Справа № 473/60/21
УХВАЛА

іменем України

"16" лютого 2021 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Вуїва О.В., за участю секретаря судового засідання Ціліциної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Олком-Лізинг» про заміну сторони виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 01 квітня 2010 року по цивільній справі №2-1756/09 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором з останніх на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»» стягнуто в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором № 118-07/МБ від 27 липня 2007 року в загальному розмірі 141 097,64 грн. та розподілено судові витрати.

Рішення набрало законної сили, на його підставі стягувачу були видані виконавчі листи.

У січні 2021 року ТОВ «Олком-Лізинг» звернулося до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження в якій зазначало, що згідно договору про відступлення прав вимоги від 09 жовтня 2020 року, укладеного з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»», заявник набув право грошової вимоги за кредитним договором № 118-07/МБ від 27 липня 2007 року, укладеним між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит»» (правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»») та ОСОБА_1 .

Оскільки до ТОВ «Олком-Лізинг», як правонаступника первісного кредитора, перейшли всі права та обов`язки кредитора, а тому останній просив про задоволення заяви.

В судове засідання представник заявника - ТОВ «Олком-Лізинг» не з`явився.

Представник Вознесенського МРВ ДВС ПМРУ МЮ в судове засідання не з`явився, проте направив на адресу суду заяву в якій зазначав, що виконавче провадження по виконанню рішення суду у справі №2-1756/09 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором закінчено у зв`язку з його фактичним повним виконанням.

Заінтересовані особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися.

Суд відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України вважав можливим розглянути справу без участі вказаних осіб.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

За змістом ч.ч. 1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Аналогічне правило викладене й в ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

З договору про відступлення прав вимоги від 09 жовтня 2020 року, укладеного між ТОВ «Олком-Лізинг» та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»» вбачається, що заявник дійсно набув право грошової вимоги за кредитним договором № 118-07/МБ від 27 липня 2007 року, укладеним між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит»» (правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»») та ОСОБА_1 .

Проте з довідки Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 11 лютого 2021 року вбачається, що виконавче провадження з примусового виконання рішення апеляційного суду Миколаївської області від 01 квітня 2010 року по цивільній справі №2-1756/09 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором закінчене у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення (ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження»).

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

У разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом (п. 1 ч. 1 ст. 26, п. 9 ч. 1, ч. 2 ст. 39, ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження»).

Таким чином виконавче провадження розпочинається з пред`явлення стягувачем виконавчого документа для здійснення примусового виконання рішення та закінчується фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Статус сторін виконавчого провадження (стягувача, боржника) особи набувають з моменту видачі виконавчого документа.

Статус сторін виконавчого провадження особи втрачають з моменту фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Оскільки рішення апеляційного суду Миколаївської області від 01 квітня 2010 року по цивільній справі №2-1756/09 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором виконане в повному обсязі до укладення договору про відступлення прав вимоги від 09 жовтня 2020 року, з моменту виконання рішення Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит»» втратило статус стягувача, а ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 статус боржників, що унеможливлює вирішення питання про заміну сторони вказаного виконавчого провадження.

За встановлених обставин, заява ТОВ «Олком-Лізинг» задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 258-260, 442 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Олком-Лізинг» про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі №2-1756/09 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: О.В. Вуїв