Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/424/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13.12.2021смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої- судді: Єгорової Н.І..,

при секретареві : Маковецькій Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Доманівка, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості в сумі 79956.12 грн.

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором , посилаючись на те, що 15.05.2006р. року між банком та ОСОБА_1 , було укладено договір про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної картки, відповідно якому була підписана анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг №б/н від 25.08.2011р., згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Згідно заяви, відповідачу банком надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитним лімітом, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, за перевитрати платіжного ліміту, комісії за користування кредитом та інших витрат на умовах передбачених дійсним договором.

Банк зі своєї сторони виконав свої зобов"язання за договором, надавши ОСОБА_1 кредит в розмірі, обумовленому в договорі. Відповідач, в порушення умов договору, ухиляється від виконання договірних зобов"язань, внаслідок чого у нього перед банком виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 03.12.2020р.складає 84012.35грн., з яких: 59249.78 грн.-заборгованість за тілом кредиту; 20706.34 грн.- заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом, 4056.23 грн.- заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України, які відповідач в добровільному порядку сплачувати не бажає.

Позивач, нараховану заборгованість, зменшив на свій розсуд і просить стягнути з відповідача заборгованість в суму 79956.123 грн., з яких: 59249.78 грн.-заборгованість за тілом кредиту; 20706.34 грн.- заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом.

Враховуючи зазначене, позивач звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути заборгованість за кредитним договором та судовий збір.

В судове засідання представник позивача надав заяву, в якій позов підтримав повністю, просив його задовольнити в повному обсязі та розглядати справу без його участі, за правилами спрощеного позовного провадження, проти ухвалення заочного рішення не заперечують .

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з"явився. Представник відповідача ОСОБА_2 до суду надала письмову заяву, в якій просила відмовити у задоволенні вимог і справу розглянути без їх участі. В заяві представник позивача просила застосувати позовну давність до позовних вимог позивача, також звернула увагу суду, що договір, укладений 15.05.2006р. про відкриття карткового картрахунку не підписаний банком, тому є неукладеним. Крім того, анкета -заява підписана позивачем у квітні 2011р. не містить тарифів обслуговування кредитної картки, а саме: відсотків за користування кредитом, неустойки при простроченні платежів, а тому стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом, пені та штрафів, є незаконним. За весь період користування кредитними коштами відповідач використав 122930.59 грн., а поповнив кредитний рахунок на суму 125977.45 грн.Таким чином, відповідач повною мірою виконав обов"язок щодо погашення тіла кредиту.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що 15.05.2006р. між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», було укладено договір №SAMDN3945 про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної картки.

Відповідно до умов даного договору Банк надав позичальнику кредит в розмірі 1500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на укладення договору, про що свідчить підписаний ним договір. Підпису представника банку, уповноваженого на підписання договору, зазначений договір не містить, що суперечить вимогам ст.207 ЦК України і дає підстави вважати такий договір не укладеним.

Проте, Банк виконав свої зобов`язання перед позичальником, надавши йому кредит, розмір якого був збільшений 16.05.2006р. до 10000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту. Протягом строку дії картки, кредитний ліміт змінювався неодноразово.

Відповідно до п.4.3 зазначеногно Договору- строк дії договору співпадає зі строком дії картки, яка зазначена в цьому договорі. Всупереч вимогам договору номер платіжної картки договір не містить. Відповідно до довідки банку, картка НОМЕР_1 відкрита 12.04.2006р. -термін дії 04/2011р. Додаткових угод про продовження дії договору, видачи нових платіжних карток сторони не укладали, умовами договору від 15.05.2006р. не передбачені.

25.08.2011р. позичальником була заповнена анкета-заява про видачу кредитних коштів на платіжну картку-кредитка"Універсальна".

Підписавши анкету - заяву, відповідач надав свою згоду, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також те, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

Позивач додав до позовної заяви витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD», якими передбачено нарахування відсотків, пені і штрафів, та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приват Банку, ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті www.privatbank.ua.

На думку позивача, відповідач ухиляється від виконання своїх зобов"язань стосовно щомісячного погашення кредиту, внаслідок чого у нього перед банком виникла заборгованість , яка станом на 03.12.2020р.складає 84012.35грн., з яких: 59249.78 грн.-заборгованість за тілом кредиту; 20706.34 грн.- заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом, 4056.23 грн.- заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України,, про що свідчить розрахунок банку.

Однак, позивач, нараховану заборгованість, зменшив на свій розсуд і просить стягнути з відповідача заборгованість в суму 79956.123 грн., з яких: 59249.78 грн.-заборгованість за тілом кредиту; 20706.34 грн.- заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом.

Рух грошових коштів на кредитному картковому рахунку відповідача ОСОБА_1 , позивач підтвердив випискою за період з 15.05.2006р. по 23.10.2020р..

За правилами статей 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Умови і правила надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі.

У анкеті-заяві позичальника від 25.08.2011року, наданої позивачем, процентна ставка не зазначена.

Строк дії договору від 15.05.2006р. закінчився в квітні 2011р. по закінченню строку дії картки.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині процентів, в тому числі її розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилається на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, розміщених на сайті: https://privatbank.ua., в редакції, що почала діяти з 01.03.2019р.

Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку розміщені на сайті: https://privatbank.ua, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору (12 місяців з моменту підписання).

Однак, позивач не надав доказів на підтвердження того, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомившись, погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) .

Враховуючи правила частини першої ст.634 ЦК України- за змістом якої- договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови і правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим АТ КБ "Приватбанк" в період часу виникнення спірних відносин до моменту звернення до суду, то кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятлеві для задоволення позову.

Отже, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua, не містить підпису відповідача, тому його не можна вважати, як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 25.08.2011 року шляхом підписання заяви-анкети.

Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

Договір від 15.05.2006р. за №SAMDN3945 про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної картки, в якому передбачені тарифи та умови обслуговування кредитної карти, був укладений лише на період строку дії картки (п.1.1 , п.4.3 Договору), тобто до квітня 2011р.

З моменту підписання анкети-заяви від 25.08.2011р. позичальником, на думку суду, змінилися умови кредитування. В заяві-анкеті не зазначені умови кредитування, тобто відсотки за користування кредитом та штрафні санкції за порушення зобов"язань. Крім того, в позовній заяві позивач посилається на Умови та Правила кредитування в редакції, що почали діяти з 01.03.2019р., що взагалі суперечить вимогам діючого законодавства.

Умови кредитування, відповідно до ст.628,1054 ЦК України, обговорюються і узгоджуються сторонами на момент підписання договору, а не за бажанням сторони кредитора протягом часу дії договору.

З урахуванням зазначеного, позовні вимоги позивача про стягнення відсотків з відповідача задоволенню не підлягають.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 викладено правову позицію про те, що Умови та Правила надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту в сумі 59249.78 грн. та заборгованість за нарахованими відсотками в сумі 20706.34 грн.

Суд вважає, що оскільки нарахування та автоматичне списання відсотків за користування кредитом було безпідставним, кошти, які були зараховані позивачем на погашення нарахованих відсотків підлягають зарахуванню на погашення грошових зобов"язань, тобто на погашення заборгованості тіла кредиту.

За підрахунками суду, здійсненими на підставі наданого позивачем руху грошових коштів по карткам, відкритих на ОСОБА_1 , сума грошових коштів автоматично списаних на погашення відсотків за використання кредитного ліміту, протягом часу користування позичальником кредитними коштами, на момент визначення банком заборгованості, складає більше 25000грн., що значно перевищує заборгованість, визначену банком станом на 03.12.2020р., на цей період відповідачем були використані кредитні кошти на суму 122930.59грн., а поповнені кредитний рахунок на суму 125977.45 грн.

Крім того, термін дії карткового рахунку, згідно довідки банку, закінчився 03.2020р.

Оскільки внесена відповідачем та зарахована позивачем на погашення нарахованих протягом часу дії кредитного договору сума процентів , пені та штрафів не передбачена заявою-анкетою, а використане тіло кредиту позичальником повернуто з надлишком, суд приходить висновку про відсутність у відповідача заборгованості перед позивачем, що є підставою для відмови у позові.

Оскільки не має підстав для задоволення позовних вимог, суд вважає недоцільним застосування позовної давності.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.141 ЦПК України у разі відмови у позові судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 5, 76, 133, 141, 258, 263-265, 268, ЦПК України, суд

вирішив

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №SAMDN3945 від 15.05.2006р. - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Н. І. Єгорова