Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/6423/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.12.2021 м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючого - судді Леньо В.В., при секретарі судових засідань Казимірська Н.В. за участі заявниці ОСОБА_1 , заінтересованої особи ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м.Виноградів цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, заінтересована особа - ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_2 із встановлення заходів тимчасового обмеження прав останнього з покладенням на нього терміном на 6 місяців.

В обґрунтування заявлених вимог заявниця вказала, що З 19.10.2002 року і до 19.07.2012 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік помер. Від шлюбу у них народилось двоє дочок: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Разом з дітьми проживає в будинку по АДРЕСА_1 . Цей будинок придбала із ОСОБА_3 в шлюбі, є спільною сумісною власністю. Зареєстрований за померлим чоловіком на підставі договору купівлі - продажу жилого будинку від 11 травня 2005 року, посвідченого державним нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори , реєстровий номер № 1070.

З 2015 року і до травня 2021 року перебувала у фактичних шлюбних стосунках Із ОСОБА_2 . Спільних дітей не мають. ОСОБА_2 має постійне місце проживання в АДРЕСА_2 , де він і зареєстрований.

Під час спільного проживання ОСОБА_2 неодноразово спричиняв їй фізичний біль наносив тілесні ушкодження, висловлювався нецензурною лайкою, принизливими словами, внаслідок чого неодноразово зверталась до органів поліції. Постійні образи з боку кривдника в її адресу та в адресу дітей стали підставою розриву.

Заявниця стверджує, що неодноразово зверталась за захистом до правоохоронних органів, проте, це не дало жодного бажаного результату, ОСОБА_2 і надалі її переслідує та погрожує.

Враховуючи викладене, заявниця вважає, що вірогідність повторного вчинення насильства ОСОБА_2 щодо неї, а також настання тяжких наслідків для її здоров`я та здоров`я її дітей є дуже високою, і тому звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису.

В судовому засіданні заявниця підтримала усі повідомлені у заяві обставини та просила суд задовольнити заяву.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечив щодо вимог заяви.

Заслухавши пояснення заявниці, вивчивши зміст заяви, дослідивши подані докази, суд вирішив наступне.

Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких - колишнє подружжя, батьків (мати, батько) і дитину (дітей).

Предметом доказування є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству.

Відповідно до п. п. 3, 7, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Враховуючи положення Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству",обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Наявність чи відсутність ризиків в поєднанні з доведеним фактом вчинення особою домашнього насильства є основною і фактично єдиною підставою для застосування чи не застосування обмежувального припису.

«Оцінка ризиків» та «наявність ризиків» - є основними обставинами, які повинні бути встановленні судом для ухвалення законного та обґрунтованого рішення в справах про видачу обмежувального припису.

Так, судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 , перебувала у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_2 . Спільних дітей не мають. На даний час вони спільно не проживають.

З наданих в судовому засіданні пояснень учасників справи вбачається наявність конфлікту між заявником та заінтересованою особою. Стосунки між ними напружені і неприязні. Між ними виникають сварки, свідком яких є діти.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, позицію заінтересованих осіб в судовому засіданні, які частково підтвердили повідомлені заявницею обставини, суд приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики повторного вчинення заінтересованими особами домашнього насильства психологічного характеру щодо заявниці, тому заяву слід задовольнити.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст. ст. 350-1-350-6,350-8 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Видати обмежувальний припис ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканцю АДРЕСА_2 , яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме:

- заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці проживання ОСОБА_1 та її неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 6 місяців.

- заборонити ОСОБА_2 наближатися на 300 метрів до місця проживання, роботи, школи дітей постраждалих осіб, строком на 6 місяців.

-заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу ОСОБА_1 та її дітей, строком на 6 місяців.

-заборонити ОСОБА_2 , вести листування, телефонні переговори, писати СМС-повідомлення з ОСОБА_1 та її неповнолітніми дітьми, строком на 6 місяців.

Про видачу обмежувального припису кривднику у встановлений законом строк інформувати уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) постраждачої особи для взяття кривдника на профілактичний облік, а також Берегівську РДА та Королівську Селищну раду.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання (ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України).

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Головуючий В. В. Леньо