МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"17" лютого 2021 р. Справа № 370/404/21

Суддя Макарівського районного суду Київської області Косенко А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

15.02.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Макарівського районного суду Київської області із позовом до ОСОБА_2 , Бишівської сільської ради Фастівського району Київської області, Головного управління Держгеокадастру України у Київській області, третя особа на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору: Реєстраційна служба з реєстрації речових прав на нерухоме майно Макарівського районного управління юстиції Бучанського району Департаменту державної реєстрації та нотаріату Київської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою (її частиною) загального користування шляхом звільнення під`їзду (заїзду) до господарської будівлі (гаражу), виходу (проходу) на присадибну земельну ділянку (город житлового будинку малоповерхової забудови та знесення металевого тину (який перешкоджає проїзду до гаража), знесення металевої вежі (конструкції) водонапірної башні з пластмасовою ємкістю, прибрання сміттєвої ями, вуликів, профнастілу, дерев`яних дошок, металевих труб, швелерів, арматури, металевого столу, брухту металу; про визнання державних актів на право власності на земельні ділянки, про визнання державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯЖ № 217125 від 21.01.2019 р. та серії ЯЗ № 342426 від 22.05.2009 р. та рішень Бишівської сільської ради № 86-11-V від 06.11.2007 року, № 77-11-V від 30.07.2007 р. недійсними та їх скасування; про витребування земельної ділянки (її частини) загального користування з чужого незаконного володіння шляхом скасування присвоєного кадастрового номеру земельної ділянки, скасування запису у Поземельній книзі реєстрації земельної ділянки та скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Одночасно із вказаним позовом ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, в якій остання просить: забезпечити вказаний позов шляхом: накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером: :01:038:0010, площею 0,09 га, призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських споруд, яка розташована в межах Бишівської сільської ради за адресою: АДРЕСА_1 . належну на праві власності відповідачу ОСОБА_2 на підставі Державного акту серії ЯЖ № 217125 на право власності на земельну ділянку від 21 січня 2009 року, який зареєстрований в Управлінні земельних ресурсів у Макарівському районі у Книзі записів реєстрації держактів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01; заборонити органам, які здійснюють державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо цієї земельної ділянки, та заборонити гр. ОСОБА_2 вчиняти будь-які правочини, змінювати цільове призначення вказаної земельної ділянки площею 0,0900 га з кадастровим номером: :01:038:0010, вчиняти будь-які дії з поділу чи об`єднання даної земельної ділянки з іншими ділянками.

В обгрунтування заяви, заявник вказала, що невжиття заходів забезпечення позову у вказаній справі порушить законні права та інтереси позивача у майбутньому, утруднить виконання рішення суду у випадку задоволення позову, а заявлений вид заходів забезпечення позову є співмірним із заявленими вимогами.

Вивчивши вказану заяву та додані до неї документи, приходжу до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику, оскільки вона подана без додержання вимог, встановлених законом, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Крім того, згідно вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Застосування заходів забезпечення позову судом можливе у разі його необхідності та не може бути безпідставно застосовано, щоб не призвести до допущення порушення прав та законних інтересів інших осіб.

У відповідності до ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заява про забезпечення позову подана без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявникові.

Перевіривши заяву про забезпечення позову, приходжу до висновку, що вказана заява, відповідно до вимог ч. 9 ст. 153 ЦПК України, підлягає поверненню заявнику, оскільки її подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, оскільки всупереч зазначеному, подана заява не містить відомостей вказаних у п. 6 - пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Так, відповідно до ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: 1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

З аналізу вказаних вище норм вбачається, що метою застосування заходів зустрічного забезпечення є забезпечення відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Разом з тим, необхідно роз`яснити заявнику, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє позивача чи його представника повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 151, 153, 260 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - повернути заявнику.

Копію ухвали надіслати заявнику та роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Макарівський районний суд київської області в порядку і строки, передбачені статтями 353-355 ЦПК України з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя А.В. Косенко