Справа № 758/1405/21
У Х В А Л А

16 лютого 2021 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Якимець О. І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 758/1405/21,

в с т а н о в и в:

04 лютого 2021 року на адресу Подільського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ спільного майна подружжя, а саме: транспортного засобу марки «Nissan Leaf», д.н.з. НОМЕР_1 , транспортного засобу марки « Тesla», д.н.з. НОМЕР_2 , транспортного засобу марки «Jeep Compass», д.н.з. НОМЕР_3 , квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 11 лютого 2021 року позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків викладених у мотивувальній частині цієї ухвали.

12 лютого 2021 року представник позивача - адвокат Сабадин А. В. звернувся до суду із заявою про забезпечення вищевказаного позову шляхом накладення арешту на спірне майно. В обґрунтування заяви покликається на те, що майно набуте сторонами за час шлюбних відносин, а відтак є спільною сумісною власністю подружжя. Зазначене майно на час подання позову до суду перебувало у власності відповідача. Попри те, станом на 10 лютого 2020 року два спірні автомобілі відчужені відповідачем на користь третіх осіб, що підтверджено доказами доданим до заяви. У зв`язку із викладеними обставинами та уникненням неможливості у подальшому невиконання судового рішення просить заяву задовольнити повністю.

Заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи, у відповідності до ч.1 ст. 153 ЦПК України.

На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши доводи заяви про забезпечення доказів, оглянувши матеріали справи № 758/1405/21, суд прийшов до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 150 цього Кодексу позов забезпечується, зокрема накладення арешту на майно.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У відповідності до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України в постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог; пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушенні у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Як убачається із змісту позовної заяви предметом позову є визнання майна спільною сумісною власністю та поділ спільного майна подружжя, яке стало об`єктом для застосування арешту як заходу забезпечення позову.

Суд установив, сторони уклали шлюб 20 грудня 2008 року, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01 лютого 2021 року № 242570897 квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Окрім цього, спірний транспортний засіб марки «Nissan Leaf», д.н.з. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_2 та придбаний ним 06 травня 2016 року, що підтверджено копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 та листом Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ від 10 лютого 2021 року № 31/168аз.

Таким чином, суд враховує встановлені обставини, бере до уваги наявність між сторонами спору, а також що зазначені квартира та автомобіль належать відповідачу та є об`єктами спору. Суд враховує інші доводи позивача щодо ймовірності невиконання в майбутнього рішення суду у цій справі у разі задоволення позову. Також суд доходить переконання про наявність можливість у відповідача реалізувати майно, яке йому належить та ймовірно може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, адже придбане за час шлюбних відносин. Суд враховує співмірність заходу забезпечення позову та його відповідність заявленим позовним вимогам, а також інтереси не тільки позивача, але й відповідача.

Зважаючи на викладене вище, вимоги діючого законодавства, суддя приходить до висновку про задоволення частини заяви позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 та автомобіль марки «Nissan Leaf», д.н.з. НОМЕР_1 .

Щодо частини вимог заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортні засоби марок «Тesla» та «Jeep Compass», суд прийшов до наступного.

Із доданих до заяви про забезпечення позову документів встановлено, що автомобілі марок «Тesla», д.н.з. НОМЕР_2 та «Jeep Compass» д.н.з. НОМЕР_3 , належать на праві власності громадянам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно, зареєстровані 03 лютого 2021 року на підставі договір купівлі-продажу, що підтверджено листом Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ від 10 лютого 2021 року № 31/168аз.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що право власності на автомобілі, які є об`єктом спору між сторонами належать третім особам, які не є учасниками справи.

Суд не встановив, а сторона позивача не доведена, що особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 будь-яким чином пов`язані із відповідачем, тобто перебувають із останнім у будь-яких відносинах (дружніх, сімейних, родинних, ділових, товариських тощо). Разом із тим, не встановлено обставин неправомірності відчуження автомобілів третім особам чи незаконність їх вибуття з власності відповідача.

Таким чином на підставі встановлених даних, суд прийшов до висновку про наявність підстав для відмови у частині заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобілі марок «Тesla» та «Jeep Compass» за недоведеністю та необґрунтованістю.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 260, 261, 354, пункту 3 розділі ХІІ Прикінцеві положення ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 758/1405/21- задовольнити частково.

Забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно, а саме:

- квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 ;

- автомобіль марки «Nissan Leaf», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_2 , що підтверджено копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 .

У решті заяви про забезпечення позову - відмовити.

Копії ухвали направити до органу державної виконавчої служби - для виконання; учасникам справи - для відома.

Сторони виконавчого провадження:

стягувач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2 ;

боржник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2 .

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Повне судове рішення складено та підписано суддею 16 лютого 2021 року.

Суддя О. І. Якимець