УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Кремінна

17 лютого 2021 року Справа № 414/72/21

Провадження № 2-о/414/16/2021

Кремінський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Ковальова В.М.

за участю секретаря Білан Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кремінна цивільну справу за заявою адвоката Воронка Віталія Васильовича в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, про встановлення факту спільного проживання,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Воронко В.В. в інтересах ОСОБА_1 15 січня 2021 року звернувся до Кремінського районного суду із заявою про встановлення факту спільного проживання.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Голубівка Луганської області. На час смерті останнього вони разом проживали на тимчасово окупованій території за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті чоловіка заявник звернулася до Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка складається з недоотриманої за життя чоловіка пенсії, але постановою нотаріуса їй в цьому було відмовлено у зв`язку з неможливістю встановити коло спадкоємців. Тому вона просить суд встановити факт її спільного проживання з ОСОБА_2 на час відкриття спадщини.

Представник заявника ОСОБА_3 у судовому засіданні заяву підтримав, просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, у наданих суду письмових поясненнях посилаючись на позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 10 квітня 2019 року по справі №320/948/18 та правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 22 квітня 2020 року у справі №200/14136/17, просила у задоволенні заяви відмовити, оскільки вбачається спір про право.

Вислухавши представника заявника, вивчивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Постановою Пленуму Верховного суду України за №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Так, у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

З вище наведеного вбачається, що встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні, можливе при умові, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Однак, звертаючись до суду з вказаною заявою, визначаючи мету встановлення вищезазначеного факту, заявник послалася на необхідність реалізації права на спадщину після померлого чоловіка.

Як вбачається зі змісту пояснень заінтересованої особи, остання заперечує проти вказаної заяви з огляду на наявність спору про право.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за умови, що встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 квітня 2020 року справа №200/14136/17.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно ч. 4 ст. 315 ЦПК України, якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, суддя залишає заяву без розгляду.

Таким чином, враховуючи те, що з поданої заявником заяви про встановлення факту спільного проживання разом зі спадкодавцем вбачається, що встановлення даного факту в подальшому необхідно заявнику для оформлення документів для отримання спадщини, тож вбачається спір про право, а заявлені вимоги не підлягають судовому розгляду в порядку окремого провадження, спір належить вирішувати у порядку позовного провадження, тому суд приходить до висновку про залишення вказаної заяви без розгляду на підставі ч. 6 ст. 294 та ч. 4 ст. 315 ЦПК України.

Разом з тим, суд вважає необхідним роз`яснити заявнику, що вона має право звернутися до суду із позовом у порядку позовного провадження.

Керуючись ст.ст. 258-261, 263, 294, 315 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката Воронка Віталія Васильовича в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, про встановлення факту спільного проживання залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику, що вона має право з метою захисту оспорюваного права звернутися до суду з позовною заявою на загальних підставах.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Кремінський районний суд Луганської області у п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали. У разі, якщо ухвалу було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.М.Ковальов