ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/9933/21
Провадження № 22-ц/4820/1804/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач),

Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа Гарант» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 вересня 2021 року (суддя Карплюк О.І) у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа Гарант», третя особа ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в :

В квітні 2020 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулась із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа Гарант», третя особа ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 200000 грн., посилаючись на те, що вказану суму повинна відшкодувати саме страхова компанія.

Позовні вимоги мотивує тим, що внаслідок дорожньо транспортної пригоди пасажир автомобіля «Skoda Octavia» , д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 та водій автомобіля «Skoda Octavia» НОМЕР_2 ОСОБА_5 отримали тілесні ушкодження від яких загинули на місці пригоди. В зв`язку з смертю ОСОБА_4 в даній дорожньо транспортній пригоді, його малолітній дочці була завдана моральна шкода та шкода пов`язана в зв`язку з втратою годувальника.

Цивільно правова відповідальність володільця джерела підвищеної небезпеки, автомобіля «Skoda Octavia» , д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована в ТДВ «СК «Альфа Гарант», згідно страхового полісу №АР/7478733. Розмір страхової суми на випадок заподіювання шкоди, життю та здоров`ю потерпілого становить 260 тис. грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 вересня 2021 року позов задоволено.

Стягнуто з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 180000 грн., моральну шкоду в розмірі 20000 грн. та судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 14000 грн.

Стягнуто з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь держави судовий збір в сумі 3000 грн.

В апеляційній скарзі товариство з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа Гарант» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Зазначає, що виплата страхового відшкодування пов`язаної із смертю потерпілого у вигляді одноразової виплати є лише правом страховика, а не обов`язком.

Посилається на те, що за наявності обставин, які мають істотне значення, та з урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала шкоди, сума відшкодування може бути виплачена одноразово але не більше як за три роки наперед.

Звертає увагу, що відповідно до п.27.2 ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених ст.. 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених ст.1200 ЦК України, кожній особі яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може буди меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Вважає, що розмір страхового відшкодування утриманця померлого не може перевищувати 180 000 грн. (36* 5000).

Вказує, що дитина загиблого ОСОБА_2 , після набрання вироком законної сили, має право на отримання страхового відшкодування за шкоду заподіяну смертю потерпілого за всі місяці з місяця наступного за тим, у якому трапилося ДТП в розмірі 1000 грн. щомісяця протягом 135 місяців до досягнення 18 річного віку.

Звертає увагу, що прийняття страховиком рішення про виплату страхового відшкодування неможливе до набуття вироку у кримінальному провадженні законної сили.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 просить рішення суду залишити без зміни, апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_3 12 листопада 2020 року біля 19 години, керуючи транспортним засобом марки «Skoda Octavia» державний номерний знак НОМЕР_1 на автодорозі Н-03 сполученням Житомир-Чернівці 198 км + 30 м біля с. Скаржинці Ярмолинецького району в напрямку м. Хмельницького, здійснив виїзд на зустрічний напрямок руху, де допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Skoda Octavia» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 , який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок вчинення ДТП пасажир транспортного засобу марки «Skoda Octavia» державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_4 загинув на місці пригоди.

Вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 13.09.2021 року, який не ступив в законну силу, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 480 000 грн.

Цивільний позов ОСОБА_7 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» та ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_7 42 422 грн. 43 коп. шкоди заподіяної майну потерпілої; 18837 грн. 10 коп. шкоди, пов`язаної з лікуванням потерпілої; 941 грн. 86 коп. моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я; 20 000 грн. моральної шкоди заподіяної смертю чоловіка.

Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_8 20 000 грн. моральної шкоди заподіяної смертю батька; відшкодування пов`язане зі смертю батька (годувальника) протягом 23-х місяців, починаючи з 01.12.2020 року, щомісячно, в сумі 3895 грн. 22 коп.

Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_9 20 000 грн. моральної шкоди заподіяної смертю батька; відшкодування пов`язане зі смертю батька (годувальника) протягом 23-х місяців, починаючи з 01.12.2020 року, щомісячно в сумі 3895 грн. 22 коп.

Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант`на користь ОСОБА_10 13 335 грн. шкоди пов`язаної зі смертю потерпілого (витрати на поховання).

Стягнуто з ОСОБА_3 користь ОСОБА_8 відшкодування пов`язане зі смертю батька (годувальника) протягом 120-ти (ста двадцяти) місяців, починаючи з 01.12.2020 року, щомісячно в сумі 3895 грн. 22 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 відшкодування пов`язане зі смертю батька (годувальника) протягом 120-ти (ста двадцяти) місяців, починаючи з 01.12.2020 року, щомісячно в сумі 3895 грн. 22 коп.

Рішення щодо стягнення щомісячних платежів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 344 058 грн. 14 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду в розмірі 345 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 моральну шкоду в розмірі 345 000 грн.

В решті позову відмовлено.

Транспортний засіб марки «Skoda Octavia» державний номерний знак НОМЕР_1 застрахований в ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант».

Батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що вимоги позивача є обґрунтованими.

З таким висновком погоджується Хмельницький апеляційний суд.

Частина перша статті 15 Цивільного кодексу України закріплює право кожної особи на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Разом з тим, вимогами цивільного процесуального законодавства суд зобов`язаний установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від встановленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Пунктом 2.1 статті 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України,Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Згідно із пунктом 22.1статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 23.1статті 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Статтею 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено порядок здійснення та розміри страхових виплат за шкоду, пов`язану зі смертю потерпілого.

Пунктом 27.1 статті 27 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Пунктом 27.2 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Крім цього, пунктом 27.5 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати.

Пунктом 41.1 статті 41 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння невстановленим транспортним засобом, крім шкоди, яка заподіяна майну та навколишньому природному середовищу.

Згідно з частиною першоюстатті 1200 ЦК Україниу разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується, зокрема, дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років).

Відповідно до частини другоїстатті 1200 ЦК України шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував.

Положеннями пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик (МТСБУ) у разі визнання вимог заявника обґрунтованими зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його не пізніше ніж через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.

Тобто вказана норма Закону встановлює обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, та не дає право страховику на розтермінування виплати страхового відшкодування поза межами 90-денного строку з моменту отримання заяви про виплату страхового відшкодування.

Пунктом 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

У цих правовідносинах ЦК України є загальним нормативно-правовим актом, а Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальним нормативно-правовим актом та регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. При розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом. Тобто Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає спеціальні до ЦК України строки виплати страхових відшкодувань у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому саме спеціальний закон підлягає застосуванню при відшкодуванні страховиком шкоди, заподіяної смертю особи при експлуатації наземних транспортних засобів.

Ураховуючи викладене, у даному випадку дорожньо-транспортна пригода, наслідком якої стала смерть ОСОБА_4 , є страховим випадком, факт існування якої достеменно встановлено судом та підтверджено у рамках кримінального провадження №0000533. Факт існування договору страхування - Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/7478733 від 12.11.2020 року, яким ТДВ «СК «Альфа Гарант» застрахувало цивільно правову відповідальність ОСОБА_3 , володільця джерела підвищеної небезпеки, автомобіля «Skoda Octavia» , д.н.з. НОМЕР_1 , сторонами не оспорювався та є встановленим. Факт та склад учасників даної події від 12 листопада 2020 року також встановлений: ОСОБА_3 водій та власник атомобіля «Skoda Octavia», д.н.з НОМЕР_1 , ОСОБА_4 потерпілий.

Оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована відповвідачем, то зобов`язання по відшкодуванню шкоди має виконати саме страховик в межах ліміту, визначеного договором і законом.

Хибними є доводи апелянта щодо відсутності підстав для виплати позивачу страхового відшкодування лише після притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за обвинувальним вироком суду, оскільки такий обов`язок у страховика виник незалежно від встановлення вини ОСОБА_3 та така умова страхової виплати товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа Гарант» не відповідає засадам Закону №1961-IV та умовам виплати членам сім`ї загиблої особи внаслідок ДТП, страхового відшкодування, оскільки встановлений КПК України (ст.219 КПК України) граничний строк до 18 місяців досудового розслідування у категорії щодо злочину середньої тяжкості або тяжкого злочину перевищує 3-х місячний (90-денний) строк для прийняття рішення страховиком.

У даному випадку встановлено причинний зв`язок між поведінкою водія і шкодою, завданою потерпілій, яка призвела до її смерті, що свідчить про доведеність загальних умов деліктної відповідальності. При цьому, відсутність постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності та вироку у кримінальному провадження не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності у контексті цієї справи.

З урахуванням зазначених вище норм закону вірним є висновок суду у тому, що цивільно-правова відповідальність водія та власника автомобіля марки «Skoda Octavia» , д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 як володільця джерела підвищеної небезпеки настала незалежно від наявності його вини у завданні шкоди у виді смерті ОСОБА_11 .

Згідно із Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 12.11.2020 року №AP7478733 за шкоду заподіяну життю потерпілого у даному випадку відповідальним страховиком є товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа Гарант».

Оскільки на утриманні загиблого ОСОБА_4 , перебувала малолітня дитина ОСОБА_2 26 лютого 2014 року, тому їй належить до виплати страхове відшкодування (регламентна виплата) як утриманцям померлого.

Оскільки за дванадцять календарних місяців до дорожньо транспортної пригоди потерпілий не працював, сума страхової виплати пов`язаної з втратою годувальника здійснюється виходячи з мінімальних гарантій передбачених ст.. 27.2 Закону №1961-IV у розмірі яка становить не менше 36 мінімальних заробітніх плат встановлених законом на день настання страхового випадку.

Доводи відповідача, щодо неправомірного стягнення з нього понесених позивачем витрат на надання професійної правничої допомоги адвоката та судовий збір, не заслуговують на увагу.

Відповідно до ст.133 ЦПК Україна, правнича допомога є складовою судових витрат.

Частинами 2-4 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК Україниу разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги в цій частині колегія суддів дійшла висновку про їх безпідставність, оскільки в обґрунтування вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу позивачами було надано суду належні докази, які суд зазначив у своєму рішенні та надав їм оцінку.

Ураховуючи, що позивач довела факт понесення витрат на професійну правничу допомогу у розмірір 14 000 грн, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що витрати на правничу допомогу у вказаному розмірі підлягають стягненню з відповідача. При цьому, відповідачем не доведено, що розмір витрат на правничу допомогу є неспівмірним до заявлених вимог.

Загалом доводи апеляційної скарги відповідача ідентичні доводам, викладеним ним у відзиві на позов та запереченнях на обставини, викладені позивачами у позовній заяві. Судом було надано їм належну оціну та наведено обгрутновані висновки, посилаючись на які суд не прийняв їх до уваги, задовольняючи позов.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, місцевий суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно зі статями 76-78, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Жодних доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції матеріали справи не містять. Таких доказів не додано відповідачем до апеляційної скарги, не отримано таких доказів судом апеляційної інстанції у ході розгляду справи.

Інші доводи апеляційної скарги, які зводяться до неналежної оцінки зібраних у справі доказів також не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваного рішення, такі доводи є безпідставними та такими, що не можуть вплинути на правильність висновків суду по суті спору.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що судове рішення першої інстанції відповідає вимогам матеріального та процесуального закону. Підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія не знаходить.

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції залишає без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Питання щодо розподілу судових витрат пов`язаних із розглядом справи суд вирішує відповідно до положень статті 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа Гарант» залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 вересня 2021 року залишити без змін.

Сиягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа Гарант» (01133, Київ, бульвар Л.Українки, 26, ідентифікаційний код в ) на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) судові витрати в розмірі 4200 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне судове рішення складено 14 грудня 2021 року.

Судді А.В. Купельський

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк