Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

Справа № 511/2221/19

Номер провадження: 2/511/10/21

16.02.2021 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Іванової О. В.,

секретаря судового засідання Кирилової І.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Громадської організації «Об`єднання садоводів масиву Христинівський», ОСОБА_3 , Головного управління Держгеокадастру Одеської області, треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання протоколу та рішення про позбавлення земельної ділянки недійсним та скасування підстави виникнення та рішення про державну реєстрацію права власності, витребування майна

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідачів та третіх осіб, де просить визнати протокол та рішення про позбавлення земельної ділянки недійсним та скасування підстави виникнення та рішення про державну реєстрацію права власності, витребування майна.

З аналізу змісту позовних вимог спір фактично стосується нерухомого майна, а саме земельної ділянки, яка розташована в ОСМ «Христинівський».

В судове засідання з`явився представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 на підставі довіреності від 04.11.2019 року посвідченої приватним нотаріусом.

Інші учасники провадження в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про день та час слухання справи.

Судом на розсуд учасників провадження ставиться питання про допуск до участі у справі в якості представника позивача ОСОБА_1

ОСОБА_1 проти вказаного заперечувала, ніяких обґрунтувань суду не навела.

Вислухавши учасників судового засідання, вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступних висновків:

Ухвалою Роздільнянського районного суду від 13.12.2019 року у справі відкрите провадження, розгляд справи призначено здійснювати у порядку загального позовного провадження.

Згідно довіреності ОСОБА_1 є представником інтересів позивача ОСОБА_2 у судових органах.

Відповідно до положень ст. 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Положеннями ст. 15 ЦПК України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Як вбачається з вимог ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства (ч. ч. 1, 3ст. 237 Цивільного кодексу України).

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Документами, що підтверджують повноваження адвоката як представника є довіреність або ордер, виданий відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність"(ч. 4 ст. 62 ЦПК України).

Вимогами ст. 131-2 Конституції України передбачено, що незалежність адвокатури гарантується.

Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.

Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Згідно ч. 6 ст. 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); 4) справи про розірвання шлюбу; 5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1 - 5 цієї частини.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що повноваження представника позивача, яким є адвокат, повинні бути підтверджені оригіналом ордеру, виданого на ведення справи в суді або довіреністю.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі N 202/5348/18.

Вищезазначене дає підстави для висновку, що представник позивача ОСОБА_1 за довіреністю не є особою, яка може здійснювати представництво інтересів позивача ОСОБА_2 у цивільній справі, оскільки ця цивільна справа відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України не була судом визнана малозначною і розглядається в загальному позовному провадженні.

Зазначені положення не суперечать конституційній нормі щодо права особи на отримання професійної правничої допомоги. Законодавче закріплення доручення саме адвокатам представництва інтересів особи у справах, які не відносяться до категорії малозначних, внаслідок складності та істотності правових наслідків, покликане забезпечити дотримання прав та інтересів особи, їх належний захист та виконання завдань цивільного судочинства.

За таких обставин, оскільки ОСОБА_1 не надала належних документів в підтвердження повноважень у справі, вона не може бути допущена судом як представник позивача.

Враховуючи вищевикладене та те, що позивач в судове засідання не з`явився жодного разу, надавав заяви з проханням слухати справу за його відсутності, приймаючи до уваги необхідність дотримання розумних строків розгляду справи та з метою недопущення зловживання правами всіх учасників провадження, суд вважає за необхідне продовжити розгляд вказаної справи за наявною явкою.

На підставі викладеного,ст. 131-2 Конституції України, п. п. 11 п. 16-1 Перехідних положень Конституції України, ст.58,60,189,223 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Вважати ОСОБА_1 такою, що не може бути представником позивача ОСОБА_2 у цивільній справі N 511/2221/19 за позовом ОСОБА_2 до Громадської організації «Об`єднання садоводів масиву Христинівський», ОСОБА_3 , Головного управління Держгеокадастру Одеської області, треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання протоколу та рішення про позбавлення земельної ділянки недійсним та скасування підстави виникнення та рішення про державну реєстрацію права власності, витребування майна.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О. В. Іванова