справа № 489/7096/21 провадження №2/489/2872/21
РІШЕННЯ

Іменем України

10 грудня 2021 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Коваленка І.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомленням учасників справи (в письмовому провадженні) цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (далі -Банк, АТ «А-Банк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

встановив:

У жовтні 2021 року Банк звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання банківських послуг «monobank» у розмірі 22161,30 грн. та судові витрати.

Як на підставу позовних вимог позивач вказує, що 14.06.2019 відповідач звернулася до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Банк взяті на себе зобов`язання виконав в повному обсязі, але відповідач порушила грошові зобов`язання внаслідок чого станом на 07.09.2021 утворилася заборгованість в загальному розмірі 22161,30 грн., яка складається із 15342,35 грн. залишку заборгованості за тілом кредиту, 6818,95 грн. заборгованості по процентам та 0,00 грн. штрафам.

Посилаючись на порушення відповідачем грошових зобов`язань позивач звернувся до суду з позовом про стягнення наведеної заборгованості.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 29.10.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи.

Про розгляд справи сторони повідомлені належним чином, в т.ч. шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті судової влади.

Правом на дання відзиву відповідач не скористався.

Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України не надходило.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи підтверджується, що 19.04.2017 між А-Банк та відповідачем укладено договір б/н у вигляді Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, згідно з умовами якого позичальник отримала кредит у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Умов про нарахування процентів та інших платежів згідно укладеного між сторонами договору анкета-заява не містить.

Підписавши Акету - заяву відповідач надала свою згоду, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розміщеними в рекламному буклеті, становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, примірник якого вона отримала шляхом самостійного роздрукування з офіційного сайту: www.a-bank.com.ua.

Одночасно з підписанням анкети-заяви відповідачем 14.06.2019 простим електронним підписом шляхом підтвердження дзвінком з номера телефону НОМЕР_1 у відповідності з Умовами та правилами надання банківських послуг підписано Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», який містить розмір та порядок нарахування процентів, а також штрафних санкцій, а також інші умови щодо кредитування.

З паспорту вбачається, що процентна ставка за користування кредитом по картці «Універсальна Gold» становить 3,7 % на місяць (44,4 % річних), а при невиконані зобов`язання щодо повернення кредиту, складає: 7,4 % у місяць - збільшена відсоткова ставка на місяць на суму загальної заборгованості (у випадку наявності простроченої заборгованості).

Факт руху грошових коштів на картковому рахунку відповідача позивач підтвердив випискою за період з 14.06.2019 по 05.09.2021, яка згідно Переліку типових документів, затверджених наказом Міністерством юстиції України від 12.04.2012 №578/5, має статус первинного документу.

На підтвердження наявності між сторонами кредитних правовідносин позивач надав довідку про відкриття відповідачу ОСОБА_1 рахунку та надання картки № НОМЕР_2 , виданої 14.06.2019, строком дії до грудня 2024 року, а також довідку за лімітами по кредитному договору б/н (внутрішньобанківський референс SAMABWFC7) від 14.06.2019, відповідно до якої кредитний ліміт постійно змінювався та станом на 29.01.2021 був встановлений в розмірі 15342,35 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості доданого до позову, через неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань станом на 07.09.2021 утворилася заборгованість в загальному розмірі 22161,30 грн., яка складається із 15342,35 грн. залишку заборгованості за тілом кредиту, 6818,95 грн. заборгованості по процентам та 0,00 грн. штрафам.

Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного правового регулювання.

За правилами статей 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статі 611 ЦК України).

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 638 цього ж Кодексу, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) викладено правову позицію про те, що Умови та Правила надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) приєднується до тих умов, з якими він безпосередньо ознайомлений. Роздруківка із сайту позивача не може виступати належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Матеріали справи не містять підтверджень того, що відповідач розумів Умови та Правила надання банківських послуг, а також тарифи банку, ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву.

Тому додані до позову Умови та правила надання банківських послуг, як і тарифи, не можуть бути належним доказом, оскільки вони повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (Банку), яка може вносити відповідні зміни до умов та правил споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 по справі № 6-16цс15 і не спростовано позивачем при розгляді цієї справи.

Між тим, підписана відповідачем анкета-заява та паспорт споживчого кредиту, яким визначено умови кредитування, в т.ч. нарахування процентів та інших платежів, який підписано разом з анкетою-заявою, а також виписка по рахунку і довідки про видану відповідачу кредитну картку та встановлені кредитні ліміти є належними і допустимими доказами на підтвердження наявності між сторонами кредитних правовідносин та узгодження умов кредитного договору щодо розміру суми кредитування, зміни кредитного ліміту та нарахування і сплати процентів за користування кредитними коштами.

При наданні оцінки наявного в матеріалах справи паспорту споживчого кредиту суд враховує позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 02.12.2020 по справі № 284/157/20-ц (провадження № 61-13569св20).

Враховуючи доведення позивачем отримання відповідачем кредиту та порушення ним грошових зобов`язань внаслідок чого утворилася заборгованість по тілу кредиту та процентам в розмірі згідно розрахунку позивача, який відповідачем не спростовано, суд приходить до висновку про правомірність позовних вимог та їх задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2270, 00 грн.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент-Банк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за договором № б/н від 14.06.2019, яка станом на 07.09.2021 в загальній сумі становить 22161,30 грн. (двадцять дві тисячі сто шістдесят одна гривня 30 коп.) а також судовий збір в сумі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач - Акціонерне товариство «А-Банк», , місцезнаходження: м. Дніпро, вул.Батумська,11;

відповідач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , реєстрація проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 10.12.2021.

Суддя І.В.Коваленко