пр. №2/336/3401/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2021 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючої судді Галущенко Ю.А., за участю секретарки судового засідання Олексієнко С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, який обґрунтуваний тим, що його батьки - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з 06.11.1987 року перебували у зареєстрованому шлюбі, в період якого за спільні кошти 02.04.1992р. виплатили повністю пайовий внесок за квартиру АДРЕСА_1 . Шлюб між батьками було розірвано тільки 22.04.1994 року.

Втім, за своє життя ОСОБА_3 , як член ЖБК 365 «Машинобудівник 35», не встигла до кінця оформити та отримати свідоцтво про право власності на кооперативну трьохкімнатну квартиру.

Враховуючи те, що вищевказана квартира була повністю викуплена у 1992 році за кошти подружжя у період їх шлюбу, а тому зазначене майно є спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по 1/2 частці квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . Заповіту померла не залишила. Позивач відноситься до першої черги спадкоємців в силу ст. 1261 ЦК України як син спадкодавця. Крім нього є ще один спадкоємець ОСОБА_4 (мати ОСОБА_3 ), яка подала нотаріально посвідчену заяву від 16.11.2020р. про відмову від спадщини на користь позивача, інших спадкоємців немає.

Позивач до нотаріальної контори з заявою не звертався, але прийняв спадщину так як постійно мешкав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, про відмову від спадщини не заявляв. На підставі чого 27.01.2021р. позивач звернувся до П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

Постановою державного нотаріуса П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори Сидорук К.В. від 14.04.2021р. було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зазначивши, що відсутня інформація про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 як в матеріалах інвентаризаційної справи ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», так і в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

На підставі чого позивач просить визнати за ним право власності на 1/2 частку трикімнатної квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15.06.2021 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, наданий відповідачам строк для подання відзиву. Також задоволено клопотання позивача та витребувано з П`ятої запорізької державної нотаріальної контори копію спадкової справи до майна померлої ОСОБА_3 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

На виконання ухвали від 26.06.2021 з П`ятої запорізької державної нотаріальної контори надійшла копію спадкової справи №458/2020 після померлої ОСОБА_3 ..

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про проведення підготовчого засідання без його участі.

Позивач та його представник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні не заперечували проти проведення підготовчого засідання без участі відповідача та просили призначити справу до судового розгляду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03.09.2021 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 16.11.2021 року.

Відповідач ОСОБА_2 належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання не з`явився, надав заяву про проведення судового засідання без його участі.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі його представника, позов підтримує та просить задовольнити.

Суд оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді, керуючись законом вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено і перевірено доказами, що 06.11.1987 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 було укладено шлюб, після чого останній присвоєно прізвище ОСОБА_7 , на підтвердження чого надано копія свідоцтва про укладання шлюбу від 06.11.1987 року серії НОМЕР_1 .

Окрім того, судом встановлено, що від шлюбу у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_1 , на підтвердження чого надано копія свідоцтва про народження від 28.04.1992 року серії НОМЕР_2 .

Відповідно до довідки №78 від 16.10.2020р., виданою ОСББ «Новатор 35» 02.04.1992р. вартість квартири АДРЕСА_1 виплачена повністю, окрім того ОСОБА_3 була членом ЖБК 365 «Машинобудівник 35» та їй належала у приватній власності квартира АДРЕСА_1 , що також підтверджується копією ордера №158 від 26.03.1992р.

При цьому відповідно до рішення №392/4 від 26.10.2005р. Виконавчого комітету Запорізької міської ради Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Новатор 35» є правонаступником Житлово-будівельного кооперативу 365 «Машинобудівник 35».

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано 22.04.1994 року, на підтвердження чого надано свідоцтво про розірвання шлюбу НОМЕР_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 13.07.2020 серії НОМЕР_4 . Заповіту померла не залишила.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

В силу ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

На день смерті ОСОБА_3 , разом з нею проживав і був зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 1988 р.н., що підтверджується відповіддю на запит №04-07/3/2718 від 10.03.2021 виданою Департаментом реєстраційних послуг ЗМР.

В силу ст. 1261 ЦК України як син спадкодавця позивач відноситься до першої черги спадкоємців. Крім нього є ще один спадкоємець ОСОБА_4 , але остання подала до П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори нотаріальну посвідчену заяву від 16.11.2020р. про відмову від спадщини на користь ОСОБА_1 ..

Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги (ч. 2 ст. 1274 ЦК України).

Якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну (ч. 2 ст. 1275 ЦК України).

Батько ОСОБА_3 ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 на підтвердження чого надано копія свідоцтва про смерть НОМЕР_5 .

27.01.2021 р. ОСОБА_1 звернувся до П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

Згідно з постановою державного нотаріуса П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори від 14.04.2021 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутня інформація про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 як в матеріалах інвентаризаційної справи ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», так і в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до листа ТОВ ЗМБТІ від 28.01.2021 року за №514 відсутня актуальна інформації щодо правовстановлюючих документів на вказану квартиру.

Статтею 15 ЗУ «Про власність» в редакції, що діяла станом на 02.04.1992р. «член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно».

Чинне на той час законодавством, а саме положення статті 22, 28, 29 Кодексу про шлюб та сім`ю України (який діяв на час вчинення правочину) передбачено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування та розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядав за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Конструкція статті 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України та статті 60 СК України, свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.

Поняття права спільної власності розкривала на той час стаття 112 ЦК України, в редакції 1963 року, за якою майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. При цьому розрізнялася спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність).

Враховуючи те, що кооперативна трьохкімнатна квартира АДРЕСА_1 була повністю викуплена у 1992 році за кошти подружжя у період їх шлюбу, а тому зазначене майно є їх спільною сумісною власністю у рівних частках, кожному- ОСОБА_3 та ОСОБА_2 належало по 1/2 частці квартири.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Статтею 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Передумовою для застосування положень ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права.

Згідно з ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, є зокрема, визнання права.

Враховуючи всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 41, 55 Конституції України, ст.ст. 11, 16, 220, 328, 392, 1218, 1220, 1258, 1261, 1268, 1269 ЦК України,, ст.ст. 1-2, 4, 5, 10, 11-13, 19, 43, 49, 76 - 82, ч.1 ст. 223, 258 - 259, 263 - 264, 265, 294, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 РНОКПП НОМЕР_6 , право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Ю.А.Галущенко