КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/9432/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 грудня 2021 року Київський апеляційний суд в складі:

Судді - доповідача: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Поліщук Н.В.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 18 лютого 2021 року та на додаткове рішення Оболонського районного суду м. Києва від 17 травня 2021 року, постановлені суддею Яценко Н.О. по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2020 року позивач ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи тим, що 11.09.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № (надалі Кредитний договір - 1), у відповідності до якого остання отримала кредит в сумі 49 986 грн. 39 коп., зі строком повернення кредитних коштів до 11.09.2019 року із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 0,01 % річних (п.1.1 Кредитного договору -1). 11.09.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № (надалі Кредитний договір - 2), у відповідності до якого остання отримала кредит в сумі 28 388 грн. 17 коп., зі строком повернення кредитних коштів до 11.09.2019 року із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 0,01 % річних (п.1.1 Кредитного договору -2).

13.06.2016 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір факторингу №13/06/16 від 13.06.2016 року, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло право нового кредитора до позивача за Кредитним договором № від 11.09.2014 року та Кредитним договором № від 11.09.2014 року.

29.01.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» було укладено Договір факторингу №29/01/19-2, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» набуло право нового кредитора до позивача за Кредитним договором -1 та Кредитним договором -2.

Банк виконав свої зобов`язання в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти. Відповідно до п.1.5.1 за порушення позичальником строків або суми сплати щомісячного платежу, з дня, наступного за датою платежу, визначеного графіком платежу, позичальник сплачує штраф за кожен факт порушення: 25 грн. Всупереч вимогам кредитних договорів ОСОБА_2 не виконала взяті на себе договірні зобов`язання належним чином, у зв`язку з чим станом 13.06.2016 р. утворилась заборгованість за Кредитним договором - 1 в розмірі 67 227 грн. 17 коп., яка складається: загальна сума заборгованості за кредитом (тіло) - 48 287 грн. 22 коп. та нараховані відсотки - 18 939 грн. 95 коп. Позивач вказує, що заборгованість за Кредитним договором - 2 станом на 13.06.2016 року складає 38 145 грн. 01 коп., з яких: загальна сума заборгованості за кредитом (тіло) - 27 388 грн. 63 коп., загальна сума нарахованих відсотків 10 756 грн. 38 коп. Позивач зазначає, що станом на 29.09.2020 р. утворилась часткова заборгованість за Кредитним договором -1 в розмірі 61 915 грн. 49 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту складає 48 287 грн. 00 коп.; індекс інфляції та 3% річних в розмірі 13 628 грн. 49 коп.; та часткова заборгованість за Кредитним договором -2 в розмірі 35 118 грн. 31 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 27 388 грн. 63 коп., індекс інфляції та 3% річних в розмірі 7 729 грн. 68 коп. Враховуючи вищевикладене позивач просив суд стягнути з відповідача на їх користь часткову заборгованість за кредитним договором № від 11.09.2014 року в розмірі 61 915 грн. 49 коп., часткову заборгованість за кредитним договором № від 11.09.2014 року в розмірі 35 118 грн. 31 коп. та судові витрати.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 18 лютого 2021 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» заборгованість за кредитним договором № від 11.09.2014 року за період з жовтня 2017 року по 11 вересня 2019 року в розмірі 20 841 (двадцять тисяч вісімсот сорок одна) грн. 87 коп., 3% річних в сумі 1 200 (одна тисяча двісті) грн. 83 коп. та індекс інфляції в розмірі 8 483 (вісім тисяч чотириста вісімдесят три) грн. 31 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» заборгованість за кредитним договором № від 11.09.2014 року за період з жовтня 2017 року по 11 вересня 2019 року в розмірі 11 366 (одинадцять тисяч триста шістдесят шість) грн. 18 коп., 3% річних в сумі 654 (шістсот п`ятдесят чотири) грн. 88 коп. та індекс інфляції в розмірі 4 626 (чотири тисячі шістсот двадцять шість) грн. 40 коп.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» судовий збір в розмірі 2 102 грн. 00 коп.

Додатковим рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17 травня 2021 року заяву адвоката Валенко Катерини Павлівни про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в сумі 3000 (три тисячі) гривень.

В задоволенні решти стягнення витрат на правничу допомогу відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, 07.05.2021 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Оболонського районного суду м. Києва від 18 лютого 2021 року в частині задоволення вимог, ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати, зокрема, судовий збір та витрати на правничу допомогу, понесені в суді першої та апеляційної інстанції, обґрунтовуючи тим, що дане рішення ухвалене судом з порушенням норм процесуального права, оскільки суд вийшов за межі позовних вимог, стягнувши заборгованість в межах 3-річного строку позовної давності за період з жовтня 2017 року по 11 вересня 2019 року, щодо якої вимога позивачем заявлена не була, як вбачається зі змісту позовних вимог, позивачем було заявлено вимогу щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту станом на 13.06.2016 року. За таких обставин вважає, що суд першої інстанції, застосувавши строки позовної давності, мав би відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

09.06.2021 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати додаткове рішення суду та ухвалити нове, яким стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати, зокрема, судовий збір та витрати на правничу допомогу, понесені в суді першої та апеляційної інстанції, обґрунтовуючи тим, що додаткове рішення ухвалене з порушенням норм процесуального права. Так, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 18 лютого 2021 року фактично задоволено 49% вимог позивача, однак відповідачу присуджено витрати на правничу допомогу лише 38%, отже, судом не дотримано вимог ст. 141 ЦПК України. Разом з цим, з оскаржуваного рішення не вбачається, яким чином судом першої інстанції було розподілено судові витрати, в якій частині їх було визнано неспівмірними, зменшено та на підставі чого.

В суді апеляційної інстанції представник відповідача підтримала апеляційні скарги та просила їх задовольнити з викладених в них підстав.

Представник позивача просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має заборгованість за кредитними договорами, а тому така заборгованість повинна бути стягнута на користь позивача. Оскільки на момент звернення позивача до суду строк дії договору закінчився, то підлягає застосуванню ст.. 625 ЦК України.

Однак, колегія суддів не повністю погоджується із висновками суду першої інстанції із наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 11.09.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № (надалі Кредитний договір - 1)(а.с.9 - 10), за умовами якого ОСОБА_2 отримала кошти в сумі 49 986 грн. 39 коп., зі строком кредиту 60 місяців, з 11.09.2014 року по 11.09.2019 рік, із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 0,01 % річних (п.1.1 Кредитного договору -1).

11.09.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № (надалі Кредитний договір -2)(а.с.15 - 16), за умовами якого ОСОБА_2 отримала кошти в сумі 28 388 грн. 17 коп., зі строком кредиту 60 місяців, з 11.09.2014 року по 11.09.2019 рік, із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 0,01 % річних (п.1.1 Кредитного договору -2).

Відповідно до п.1.2.1 Кредитного договору -1 та Кредитного договору -2 банк надає позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов Кредитного договору, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним Кредитним договором та Додатком № 1 «Графік платежів», що є невід`ємною частиною, а також виконувати умови Кредитного договору.

Відповідно до п.1.4.1 Кредитного договору-1 та Кредитного договору-2 позичальник зобов`язаний повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов`язання, встановлені кредитним договором не пізніше 11.09.2019 року.

Відповідно до п.1.5.1 Кредитного договору-1 та Кредитного договору-2, за порушення позичальником строків або суми сплати щомісячного платежу, з дня, наступного за датою платежу, визначеною графіком платежу, позичальник сплачує штраф за кожен факт порушення: 25 грн.

13.06.2016 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір факторингу №13/06/16, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло право нового кредитора до позивача за Кредитним договором № від 11.09.2014 року та Кредитним договором № від 11.09.2014 року.

В подальшому, 29.01.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» було укладено Договір факторингу №29/01/19-2, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» набуло право нового кредитора до позивача за Кредитним договором № від 11.09.2014 року та Кредитним договором № від 11.09.2014 року.

Згідно довідки заборгованості наданої позивачем (а.с.14) станом на 29.09.2020 р. заборгованість ОСОБА_2 за Кредитним договором - 1 перед позивачем складає 67 227 грн. 17 коп., яка складається із: загальної суми заборгованості за кредитом (тіло) - 48 287 грн. 22 коп. та нарахованими відсотками - 18 939 грн. 95 коп.

Згідно довідки заборгованості наданої позивачем (а.с.20) станом на 29.09.2020 р. заборгованість ОСОБА_2 за Кредитним договором - 2 перед позивачем складає 38 145 грн. 01 коп., з яких: загальна сума заборгованості за кредитом (тіло) - 27 388 грн. 63 коп., загальна сума нарахованих відсотків 10 756 грн. 38 коп.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно із частиною другою ст.625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається із матеріалів справи, 13.06.2016 року відбулося відступлення права вимоги за договором факторингу між банком та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія». На час укладання договору відступлення була визначена сума заборгованості ОСОБА_2 за Договором про надання споживчого кредиту № у розмірі 48 287, 22 грн та за Договором про надання споживчого кредиту № у розмірі 27 388, 63 гривні. Нараховані позивачем кошти, що передбачені ст.. 625 ЦК України, здійснені за останні три роки, що передували зверненню до суду з позовною заявою.

У суді першої інстанції представником відповідача було заявлено клопотання про застосування строку позовної давності до спірних правовідносин.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові ( ст.. 267 ЦК України)

Відповідно ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається із дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

У разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення тіла кредиту та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов кредитного договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Із п.1.4.1 кредитних договорів вбачається, що позичальник зобов`язується повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов`язання, встановлені кредитним договором не пізніше 11 вересня 2019 року.

ТОВ « ФК «Прайм Альянс» звернулася до суду із даним позовом 21 жовтня 2020 року, тобто в межах строку позовної давності щодо стягнення тіла кредиту та нарахованих процентів у межах строку кредитного договору.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами , повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу в межах трирічного строку позовної давності та вірно стягнув за кредитним договором -1 заборгованість за період з жовтня 2017 року по 11 вересня 2019 року 20 841 гривну 87 коп та за кредитним договором -2 заборгованість за період з жовтня 2017 року по 11 вересня 2019 року в розмірі 11 366 гривень 18 коп.

Однак, судом першої інстанції невірно розраховано інфляційні втрати та 3% річних від суми заборгованості.

Стягуючи заборгованість за кредитними договорами за три роки, що передували закінченню дії цих договорів , суд першої інстанції не врахував, що стаття 625 ЦК України повинна бути застосована за період , починаючи з моменту закінчення дії кредитних договорів, тобто з 12 вересня 2019 року по 01.10.2020 року, як зазначено у позовних вимогах позивача.

Суд першої інстанції вийшов за межі цих вимог, порушивши норми матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.. 376 ЦПК України є підставою для скасування або зміни рішення суду.

Таким чином , за кредитним договором № від 11.09.2014 року на суму заборгованості 20 841, 87 грн підлягає стягненню за період з 12 вересня 2019 року по 01.10.2020 року 3 % річних - 625, 26 гривень та інфляційні втрати 846, 02 коп.

За кредитним договором № від 11.09.2014 року на суму заборгованості 11366, 18 гривень підлягає стягненню за період з 12 вересня 2019 року по 01.10.2020 року 3 % річних- 340 гривень 98 коп та інфляційні втрати 461, 38 гривень.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині застосування ст.. 625 ЦК України повинно бути змінено , стягнуті судом першої інстанції суми 3% річних та інфляційні повинні бути зменшені.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів , поданих сторонами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу.

При стягненні витрат на правову допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

За клопотанням позивача, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, розгляду справи в спрощеному позовному провадженні, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат і ринкових цін адвокатських послуг, місцевий суд у відповідності до ст. 141 ЦПК України та пропорційно до задоволений вимог позову, зменшив розмір витрат за надання правової допомоги на користь відповідача з 8000 гривень до 3000 грн.

Не погодившись із Додатковим рішенням суду першої інстанції від 17.05.2021 року представником ОСОБА_2 адвокатом Валенко К.П. подано апеляційну скаргу, в якій вона просить додаткове рішення скасувати та ухвалити нове рішення в частині щодо стягнення судових витрат на користь відповідача по справі.

Колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги щодо стягнення судових витрат за надання правової допомоги. Судові витрати стягуються пропорційно задоволеним вимогам.

Адвокат Валенко К.П. зазначила, що судом задоволено позовні вимоги на 49%, а тому витрати на правову допомогу повинні бути задоволені пропорційно.

За таких обставин колегія суддів вважає, що додаткове рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про стягнення з позивача на користь відповідача 4000 гривень витрат на правову допомогу.

В решті рішення Оболонського районного суду м. Києва від 17 травня 2021 року є законним та обґрунтованим і повинно бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 18 лютого 2021 року в частині застосування ст.. 625 ЦК України скасувати за постановити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія « Прайм Альянс» за кредитним договором № від 11.09.2014 року за період з 12 вересня 2019 року по 01.10.2020 року 3 % річних - 625, 26 гривень та інфляційні втрати 846, 02 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія « Прайм Альянс» за кредитним договором № від 11.09.2014 року за період з 12 вересня 2019 року по 01.10.2020 року 3 % річних- 340 гривень 98 коп та інфляційні втрати 461, 38 гривень.

В решті рішення Оболонського районного суду м. Києва від 18 лютого 2021 року залишити без змін.

Додаткове рішення Оболонського районного суду м. Києва від 17 травня 2021 року скасувати та стягнути з ТОВ «Фінансова компанія « Прайм Альянс» на користь ОСОБА_2 за надання правової допомоги 4000 гривень.

Стягнути з ТОВ «Фінансова компанія « Прайм Альянс» на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у суді апеляційної інстанції 3500 гривень .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 9 грудня 2021 року.

Суддя - доповідач:

Судді: