Справа № 199/4057/21
(2/199/2545/21)
РІШЕННЯ

Іменем України

29.11.2021року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Маляренко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу а позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 19.05.2021 року ОСОБА_1 отримала вимогу приватного виконавця з приводу виконання виконавчого напису №2577 від 04.09.2019 року, з якої їй стало відомо про виконавче провадження №65363559 від 08.05.2021 року.

Позивач зазначає, що вона не отримувала жодних інших документів по вказаному виконавчому провадженню, зокрема постанову про відкриття виконавчого провадження, у зв`язку з чим вона звернулася до приватного виконавця із заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження позивачу стало відомо про те, що 04.09.2019 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, на підставі статей 34, 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат», пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №2577, відповідно до якого запропоновано:

-звернути стягнення на нерухоме майно - домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить па праві власності ОСОБА_2 (прізвище до укладання шлюбу - ОСОБА_3 ), РНОКПП НОМЕР_1 . Зазначене нерухоме майно на підставі Договору іпотеки №DNL0GK03205906, посвідченого 25.05.2006 року приватним нотаріусом Кретовою Н.К за реєстровим №1367, передане в іпотеку АТ КБ «Приватбанк».

-за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, пропоную задовольнити вимоги АТ КБ «Приватбанк» шляхом перерахування коштів на рахунок № НОМЕР_2 в АТ КБ «Приватбанк» у розмірі: заборгованість за кредитом 19767,15 доларів США; заборгованість за відсотками - 13187,28 доларів США; комісія - 2634,01 доларів США; пня 13988,17 доларів США, що всього становить 49576,61 доларів США.

Строк, за який провадиться стягнення, - тринадцять років один місяць двадцять два дні, а саме з 25.05.2006 року по 17.07.2019 року.

25.05.2006 року між ОСОБА_4 та Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» укладено Договір іпотеки №DNL0GK03205906, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кретовою Н.Б..

Відповідно до п.2 Договору іпотеки за цим договором іпотекою забезпечується виконання зобов`язань Іпотекодавця за Кредитним договором від 25.05.2006 року №DNL0GK03205906, укладеним між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем:

- по поверненню кредиту, наданого у вигляді не поновлювана лінія в сумі 36741,00 доларів США на строк до 25.05.2021 року включно.

Відповідно до п.6 Договору іпотеки в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором Іпотекодавець надав в іпотеку нерухоме майно (Предмет іпотеки), а саме: домоволодіння АДРЕСА_1 .

Договором іпотеки встановлено застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя відповідно до ст.36 Закону України «Про іпотеку», а саме відповідно до п.26 Договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором Іпотекодержателя може бути здійснено у позасудовому порядку шляхом:

- переходу до Іпотекодержателя права власності на Предмет іпотеки, про що Іпотекодержатель зобов`язаний письмово повідомити Іпотекодавця; або

- продажу предмету іпотеки будь-якій особі та будь-яким способом, в тому числі на біржі, на підставі договору купівлі-продажу у порядку ст.38 Закону України «Про іпотеку», для чого Іпотекодавець надає Іпотекождержателю право укласти такий договір за ціною та на умовах, визначених на власний розсуд Іпотекодержателя, і здійснити всі необхідні дії від імені Іпотекодавця.

08.08.2016 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська по цивільній справі №199/367/16 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості було ухвалено рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №DNL0GK033205906 від 25.05.2006 року у сумі 20073,33 доларів США, що відповідно до курсу НБУ складає 471321,79 грн. та по 3534,91 гривень судового збору.

16.05.2017 року Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська по цивільній справі №199/367/16 ухвалено додаткове рішення, відповідно до якого стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №DNL0GK033205906 від 25.05.2006 року у сумі 20073,33 дол. США, що відповідно до курсу НБУ складає 471321,79 грн., яка складається з: 19656,56 дол. США - заборгованість за кредитом; 380,83 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 34,46 дол. США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 1,48 дол. США - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання за договором.

13.02.2020 року Дніпровським апеляційним судом ухвалено постанову, якою апеляційну скаргу було залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Отже, виконавчий напис №2577 від 04.09.2019 року є незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки зазначена у ньому заборгованість є спірною, розмір боргу за тим самим кредитним договором визначено за рішенням суду у загальній сумі 20073,33 доларів США, а у виконавчому написі борг визначено у сумі 49576,61 доларів США.

Також зі змісту виконавчого напису вбачається те, що строк, за який проводиться стягнення, - дванадцять років двадцять три дні, а саме з 25.05.2006 року по 17.07.2019 рік.

За приписами ст.88 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Згідно п.3.1 Глави 16 Порядку, у редакції чинній на момент вчинення виконавчого напису, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» нарахував заборгованість з 2006 року, право вимоги виникло у відповідача у 2006 році, а тому з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років.

Банк звернувся із позовом про стягнення заборгованості до ОСОБА_1 у 2016 році (справа №199/367/16-ц), тобто таким чином, змінивши достроково строк виконання зобов`язань за кредитним договором.

Наявність одночасно судового рішення про стягнення заборгованості та звернення стягнення за виконавчим написом нотаріуса за одним й тим самим кредитним договором призводить до подвоєння суми заборгованості та подвійної відповідальності позивача, що є недопустимим та суперечить Конституції України.

Крім цього, позивач не отримував жодних листів від АТ КБ «ПриватБанк», та вимог про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення виконавчого напису, передбаченої пунктом 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною від 04.09.2019 року, за №2577, про звернення стягнення на нерухоме майно домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_1 , вчинений на підставі договору іпотеки №DNL0GK03205906 від 25.05.2006 року.

Представник відповідача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» надав до суду відзив, у якому зазначив, що між AT КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 25.05.2006 року укладено кредитний договір №DNL0GK03205906, згідно з яким AT КБ «ПриватБанк» надав позивачу кредит у розмірі 36741,00 доларів США на термін до 25.05.2021 року.

У порушення вимог закону та умов договору позивач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала і не повернула в межах строку, встановленого кредитним договором, суму кредиту й не сплатила проценти за користування кредитом, що підтверджується розрахунком - випискою боргу, які були надані нотаріусу.

Також представник відповідача зазначає, що для вчинення виконавчого напису нотаріусу банком надані всі необхідні документи відповідно до вимог п. 1 Постанови КМУ від 29.06.99 р. №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів ».

Крім цього зазначив, що відповідно умов договору №DNL0GK03205906 від 25.05.2006 року строк дії договору встановлено до 25.05.2021 року, виконавчий напис вчинено 04.09.2019 року - в межах строку дії Договору, а тому позивачем правомірно заявлено до стягнення суму заборгованості в межах строку дій договору за період з 25.05.2006 року по 17.07.2019 рік, а тому нотаріус правомірно в межах строків, встановлених ст.88 Закону України «Про нотаріат» та п. 3.1. гл.16 Розділу II Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 року №296/5, вчинив виконавчий напис.

Враховуючи вищевикладене, представник відповідача вважає, що спірний виконавчий напис вчинено відповідно до норм діючого законодавства, тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача адвокат Пашніна А.В. надала до суду відповідь на відзив у якому зазначила обставини, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Позивач у судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Цветкова О.О. надала до суду письмову заяву, у якій просила розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, у якій просила провести розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 25 травня 2006 року було укладено кредитний договір №DNL0GK03205906, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 36 741 доларів США з кінцевим терміном повернення 25 травня 2021 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у строки та у порядку, встановленому договором. У забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором, між банком та ОСОБА_6 25 травня 2006 року було укладено договір поруки.

25.05.2006 року між ОСОБА_4 та Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» укладено Договір іпотеки №DNL0GK03205906, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кретовою Н.Б.(а.с.8).

Відповідно до п.2 Договору іпотеки за цим договором іпотекою забезпечується виконання зобов`язань Іпотекодавця за Кредитним договором від 25.05.2006 року №DNL0GK03205906.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 08 серпня 2016 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 13 грудня 2016 року та ухвали про виправлення описки від 16 травня 2017 року, позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №DNL0GK03205906 від 25 травня 2006 року у сумі 20 073,33 дол. США, що відповідно до курсу НБУ складає 471 321,79 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Додатковим рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 16 травня 2017 року визначено складові заборгованості, стягнутої вищевказаним рішенням суду від 08 серпня 2016 року. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №DNL0GK03205906 від 25 травня 2006 року у сумі 20 073,33 доларів США, що відповідно до курсу НБУ складає 471 321,79 грн., яка складається із: 19656,56 доларів США - заборгованість за кредитом; 380,83 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 34,46 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 1,48 доларів США пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання за договором.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 08 серпня 2016 року(а.с.12-14).

Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, на підставі п.19 ч.1 ст.34, ст.ст., 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат», пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, 04.09.2019 року вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №2577, відповідно до якого запропоновано: звернути стягнення на нерухоме майно - домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить па праві власності ОСОБА_2 (прізвище до укладання шлюбу - ОСОБА_3 ), РНОКПП НОМЕР_1 . Зазначене нерухоме майно на підставі Договору іпотеки №DNL0GK03205906, посвідченого 25.05.2006 року приватним нотаріусом Кретовою Н.К за реєстровим №1367, передане в іпотеку АТ КБ «Приватбанк».

За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, запропоновано задовольнити вимоги АТ КБ «Приватбанк» шляхом перерахування коштів на рахунок № НОМЕР_2 в АТ КБ «Приватбанк» у розмірі: заборгованість за кредитом 19767,15 доларів США; заборгованість за відсотками - 13187,28 доларів США; комісія - 2634,01 доларів США; пня 13988,17 доларів США, що всього становить 49576,61 доларів США, що за курсом НБУ на 17.07.2019 рік становить 1282256,48 гривень 48 копійок.

Строк, за який провадиться стягнення, - тринадцять років один місяць двадцять два дні, а саме з 25.05.2006 року по 17.07.2019 року (а.с.19).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозовим О.М. 08.05.2021 року відкрито виконавче провадження №65363559 на підставі виконавчого напису №2577, виданого 04.09.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М..

Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного.

За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження").

Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172 (далі Перелік).

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій.

Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу II цього Порядку).

Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення нотаріальних дій перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172.

Пунктом 1 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

У пункті 1-1 Переліку зазначено, що для одержання виконавчого напису за іпотечними договорами, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання, подаються: оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; довідка фінансової установи про ненадходження платежу.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

На момент звернення заінтересованих осіб до нотаріуса з метою ініціювання вчинення нотаріальної дії відсутність спору про право цивільне є обов`язковою умовою, а наявність спору у свою чергу унеможливлює вчинення нотаріальної дії і є перешкодою, яка утворює підстави для відкладення і зупинення нотаріального провадження (стаття 42 Закону України "Про нотаріат"). Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Відповідно до ч.1 ст.630 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За умовами ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, що врегульовано положеннями ст. 1054 ЦК України.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми є нікчемним.

Як встановлено судом, рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 08 серпня 2016 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 13 грудня 2016 року та ухвали про виправлення описки від 16 травня 2017 року, позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №DNL0GK03205906 від 25 травня 2006 року у сумі 20 073,33 дол. США, що відповідно до курсу НБУ складає 471 321,79 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Додатковим рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 16 травня 2017 року визначено складові заборгованості, стягнутої вищевказаним рішенням суду від 08 серпня 2016 року. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №DNL0GK03205906 від 25 травня 2006 року у сумі 20 073,33 доларів США, що відповідно до курсу НБУ складає 471 321,79 грн., яка складається із: 19656,56 доларів США - заборгованість за кредитом; 380,83 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 34,46 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 1,48 доларів США пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання за договором.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 08 серпня 2016 року, залишено без змін (а.с.12-14).

У той же час, виконавчим написом приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., зареєстрованим у реєстрі за №2577, 04.09.2019 року звернуто стягнення на нерухоме майно - домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить па праві власності ОСОБА_2 (прізвище до укладання шлюбу - ОСОБА_3 ), РНОКПП НОМЕР_1 . Зазначене нерухоме майно на підставі Договору іпотеки №DNL0GK03205906, посвідченого 25.05.2006 року приватним нотаріусом Кретовою Н.К за реєстровим №1367, передане в іпотеку АТ КБ «Приватбанк».

За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, запропоновано задовольнити вимоги АТ КБ «Приватбанк» шляхом перерахування коштів на рахунок № НОМЕР_2 в АТ КБ «Приватбанк» у розмірі: заборгованість за кредитом 19767,15 доларів США; заборгованість за відсотками - 13187,28 доларів США; комісія - 2634,01 доларів США; пня 13988,17 доларів США, що всього становить 49576,61 доларів США, що за курсом НБУ на 17.07.2019 рік становить 1282256,48 гривень 48 копійок.

Строк, за який провадиться стягнення, - тринадцять років один місяць двадцять два дні, а саме з 25.05.2006 року по 17.07.2019 року (а.с.19).

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18), звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні.

Відповідно до правового висновку, що наведений у п. 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18), після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

З аналізу викладених фактичних обставин справи та висновків Великої Палати Верховного Суду суд дійшов висновку, що АТ КБ «Приватбанк», звернувшись до Амур-Нижньодніпровськог районного суду відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_7 про стягнення заборгованості, втратив право нараховувати надалі відсотки за користування кредитом, пеню, комісію, штраф тощо згідно умов вказаного договору.

Проте, з оспорюваного виконавчого напису нотаріуса вбачається, що звернення стягнення на предмет іпотеки було запропоновано звернути з метою погашення заборгованості за кредитним договором №DNL0GK03205906 від 25 травня 2006 року, у розмірі, що значно перевищує суму, стягнуту рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 08 серпня 2016 року у справі №199/367/16 та включає в себе заборгованість за кредитом, відсотками, комісією та пенею, розрахованими за період з 25.05.2006 року по 17.07.2019 року, тобто поза межами як трирічного строку позовної давності для вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками (ст. 257 ЦК України) і спеціального строку позовної давності в один рік щодо стягнення пені (п.1 ч.2 ст.258 ЦК України).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що АТ КБ «Приватбанк» надало 29.08.2019 року приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. для вчинення оспорюваного виконавчого напису виписку з особового рахунку боржника ОСОБА_1 , в якій, всупереч приписам ст.88 Закону України «Про нотаріат», здійснено нарахування відсотків, комісії та пені згідно з умовами кредитного договору №DNL0GK03205906 від 25 травня 2006 року, на погашення яких звернуто стягнення на предмет іпотеки, що належить позивачці.

За вказаних обставин та узагальнюючи наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що заборгованість за кредитним договором №DNL0GK03205906 від 25 травня 2006 року, в рахунок погашення якої запропоновано приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. звернути стягнення на іпотечне майно за оспорюваним виконавчим написом, не є безспірною, а виконавчий напис було вчинено без дотримання вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та без врахування правових наслідків рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 08 серпня 2016 року у справі №199/367/16, що набрало законної сили. У зв`язку з цим, суд дійшов висновку про обґрунтованість та необхідність задоволення позовних вимог і визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. 04.09.2019 року за реєстровим №2577.

Крім цього, відповідачем не вказано чи перебував на примусовому виконані виконавчий лист, виданий на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 08.08.2016 року, та чим саме викликане звернення АТ КБ «ПриватБанк» до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондара І.М.і з заявою про вчинення виконавчого напису.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв`язку з чим суд вважає визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною від 04.09.2019 року за №2577 про звернення стягнення на нерухоме майно домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , здійсненого на підставі договору іпотеки №DNL0GK03205906 від 25.05.2006 року, таким, що не підлягає виконанню.

Згідно із п.1 ч.ч.1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на - відповідача.

При зверненні до суду з вищевказаними вимогами позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 908,00 гривень, а також 454,00 гривні за подачу заяви про забезпечення позову.

Відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі 1362,00 гривень.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 5, 12, 19, 76, 77, 81, 128, 131, 141, 247, 263, 265, 273, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною від 04.09.2019 року за №2577 про звернення стягнення на нерухоме майно домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , здійсненого на підставі договору іпотеки №DNL0GK03205906 від 25.05.2006 року.

Стягнути із Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», код ЄДРПОУ 14360570, на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , 1362 (одну тисячу триста шістдесят дві) гривні 00 копійок витрат по сплаті судового збору.

Позивач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», код ЄДРПОУ: 14360570, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д,

Третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, місцезнаходження: м.Дніпро, вул.Центральна, буд.6/9.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 09.12.2021 року.

Суддя