенням суми операції, здійсненої за рахунком, над сумою встановленого кредитного ліміту, що обумовлений договором між кредитодавцем та споживачем і не є прогнозованим за розміром та часом виникнення; кредитні договори, загальний розмір кредиту за якими не перевищує однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на день укладення кредитного договору; кредити, що надаються ломбардами у разі передання предмета застави на збереження ломбарду, за умови що зобов`язання споживача обмежуються вартістю предмета застави.

При зверненні до суду, позивач не зазначає суму кредиту, строк дії договору та жодної інформації, з якої можна зробити висновок, що вказаний кредитний договір та відносини, що виникли між сторонами можуть регулюватись Законом України «Про захист прав споживачів».

Згідно ч.1 ст. 379 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції /підсудності/.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» - про визнання недійсним договору позики не підсудна Залізничному районному суду м. Львова, а тому провадження по ній відкрито бути не може, так як це буде порушенням правил підсудності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції /підсудності/ іншого суду.

Частиною 3 ст. 31 ЦПК України визначено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Тому, зазначена справа Залізничному районному суду м. Львова територіально не підсудна і підлягає передачі на розгляд Солом`янському районному суду м. Києва за місцем знаходження відповідача.

Керуючись ст. 27, 28, 31-32, 260-261, 353-354 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» - про визнання недійсним договору позики - передати за територіальною підсудністю на розгляд Солом`янському районному суду м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Бориславський Ю. Л.