Справа № 177/1476/18
Провадження № 4-с/177/2/21
У Х В А Л А

09.02.2021

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Березюк М. В.

за участі: секретаря Зборівської І. С.,

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

державного виконавця

Криворізького РВ ДВС Озімок Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривому Розі скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Криворізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Дніпропетровської області Озімок Тетяни Анатоліївни, заінтересована особа - стягувач АТ КБ «ПриватБанк», про визнання неправомірними дій державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

07.12.2020 заявник звернулася до суду з вказаною скаргою та просила суд визнати неправомірними дії державного виконавця Криворізького районного відділу ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Дніпропетровської області Озімок Т.А. щодо:

- примусового виконання заочного рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 21.02.2019;

- щодо не надіслання вчасно копії постанови ВП № 59393631 від 20.06.2019 про відкриття виконавчого провадження, в порушення Закону України «Про виконавче провадження»;

- щодо винесення постанови ВП № 59393631 від 20.06.2019 про стягнення виконавчого збору;

- щодо винесення постанови ВП № 59393631 від 22.08.2019 про арешт коштів боржника;

- щодо винесення постанови ВП № 59393631 від 29.01.2020 про повернення виконавчого документа стягувачу;

- щодо не надіслання вчасно копії постанови ВП № 59393631 від 10.11.2020 про закінчення виконавчого провадження, в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження»;

- щодо не надіслання вчасно копії постанови ВП № 59393631 від 10.11.2020 про зняття арешту з коштів в АТ «Універсал Банк», в порушення Закону України «Про виконавче провадження»;

- щодо не зняття ОСОБА_1 як боржника вчасно з Єдиного реєстру боржників по ВП № 59393631 від 10.11.2020, в порушення Закону України «Про виконавче провадження»;

Також просила суд зобов`язати державного виконавця Озімок Т.А. виконати вимоги Закону України «Про виконавче провадження» щодо вчасного надіслання постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 59393631 від 10.11.2020, а також постанови про зняття арешту з майна (коштів) ОСОБА_1 , що містяться на рахунку АТ «Універсал Банк», згідно закінчення виконавчого провадження ВП № 59393631 від 10.11.2020 ОСОБА_1 .

Заявник та її представник в ході судового засідання заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник заявника в ході судового засідання пояснював, що постанова про відкриття виконавчого провадження № 59393631 від 20.06.2019 мала бути надіслана державним виконавцем заявнику рекомендованим листом з повідомленням та за відсутності повідомлення про отримання ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження в матеріалах виконавчого провадження, державний виконавець не мала права вчиняти подальші дії у виконавчому провадженні, зокрема приймати постанови про стягнення виконавчого збору, арешт коштів ОСОБА_1 , про повернення виконавчого документа стягувачу. Заявляючи вимоги щодо не надіслання вчасно ОСОБА_1 постанов про закінчення виконавчого провадження, про зняття арешту з коштів ОСОБА_1 , вважав, що такі постанови у виконавчому провадженні № 59393631 мали бути прийняті державним виконавцем 10.11.2020, коли ОСОБА_1 здано до ДВС вимогу про закриття виконавчого провадження № 61459402, з доданням копії ухвали Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 03.11.2020 щодо скасування заочного рішення, яке стало підставою для відкриття виконавчого провадження, а відповідно повинні бути вчасно надіслані заявнику 10.11.2020.

Державний виконавець Озімок Т.А. вимоги скарги не визнала, просила відмовити в її задоволенні. Надала суду відзив на скаргу, в якому зазначала, що постанови у виконавчому провадження № 59393631 прийняті з дотриманням вимог чинного законодавства та вчасно надіслані сторонам, зокрема постанова про відкриття виконавчого провадження надіслана сторонам за вих. 11716 рекомендованим листом. Зазначала, що в рамках ВП № 59393631 постанови від 10.11.2020 про закінчення виконавчого провадження та зняття арешту з коштів боржника у вказану заявником дату не приймалися, а тому підстави для задоволення скарги відсутні. Після звернення ОСОБА_1 з заявою від 30.11.2020 про закриття виконавчого провадження та скасування арешту з коштів у рамках виконавчого провадження № 59393631, вказані постанови було прийнято та направлено сторонам. Пояснювала, що 10.11.2020 державним виконавцем отримано заяву стягувача про закриття виконавчого провадження № 61459402 на підставі ухвали Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 03.11.2020, а тому державним виконавцем було вжито заходів для закриття саме вказаного виконавчого провадження. Отримавши заяву від стягувача щодо наявності підстав для закриття виконавчого провадження № 59393631, а саме заяви від 30.11.2020 з доданням ухвали Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 03.11.2020, нею було вжито заходів для закриття вказаного виконавчого провадження, автоматично виключено ОСОБА_1 з реєстру боржників.

Заінтересована особа АТ КБ «ПриватБанк» будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, участь свого представника у розгляді справи не забезпечило, заяв по суті справи та з процесуальних питань не надало.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази, надані ними на підтвердження своїх вимог та заперечень, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглянувши вимоги скарги заявника в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що вони не підлягають задоволенню зі слідуючих підстав.

Судом встановлено, що 10.06.2019 АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Криворізького РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області з заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа виданого Криворізьким районним судом Дніпропетровської області від 26.03.2019 по справі № 177/1476/18, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором (а.с. 41, 61). Заочне рішення, яке стало підставою для видачі виконавчого листа, скасовано ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 03.11.2020 (а.с. 11).

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання, а відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців). Статтею 26 Закону України «Про виконавче провадження» визначено обов`язок державного виконавця розпочати примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно, отримавши заяву стягувача про відкриття виконавчого провадження, державний виконавець Озімок Т.А. була зобов`язана відкрити виконавче провадження, у зв`язку з чим 20.06.2019 нею прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с. 42). У зв`язку з чим, вимоги заявника про визнання неправомірними дій державного виконавця Озімок Т.А. щодо примусового виконання заочного рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 21.02.2019 по справі № 177/1476/18 задоволенню не підлягають, так як державний виконавець діяв відповідно до наданих йому повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження, копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Як слідує з матеріалів виконавчого провадження, копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.06.2019 надіслана стягувачу та боржнику за вихідним № 11716 від 20.06.2019 (а.с. 42 зворот), що підтверджується відповідним супровідним листом, а також даними журналу реєстрації вихідної кореспонденції за 20.06.2019 в якому під номером 11716 від 20.06.2019 зареєстровано постанову про відкриття виконавчого провадження, даними реєстру відправки згрупованих поштових відправлень (рекомендованих листів) від 21.06.2019, формування якого передбачено п. 9 розділу ІІ Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, та які здані до відділення поштового зв`язку 21.06.2019, що свідчить про вчасне (не пізніше наступного дня) надіслання державним виконавцем Марченко А.А. копії постанови про відкриття виконавчого провадження з дотриманням вимог ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження». Доказів протилежного суду не надано.

Твердження представника заявника про необхідність надіслання вказаної постанови саме рекомендованим листом з повідомленням, з долученням до матеріалів виконавчого провадження повідомлення про отримання такого відправлення ОСОБА_1 не ґрунтуються на вимогах закону.

У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що державним виконавцем виконано вимоги ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» щодо своєчасного надіслання ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження, а тому вимоги скарги в частині визнання неправомірними дій щодо несвоєчасного надіслання постанови про відкриття виконавчого провадження задоволенню не підлягають.

Вимоги заявника в частині визнання неправомірними дій державного виконавця щодо винесення постанови від 20.06.2019 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 59393631 (а.с. 43) також не підлягають задоволенню, оскільки прийняття такої постанови одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження є обов`язком державного виконавця відповідно до ч. 4 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Як слідує з матеріалів виконавчого провадження, 21.08.2019 державний виконавець отримала повідомлення АТ «УніверсалБанк» про наявність у ОСОБА_1 рахунків у вказаному банку (а.с. 45).

Відповідно до абз. 3 ч.2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний винести постанову про арешт майна (коштів) боржника під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного дня після виявлення майна. Оскільки 21.08.2019 державний виконавець отримав повідомлення про наявність у боржника ОСОБА_1 рахунків в АТ «УніверсалБанк», тобто виявив вказане майно, 22.08.2019 нею було прийнято постанову про арешт коштів боржника (а.с. 46), що відповідає вимогам законодавства, а тому вимоги скарги в частині визнання неправомірними дій виконавця щодо винесення постанови про арешт коштів боржника задоволенню не підлягають.

Як слідує з матеріалів виконавчого провадження № 59393631 державним виконавцем вживалися заходи для виявлення майна боржника ОСОБА_1 , але таке майно виявити не вдалося (а.с. 47-54), у зв`язку з чим 29.01.2020 державним виконавцем прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу (а.с. 55), що відповідає вимогам ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги в частині визнання неправомірними дій державного виконавця щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу.

Вимоги скарги в частині не надіслання вчасно копій постанов № 59393631 від 10.11.2020 про закінчення виконавчого провадження, про зняття арешту з коштів в АТ «УніверсалБанк», а також зобов`язання державного виконавця вчасно надіслати постанови від 10.11.2020 про закінчення виконавчого провадження та про зняття арешту майна у виконавчому провадженні № 59393631, не підлягають задоволенню оскільки такі постанови державним виконавцем 10.11.2020 не приймалися, відповідно не могли і не можуть бути надіслані ОСОБА_1 .

Як вказувала державний виконавець Озімок А.Т., після отримання нею заяви ОСОБА_1 про закінчення виконавчого провадження № 59393631 (а.с. 16), нею було прийнято постанову про зняття арешту з коштів 01.12.2020, яку направлено ОСОБА_1 , стягувачу та АТ «УніверсалБанк» за вихідним № 31254 від 01.12.2020 (а.с. 58) та постанову про закінчення виконавчого провадження 02.12.2020, яку надіслано стягувачу та боржнику за вих. 31256 від 02.12.2020.

Разом з тим, розглядаючи скаргу виключно в межах заявлених вимог, суд не надає оцінку своєчасності винесення вказаних постанов та їх надсилання, оскільки предметом скарги є саме вимоги щодо не надіслання вчасно копій постанов про закриття виконавчого провадження та зняття арешту з майна боржника від 10.11.2020 у виконавчому провадженні № 59393631, які державним виконавцем не приймалися. Твердження представника заявника про те, що постанова про закриття виконавчого провадження та зняття арешту з майна боржника державний виконавець мав прийняти саме 10.11.2020, суд не приймає до уваги, оскільки скарга не містить відповідних вимог, а містить лише вимоги про не надіслання вчасно постанов від 10.11.2020 та зобов`язання їх надіслання.

Вимоги заявника в частині визнання неправомірними дій державного виконавця Озімок Т.А. щодо не зняття ОСОБА_1 як боржника вчасно з Єдиного реєстру боржників по ВП № 59393631 від 10.11.2020, в порушення Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають задоволенню зі слідуючих підстав.

Так, відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників у разі закінчення виконавчого провадження. Оскільки судом встановлено, що 10.11.2020 постанова про закінчення виконавчого провадження державним виконавцем не приймалася, відповідно ОСОБА_1 не була виключена з реєстру боржників у вказану дату (а.с. 8-9).

Постанова про закриття виконавчого провадження № 59393631 прийнята державним виконавцем 02.12.2020 (а.с. 59), після чого відомості про ОСОБА_1 як боржника було виключено з реєстру боржників, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру боржників з датою пошуку 07.12.2020 (а.с. 17-18), про що її повідомлено (а.с. 15).

Беручи до уваги викладене, розглянувши скаргу на дії державного виконавця в межах заявлених у скарзі вимог, суд приходить до висновку про необґрунтованість скарги та відсутність підстав для її задоволення.

Керуючись ст. ст. 447-451 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Криворізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Дніпропетровської області Озімок Тетяни Анатоліївни, заінтересована особа стягувач АТ КБ «ПриватБанк», про визнання неправомірними дій державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції, або через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 11.02.2021.

Суддя М.В. Березюк