Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2021 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Бучко Т.М.

секретар судового засідання Дем`янчук Н.В.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн щомісячно.

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що з 2019 року проживала з відповідачем однією сім`єю, вели спільний побут та господарство. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 . Чоловік не бере участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини, в зв`язку з цим в неї виникли фінансові труднощі, адже дитина потребує значних витрат. В даний момент вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьохрічного віку і єдиним джерелом її доходу є державна соціальна допомога у розмірі 860 грн. на місяць. Відповідач є здоровою та працездатною особою, офіційно працевлаштований, отримує стабільну заробітну плату.

Ухвалою від 11 січня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Пояснила, що на утримання дитини стягуються аліменти за судовим наказом. До декретної відпустки ніде не працювала, тому отримує тільки державну допомогу. Просить позов задоволити.

Відповідач позов визнав частково. Зазначив, що згоден сплачувати на утримання матері його дитини по 1250 грн. щомісяця, оскільки в умовах карантину отримує меншу заробітну плату, має на утриманні матір інваліда ІІ групи.

Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини та дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків.

Суд встановив, що сторони мають спільну дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в свідоцтві про народження якого серії НОМЕР_1 відповідач записаний батьком.

Малолітній син сторін проживає з позивачем, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 24999 від 21 липня 2020 року, не заперечується відповідачем.

Частиною другою статті 84 Сімейного кодексу України встановлено право дружини, з якою проживає дитина, на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таке право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч.4 ст.84 СК України).

Таким чином, на відміну від обов`язку утримувати дитину до досягнення нею повноліття, який є безумовним, право дружини, з якою проживає дитина, на утримання до досягнення дитиною трьох років обумовлюється можливістю чоловіка надавати матеріальну допомогу.

Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею віку трьох років. Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків за період з 2 по 3 квартал 2020 року позивач отримала 15099,23 грн. державної соціальної допомоги по народженню дитини.

Відповідач є працездатною особою, працює менеджером ТОВ «Смарт Тойз» та отримує заробітну плату в розмірі близько 5000 грн щомісячно.

Позивач визначила аліменти на своє утримання в розмірі 2000 грн щомісячно, однак не надала доказів на підтвердження того, що відповідач спроможний сплачувати аліменти саме в такому розмірі.

Відповідно до положень ст.12 та ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи визнання відповідачем розміру аліментів на утримання позивача в сумі 1250 грн щомісячно, який не буде для нього обтяжливим, відсутність доказів спроможності відповідача надавати матеріальну допомогу в більшому розмірі, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

За правилами ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір, від оплати якого позивач звільнена.

На підставі наведеного та керуючись ст.10, 12, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 273, 353, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1250 (одна тисяча двісті п`ятдесят) грн щомісячно, починаючи з 17 грудня 2020 року і до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 840 грн. 80 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі :

позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 16 лютого 2021 року.

Суддя