Справа № 342/1157/21
Провадження № 2/342/710/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

з участю: секретаря судового засідання Матієк І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на 4/7 житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , жителів АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , жителя АДРЕСА_3 , в якому просить визнати з нею право власності на 4/7 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_2 (до набрання чинності постановою ВРУ від 17.07.2020 року № 807-IX "Про утворення та ліквідацію районів" - Городенківського) району Івано-Франківської області.

Позовні вимоги мотивовані тим, що випискою з інвентаризаційних матеріалів №9805 від 28.07.2021 доводиться, що за архівними даними ОКП «Коломийське МБТІ» право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_2 , не було зареєстровано. Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підтверджується відсутність реєстрації права власності на житлове господарство по АДРЕСА_2 . Для будівництва та обслуговування житлового будинку була виділена земельна ділянка площею 0,2500 га, що доводиться довідкою Виноградського старостинського округу №2/202 від 17.09.2021. У відповідності до технічного паспорта, виготовленого 30.07.2021 ОКП «Коломийське МБТІ» житлове господарство складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А», загальною площею 73,1 кв.м, житловою площею 39,4 кв.м, літньої кухні, курника, дровітні, стодоли, стайні, навісу, вбиральні, криниці та огорожі. Відповідно до звіту про оцінку майна ЕТВО «Придністров`я» ринкова вартість житлового господарства по АДРЕСА_2 становить 109650 грн. За результатами проведення технічного обстеження житлового будинку встановлено його відповідність вимогам надійності та можливість безпечної експлуатації. Згідно виписки з погосподарських книг с.Виноград житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_2 , 1958 року побудови, обліковувалося як колгоспний двір, головою господарства була баба позивача ОСОБА_5 . Голова колгоспного двору ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 26.02.2019 , актовий запис №13. Після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняла її донька - ОСОБА_6 , яка 07.04.2000 успадкувала майновий пай на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 475. 03.04.2001 ОСОБА_6 склала заповіт, яким розпорядила позивачу належне їй рухоме та нерухоме майно і цінні папери, а ОСОБА_2 - земельний та майновий паї. Заповіт посвідчений секретарем Виноградської сільської ради 03.04.2001 та зареєстровано за №20. Заповіт ніким не скасовувався та не оскаржувався. ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 від 11.05.2001, актовий запис №8. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.09.2005 №2115 сестра позивача - ОСОБА_2 успадкувала належний їх мамі земельний пай. З метою реалізації своїх спадкових прав позивач звернулася до Городенківської районної державної нотаріальної контори, де була заведена спадкова справа № 580. Однак, нотаріус відмовила позивачу у видачі документів на спадщину на житлове господарство через відсутність правовстановлюючого документу на нього у спадкодавця, що стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.09.2021. У погосподарських книгах с.Виноград житлове господарство по АДРЕСА_2 обліковувалося як колгоспний двір. З довідки Виноградського старостинського округу №2/203 від 17.09.2021 вбачається, що станом на 15.04.1991 у житловому господарстві в АДРЕСА_2 проживали ОСОБА_5 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_6 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_7 (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ОСОБА_2 з синами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і позивач. Житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_2 належав сімом членам колгоспного двору по 1/7 частині кожному. Позивачу, як члену колгоспного двору, належала 1/7 частка. Належну ОСОБА_5 1/7 частку успадкувала мама позивача - ОСОБА_6 , яка склала на користь позивача заповіт на все нерухоме майно, в т.ч. 2/7 частки майна колгоспного двору. Батьку позивача - ОСОБА_7 теж належала 1/7 частка. ОСОБА_7 помер у ІНФОРМАЦІЯ_3, не залишивши заповіту. Згідно довідки Виноградського старостинського округу №2/204 від 17.09.2021 на час його смерті разом з ним проживали ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та позивач. Оформити свідоцтво про право на спадщину на належну ОСОБА_7 частку житлового господарства в нотаріальній конторі позивач не може через відсутність правовстановлюючого документу на житлове господарство у спадкодавців. Досудове врегулювання спору в даному випадку неможливе.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 разом із позовною заявою подала до суду заяву, в якій просила судовий розгляд справи проводити без її участі, позов підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги ОСОБА_1 визнає у повному обсязі. В заяві зазначила, що ОСОБА_1 , як члену колгоспного двору, належала 1/7 частка; належну бабці ОСОБА_5 1/7 частку успадкувала їх мама ОСОБА_6 , яка склала заповіт на користь ОСОБА_1 на все нерухоме майно, в т.ч. 2/7 частки майна колгоспного двору; їх батькові ОСОБА_7 теж належала 1/7 частка; батько помер у ІНФОРМАЦІЯ_3, не залишивши заповіту; на батькову частку у колгоспному дворі не претендує, заяву про її успадкування не подавала.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги визнають у повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Ч.3 ст.211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Згідно архівних даних ОКП «Коломийське МБТІ» право власності на житловий будинок та господарські будівлі АДРЕСА_2 станом на 31.12.2012 не зареєстровано, що стверджується копією виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Вих. № 9805 від 28.07.2021.

Із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 276946084 від 28.09.2021 слідує, що відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на житловий будинок АДРЕСА_2 , відсутні.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

За житловим будинком, який розташований по АДРЕСА_2 закріплена земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд в розмірі 0,2500 га, що стверджується довідкою №2/202 від 17.09.2021, виданою Виноградським старостинських округом Городенківської міської ради.

Статтею 41 Конституцією України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Крім того, згідно з частинами першою та другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності.

Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» (втратила чинність).

Ураховуючи зазначене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію.

Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року № 8.4-35//18/1).

З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2 встановлено, що житловий будинок, господарські будівлі та споруди споруджено в 1958 році.

Згідно Звіту житлового будинку з надвірними спорудами, складеного ЕТВО "Придністров`я" на підставі договору № 553 від 20.09.2021, ринкова вартість житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_2 станом на 21.09.2021 становить - 109650 грн.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

У зв`язку із набранням чинності Закону України «Про власність», з 15 квітня 1991 року колгоспні двори припинили своє існування, а правовідносини щодо майна колгоспного двору змінилися, оскільки належне на праві сумісної власності майно колгоспного двору трансформувалося у спільну часткову власність колишніх членів колгоспного двору.

За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Отже, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Цими Вказівками передбачено, що визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі, відомостей щодо членів та майна колгоспного двору було покладено на сільські ради. Суспільна група господарства визначалась сільською радою залежно від роду занять голови господарства (сім`ї).

Колгоспні двори, виникнення та існування яких пов`язувалося зі спільним вкладом у створення даного майна членами колгоспного двору, належали до спільної сумісної власності членів колгоспного двору.

Згідно копій витягів, виписок з погосподарських книг за 1991-1995 роки, 1996-2000 роки (особовий рахунок № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 ), виданих Виноградським старостинським округом Городенківської міської ради, суспільна група господарства по АДРЕСА_2 - колгосп., голова господарства - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зять ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , онука ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_14, правнук ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_17, правнук ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8, онука ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13, правнук ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_16, правнука ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_15

Станом на 15.04.1991 в житловому будинку, який розташований по АДРЕСА_2 були зареєстровані та проживали: голова господарства ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4., ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7., ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_14, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_17, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13, що стверджується довідкою №2/203 від 17.09.2021, виданою Виноградським старостинським округом Городенківської міської ради.

Судом встановлено, що колишнім членам колгоспного дворуОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належало по 1/7 частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті «г» пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила статті 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_2, актовий запис № 13 від 07.05.1997, що стверджується копією свідоцтва про смерть (повторно) серії НОМЕР_1 , виданого 26 лютого 2019 року Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

Оскільки ОСОБА_5 померла до 1 січня 2004 року, застосовується Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР). Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. (ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР). Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст.526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст.525 згаданого кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

На час смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 разом із нею по АДРЕСА_2 були зареєстровані та проживали: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_14, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_17, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_18, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_16, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_15, що стверджується довідкою №2/343 від 08.11.2021, виданою Виноградським старостинським округом Городенківської міської ради.

Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом спадкодавця ОСОБА_5 є її дочка ОСОБА_6 , яка прийняла спадщину після її смерті, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вступила в управління та володіння спадковим майном.

Із копії спадкової справи № 13/1998, наданої суду Городенківською районною державною нотаріальною конторою вбачається, що спадкоємець першої черги за законом ОСОБА_6 прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як вона проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини

ОСОБА_6 державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори Паньків Д.М. 13.01.1998 видано свідоцтво про право на спадщину за законом, що зареєстроване в реєстрі за № 18, на майнові сертифікати № 43777, №43778, видані ВАТ «Івано-Франківський м`ясокомбінат» 22.06.1995 р., які належали померлій ОСОБА_5 .

До складу спадщини ОСОБА_5 входила також 1/7 частина житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору, яку ОСОБА_6 , як спадкоємець першої черги за законом, успадкувала, однак не оформлено документи про спадкування.

Член колишнього колгоспного двору ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в АДРЕСА_2, актовий запис № 21 від 03.10.1997, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 03 жовтня 1997 року. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина.

На час смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із ним по АДРЕСА_2 були зареєстровані та проживали: дружина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6, дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_14, онук ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_17, онук ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8, дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13, онук ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_16, онука ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_15, що стверджується довідкою №2/204 від 17.09.2021, виданою Виноградським старостинським округом Городенківської міської ради.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_11 були подружжям, одружилися 06.03.1983 року, про що 06.03.1983 складено відповідний актовий запис № 4, що доводиться копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 , виданого 06.03.1983.

Із копії спадкової справи № 218/1998, наданої суду Городенківською районною державною нотаріальною конторою вбачається, що після смерті ОСОБА_7 а спадщину прийняла спадкоємець першої черги за законом ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори Паньків Д.М. 09.06.1998 видано свідоцтво про право на спадщину за законом, що зареєстроване в реєстрі за № 302, на грошовий вклад з процентами та грошові компенсації на нього в ощадбанку №6342/020 с. Виноград, який по рахунку № НОМЕР_7 належав померлому ОСОБА_7 .

До складу спадщини ОСОБА_7 входила також 1/7 частина житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору, яку ОСОБА_6 , як спадкоємець першої черги за законом, успадкувала, однак не оформлено документи про спадкування.

03.04.2001 ОСОБА_6 , жителька АДРЕСА_2 залишила заповіт, посвідчений секретарем виконкому Виноградської сільської ради, згідно якого: все належне їй рухоме та нерухоме майно, а також цінні папери, які будуть належати їй на день її смерті і на що вона за законом матиме право крім земельного та майнового паю заповіла своїй дочці - ОСОБА_1 ; належний їй земельний та майновий пай заповіла дочці - ОСОБА_2 . Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 20.

Член колишнього колгоспного двору ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_12 в АДРЕСА_2, актовий запис № 8 від 11.05.2001, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 11 травня 2001 року. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина.

На час смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із нею по АДРЕСА_2 були зареєстровані та проживали: дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_14, онук ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_17, онук ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8, дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13, онук ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_16, онука ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_15, що стверджується довідкою №2/205 від 17.09.2021, виданою Виноградським старостинським округом Городенківської міської ради.

Те, щоОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 є дочкою ОСОБА_6 стверджується копіями:

-свідоцтва про народження серія НОМЕР_8 , виданого 02.08.1975 Виноградською сільською радою депутатів трудящих, з якого слідує, що ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_13 є дочкою ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , актовий запис № 16 від 02.08.1975;

-свідоцтва про укладення шлююбу серія НОМЕР_9 , виданого 25.08.1992, де зазначено, що ОСОБА_12 , 1975 року народження після одруження 25.08.1992 з ОСОБА_10 , 1969 року народження присвоєно прізвище « ОСОБА_14 », запис за № 9 від 25.08.1992;

-свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_10 , виданого 11.01.2008, з якого слідує, що після реєстрації розірвання шлюбу між ОСОБА_10 та ОСОБА_1 , їй присвоєно прізвище « ОСОБА_14 », актовий запис № 2 від 11.01.2008.

Судом встановлено, що спадкоємцями за заповітом спадкодавця ОСОБА_6 є її дочки - ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_2 (відповідач), які прийняли спадщину після її смерті, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вступили в управління та володіння спадковим майном.

Із копії спадкової справи № 580/2005, наданої суду Городенківською районною державною нотаріальною конторою вбачається, що державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори Паньків Д.М. ОСОБА_2 видано 2 (два) свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що зареєстровані в реєстрі за № 2115 від 16.09.2005, № 2225 від 04.10.2005, на: право на земельну частку/пай, розміром 61,0 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, та майновий пай серії ІВ-ІУ № 002684, виданого виконкомом Виноградської сільської ради, що належали померлій ОСОБА_6 .

До складу спадщини ОСОБА_6 входить також 1/7 частина житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору, та 2/7 частина даного житлового господарства, успадкована нею після смерті матері ОСОБА_5 та чоловіка ОСОБА_7 , однак не оформлено документи про спадкування.

Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 1067/02-31 від 10.09.2021 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_2 , що належав ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якої була її дочка ОСОБА_6 , яка прийняла спадщину, однак не оформила своїх спадкових прав. Причиною відмови є те, що право власності на вищезгаданий житловий будинок не було зареєстроване спадкодавцем за життя в органах державної реєстрації, тобто в органах МБТІ.

Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Позивач ОСОБА_1 , якій, як колишньому члену колгоспного двору належить 1/7 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , після смерті матері ОСОБА_6 фактично стала власником ще 3/7 частин даного житлового будинку. Однак, через відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності на вищевказаний житловий будинок, позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України.

Статтею 328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, також не встановлено неправомірності набуття позивачем права власності на 4/7 частин житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню, при визнанні їх відповідачами.

При винесенні рішення судом враховується те, що відповідно до вимог Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області.

На підставі ст.ст. 120, 123, 524, 529, 534, 548, 549, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1261, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 право власності на 4/7 частин житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Місце проживання позивача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_11 .

Місце проживання відповідача ОСОБА_2 - АДРЕСА_2 .

Зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_3 - АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання - АДРЕСА_2 .

Місце проживання відповідача ОСОБА_4 - АДРЕСА_3 .

Повне судове рішення складене 13.12.2021.

Суддя: Федів Л. М.