єдиний унікальний номер справи 546/279/21
номер провадження 2/546/293/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Зіненка Ю.В., за участі секретаря судового засідання Гудзенко С.В., представника позивачки адвоката Казакова О.А., відповідачки ОСОБА_1 , представника відповідачки адвоката Лісодіда О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання договору та повернення грошових коштів,-

встановив:

До Решетилівського районного суду Полтавської області 22 березня 2021 року звернулася ОСОБА_2 з вищезазначеним позовом. Позивачка зазначає, що 22 листопада 2020 року нею було придбано бензопилу «Белорусь» на Центральному ринку в м. Волноваха в павільйоні НОМЕР_4 в приватного підприємця ОСОБА_1 за 2400 грн та придбала до неї масло на суму 300 грн. Вдома зрозуміла, що бензопила їй не підходить по розміру та габаритам та хотіла повернути придбаний товар. Вона зателефонувала ОСОБА_1 та повідомила про своє рішення, на що остання не заперечувала, сказала на яке відділення «Нової пошти» надіслати їй товар, а гроші пообіцяла повернути після отримання. 28 листопада 2020 року позивачка надіслала бензопилу ОСОБА_1 в м. Волноваху Донецької області на відділення №1 «Нової пошти», післяоплатою за доставку. Відповідачка бензопилу отримала, але гроші не повернула, обіцяючи їх повернути після продажу бензопили. Незважаючи на те, що ОСОБА_1 повідомила, що бензопилу вона продала якомусь підприємству та чекає перерахування грошей від них, станом на час подачі позову гроші повернуті не були. Діями відповідача позивачці було завдано значної моральної шкоди, що полягала в душевних хвилюваннях, погіршенні стосунків з оточуючими і як наслідок погіршення її здоров`я. Як зазначає позивачка, в даний час вона постійно знаходиться в пригніченому стані. Окрім того, внаслідок порушення прав ОСОБА_2 протиправною поведінкою відповідача позивачці було завдано моральної шкоди, яка полягає в тривалому невиконанні відповідачем її законних претензій по відшкодуванню вартості бензопили, що призвело до необхідності відстоювати свою правоту в суді, а також до душевних страждань. В зв`язку з цим позивачка просила стягнути матеріальну шкоду в розмір 2400,00 грн, завдану моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн та стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. Провадження по справі було відкрито ухвалою суду від 25 березня 2021 року та призначено судове засідання на 29 квітня 2021 року.

27 квітня 2021 року від відповідачки ОСОБА_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву з додатками в якій вона вказала, що дійсно 22 листопада 2021 року позивачка придбала у неї бензопилу. Через тиждень покупець зателефонувала та повідомила, що після п`ятнадцяти хвилинної обкатки бензопили вони не змогли її завести. ОСОБА_1 запропонувала надати бензопилу для огляду, на що позивачка надіслала її «Новою поштою». При огляді бензопили було виявлено пошкодження: знята тяга газу. Таке пошкодження не є заводським браком, оскільки воно могло з`явитися внаслідок дії викрутки чи плоскогубців. Бензопила була відремонтована в сервісному центрі «Мустанг», обкатана, вартість ремонту становила 680 грн. Через два дні прийшла покупець і заявила про повернення їй грошей, пояснивши, що ця бензопила їм не підходить, що вони не можуть нею користуватися. ОСОБА_1 запропонувала їм обмін на іншу електропилу тієї ж фірми, але вони відмовилися. Для повернення грошей ОСОБА_1 запропонувала надати виписаний нею товарний чек. що вони пообіцяли зробити але по теперішній час чек їй не повернуто. Згідно ч.11 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» вимоги споживача розглядаються після пред`явлення споживачем розрахункового документа. Також посилається на вимоги ч. 1 статті 8 цього закону. Крім того зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 678 ЦК України, покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. Отже, якщо позивач вважає, що йому була передана бензопила неналежної якості, має право на усунення недоліків лише в порядку ст. 678 ЦК України, яка не передбачає відновлення права у спосіб, заявлений позивачем. Крім того позивач повинен спростувати висновок сервісного центру про пошкодження бензопили внаслідок механічної дії викрутки чи плоскогубців та надати висновок експерта про продажу товару неналежної якості. Так само не підлягає відшкодуванню і моральна шкода, оскільки вина відповідачки відсутня (а.с.а.с.19-20, 21-25).

14 травня 2021 року до суду від позивачки ОСОБА_2 надійшла відповідь на відзив з додатками, в якій вона зазначила, що зі згоди ОСОБА_1 28 листопада 2020 року вона надіслала їй бензопилу «Белорусь» в м. Волноваху Донецької області на відділення №1 «Нової пошти». 02 грудня 2020 року позивачка з відділення №1 «Нової пошти» м. Волноваха Донецької області отримала на свій телефон SMS повідомлення про те, що її відправлення бензопили «Белорусь» для ОСОБА_1 зберігається у відділенні вже 4 дні. Платне зберігання з 06.12.2020. Крім того відповідач у відзиві зазначає, що отримала від позивачки бензопилу «Белорусь» з пошкодженнями та відремонтувала її в сервісному центрі «Мустанг». Сума за ремонт, яку вказує сервісний центр складає: бензобак - 250 грн, дросельна тяга - 30 грн, робота - 350 грн (630 грн). В товарному чеку вказану сума 680 грн. Відповідно до печатки на вищевказаних копіях документів видавав їх фізична особа - підприємець ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , « ОСОБА_4 » магазин, сервісний центр, який припинив свою діяльність фізичної особи - підприємця 14.03.2017, відновив - 06.01.2021. І саме під час припинення підприємницької діяльності ОСОБА_3 , коли ще 02.12.2020 бензопила знаходилася у відділенні № 1 «Нової пошти» м. Волноваха, фізична особа - підприємець ОСОБА_3 провів обстеження та ремонт бензопили «Белорусь» 31.11.2020, товарний чек видав 01.12.2020. Тому з обставинами викладеними відповідачем не погоджується за їх безпідставністю та необґрунтованістю, а також через те, що даний відзив не підкріплений належними доказами (а.с.а.с.34, 35-38).

В судовому засіданні 10 серпня 2021 року позивачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_5 позовні вимоги з підстав, зазначених в позовній заяві, підтримали та просили їх задовольнити. Позивачка, зокрема, зазначила, що роздивившись більш детально бензопилу вдома, її чоловік вирішив, що вона для нього заважка, тому її вирішили повернути та відправили її відповідачці. Однак грошей на сьогоднішній день так і не отримала. На запитання відповіла, що оригінал товарного чеку знаходиться у неї, а відповідачці ОСОБА_1 було направлено його копію.

Відповідачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Лісодід О.В., які брали участь в судовому засіданні в режимі відео конференції, позов з підстав, зазначених у відзиві, не визнали. Відповідачка також суду повідомила, що справді вона продала бензопилу позивачці. Однак через деякий час до неї передзвонила позивачка та повідомила, що вона хоче її повернути. Бензопилу вона отримала від ОСОБА_2 «Новою поштою», однак жодних чеків не було. Після проведеного огляду в сервісному центрі було виявлено, що була зламана ручка газу. На даний час бензопила знаходиться у неї.

За клопотанням представника відповідача ОСОБА_6 ухвалою суду від 10.08.2021 було витребувано від ТОВ «Нова Пошта» інформацію щодо отримання ОСОБА_1 у відділенні №1 в м. Волноваха Донецької області посилки від ОСОБА_2 та відкладено судове засідання.

Розгляд справи неодноразово відкладався, останній раз на 06 грудня 2021 року.

В судовому засіданні 06 грудня 2021 року позивачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_5 підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Відповідачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Лісодід О.В., які брали участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, просили в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення та доводи сторін, дослідивши письмові докази по справі, надані особами, що беруть участь у справі на засадах змагальності та диспозитивності, вивчивши заяви по суті справи, які подані учасниками справи, та всі докази в їх сукупності і взаємозв`язку, і давши цим доказам відповідну оцінку приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають до часткового задоволення, виходячи з таких підстав.

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина 1 статті 12 ЦПК України).

Судом встановлено, що 22 листопада 2020 року між сторонами було укладено договір купівлі - продажу, предметом якого була бензопила «Беларусь», що підтверджується копією товарного чеку від 22.11.2020 (а.с. 7). Вартість вказаної бензопили становить 2400,00 грн.

Факт укладення даного договору стороною відповідача не заперечується, що було підтверджено відповідачкою ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Відповідно до експрес - накладної «Нової пошти» №5844 від 28.11.2020 відправником ОСОБА_2 одержувачу ОСОБА_1 у м. Волноваха Донецької області, відділення №1, було відправлено посилку (інструмент), вагою 9,1 кг (а.с.7). Як було встановлено в ході розгляду справи, цією посилкою була відправлена бензопила «Беларусь».

Відповідачка не заперечувала того, що вказану бензопилу вона отримала.

Тобто сторонами не оспорюється факт повернення позивачкою відповідачці бензопили протягом чотирнадцяти днів з дня її покупки.

Допитаний за клопотанням сторони відповідачки свідок ОСОБА_7 суду повідомив, що купляв у відповідачки ОСОБА_1 болгарку та був свідком як до неї прийшли чоловік та жінка та вимагали від неї повернення грошей за бензопилу. ОСОБА_1 сказала їм, що їй потрібен чек, однак товарного чеку їй вони не надали. ОСОБА_1 пропонувала їй інші бензопили та електропили на вибір проте чоловік сказав, що візьме електропилу за півціни, на що та відмовилася. На запитання представника позивачки ОСОБА_5 відповів, що факту продажу позивачці бензопили та факту отримання її від позивачки назад ОСОБА_1 не заперечувала.

Як вбачається з листа Головного управління Держпродспоживслужби в Донецькій області від 06.01.2021 ОСОБА_8 стосовно звернення на Урядову гарячу лінію від 24.12.2020 з проханням посприяти у поверненні коштів за бензопилу «Білорусь», до звернення не надано інформації та документів, необхідних для розгляду та запропоновано заявнику направити письмове звернення, яке б відповідало Закону України «Про захист прав споживачів» (а.с.8).

Відповідно до статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію, її кількість, якість, асортимент, її виробника (виконавця, продавця) відповідно до Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної»; 4-1) обслуговування державною мовою відповідно до Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної»; 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав ; 7) об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів). Споживачі також мають інші права, встановлені законодавством про захист

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням.

Споживач має право на обмін товару належної якості протягом чотирнадцяти днів, не рахуючи дня купівлі, якщо триваліший строк не оголошений продавцем.

Обмін товару належної якості провадиться, якщо він не використовувався і якщо збережено його товарний вигляд, споживчі властивості, пломби, ярлики, а також розрахунковий документ, виданий споживачеві разом з проданим товаром, або відтворений на дисплеї програмного реєстратора розрахункових операцій (дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій) QR-код, що дає змогу споживачеві здійснювати його зчитування та ідентифікацію з розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому містяться, або надісланий електронний розрахунковий документ на наданий споживачем абонентський номер чи адресу електронної пошти.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо на момент обміну аналогічного товару немає у продажу, споживач має право або придбати будь-які інші товари з наявного асортименту з відповідним перерахуванням вартості, або розірвати договір та одержати назад гроші у розмірі вартості повернутого товару, або здійснити обмін товару на аналогічний при першому ж надходженні відповідного товару в продаж. Продавець зобов`язаний у день надходження товару в продаж повідомити про це споживача, який вимагає обміну товару.

При розірванні договору купівлі-продажу розрахунки із споживачем провадяться виходячи з вартості товару на час його купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів (частина 3 статті 9 цього закону).

28 листопада 2020 року позивачка ОСОБА_2 направила бензопилу «Беларусь» відповідачці ОСОБА_1 та просила повернути сплачені за неї кошти.

У відзиві на позов та в судовому засіданні відповідачка ОСОБА_1 зазначала, що оскільки позивачкою не було направлено товарний чек, то у поверненні коштів їй було відмовлено. При цьому зазначала, що пропонувала на обмін іншу бензопилу чи електропилу тієї ж фірми, однак ОСОБА_2 відмовилася. Для повернення грошей вона пропонувала позивачці надати виписаний нею товарний чек, однак цього зроблено так і не було.

Суд зазначає, що дійсно вимогами статті 9 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено можливість обміну товару належної якості за умови, наявності, зокрема, розрахункового документу, виданого споживачеві разом з проданим товаром.

Водночас відповідачкою ОСОБА_1 було здійснено дії, які фактично вказували на її згоду з тим, що саме повернута їй позивачкою бензопила була предметом договору купівлі - продажу від 22.11.2020, оскільки нею було прийнято вказану бензопилу в поштовому відділенні, а не повернуто її назад відправнику, та здійснено, з її слів, ремонт вказаної бензопили у сервісному центрі.

Таким чином, посилання відповідачки ОСОБА_1 на те, що їй не було направлено копію товарного чеку, суд вважає неприйнятним.

До відзиву на позовну заяву стороною відповідачки було долучено копію товарного чеку від 01 грудня 2021 року фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 , сервісний центр « ОСОБА_4 », по ремонт бензопили, відповідно до якого бензобак - 250 грн, дросельна тяга - 30 грн, робота - 350 грн, а всього на суму - 380 грн (а.с.21).

Також було долучено висновок фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 , сервісний центр «Мустанг`щодо дефектовки бензопили «Беларусь» 6500 від 30.11.2020, відповідно якого в ході огляду майже нової бензопили було виявлено, що гачок газу запав в посадочне місце ручки бензопили і тим самим не натискався. При огляду було виявлено сліди механічного впливу плоскогубців та відкрутки (а.с.22).

Суд не приймає надані стороною відповідача докази механічної несправності бензопили зважаючи на наступне.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_3 зареєстрований Волноваською РДА як фізична особа - підприємець по виду діяльності - ремонт побутових приладів, домашнього та садового обладнання, 06.01.2021 (а.с.а.с.36-37). В той же час огляд бензопили та її ремонт здійснювався вказаною особою 30.11.2020 та 01.12.2020, тобто в той час, коли вказана особа не мала статусу фізичної особи - підприємця (а.с.36-37).

До того ж з наданої відповідно на виконання ухвали суду від 10.08.2021 відповіді за підписом юриста ТОВ «Нова Пошта» Лісіченка О. вбачається, що згідно запису логістичної бази ТОВ «Нова Пошта» відправлення - посилка від ОСОБА_2 за експрес - накладеною №5844 від 28.11.2020 було отримано у відділенні №1 ТОВ «Нова Пошта» у м. Волноваха ОСОБА_1 02 грудня 2020 року (а.с.78).

Суд не приймає посилання представника відповідачки ОСОБА_6 на те, що ПП ОСОБА_3 просто помилився у написанні дати, оскільки вказаною особою було зазначено дві дати: висновок сервісного центру від 30.11.2021 та товарний чек від 01.12.2021. А, отже, дане твердження суд ставить під сумнів.

До того ж в товарному чеку від 01.12.2020 загальна сума ремонту становить 680 грн, в той час як шляхом арифметичних підрахунків сума витрат мала б становити 630 грн.

З огляду на це суд вважає подані відповідачкою ОСОБА_1 докази щодо здійснення ремонту бензопили «Беларусь» (копію товарного чеку на суму 680 грн та висновок сервісного центру) неналежними та такими, що суперечать іншим матеріалам справи.

Заперечення відповідача щодо позовних вимог суд вважає безпідставними.

Так, статтею 8 Закону України «Про захист прав споживачів», на яку посилався відповідач в запереченнях, визначені права споживача у разі придбання ним товару неналежної якості. Так само стаття 678 ЦК України стосується правових наслідків передання товару неналежної якості.

Разом з тим, ОСОБА_2 звернувся за захистом порушеного права при придбанні товару належної якості і правовою підставою позову є стаття 9 Закону України «Про захист прав споживачів», а не стаття 8 даного закону.

Щодо посилання сторони відповідача на те, що відповідачка пропонувала позивачці обмін на іншу бензопилу на що та відмовилася слід зазначити, що частина 1 статті 9 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає право споживача обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний.

Водночас в ході розгляду даної справи було встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 , отримавши від позивачки ОСОБА_9 придбану у неї ж бензопилу, залишила її у себе та не повернула сплачену за неї суму.

Така поведінка сторони договору купівлі - продажу, а саме продавця, на думку суду, не може вважатися правомірною та добросовісною.

Тому суд вважає, що позивачка ОСОБА_2 правомірно звернулася до суду з позовом і права позивачки, як споживача, підлягають захисту в обраний нею спосіб на підставі ч. 3 ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Верховний Суд у окремих своїх постановах керується аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права».

З огляду на вищезазначене, суд вважає, що вимоги позивачки розірвати договір купівлі - продажу бензопили «Беларусь» від 22 листопада 2020 року та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 2400 грн, сплачені нею за придбання товару - бензопили «Беларусь» підлягають до задоволення.

Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди необхідно зазначити таке.

Заподіяння моральної шкоди та компенсація відповідних немайнових втрат може мати місце як в договірних, так і в деліктних правовідносинах (поза межами існуючих між потерпілим і завдавачем шкоди договірних чи інших правомірних зобов`язальних відносин).

Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до частини 1 статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У пункті 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» з відповідними доповненнями та змінами, роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ураховуючи те, що судом було встановлено, що відповідачкою ОСОБА_1 було порушено вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», суд доходить висновку про наявність правових підстав для відшкодування позивачці завданої моральної шкоди.

Позивачка ОСОБА_2 зазнала певних незручностей, пов`язаних тим, що сплативши кошти в сумі 2400,00 грн та повернувши товар продавцеві, який їй не підійшов, не отримала сплачених коштів протягом більш ніж одного року з дня укладення договору купівлі - продажу, враховуючи час перебування справи в суді, вимушена була здійснювати поїздки на значну відстань для врегулювання спірної ситуації в позасудовому порядку, також через витрачання свого особистого часу на звернення до суду, у зв`язку з неможливістю захистити своє порушене право, що негативно позначилося на її психологічному стані та призвело до моральних страждань, керуючись установленими законом принципами розумності, виваженості та справедливості, врахувавши характер і тривалість страждань, суд вважає за можливе стягнути з відповідачки на користь позивачки 1000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

Щодо позовної вимоги в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України,за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Велика Палата Верховного суду у постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 зробила висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Згідно статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, позивачкою було надано квитанцію про сплату адвокату Казакову О.А. коштів у розмірі 3000,00 грн та договір на представництво в справі (а.с.а.с.9,10).

Пунктом 1.5. Договору встановлено гонорар адвоката у розмірі 3000,00 грн.

Отже розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у Договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Водночас відповідно до п. 1.1. Договору, адвокат зобов`язується надати правову допомогу, в тому числі, за окремими дорученнями клієнта в цивільній справі про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню в Решетилівському районному суді Полтавської області та Апеляційному суді Полтавської області.

Таким чином суд вважає, що договір на представництво в справі не може бути підтвердженням понесених витрат на професійну правничу допомогу, оскільки стосується справи про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

З огляду на це позовні вимоги в цій частині до задоволення не підлягають.

За загальним правилом, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Від сплати судового збору позивач був звільнений на підставі Закону України «Про захист прав споживачів». Позов судом задовольняється частково, тому судові втрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно до задоволеної частини вимог на користь держави.

Враховуючи, що позивачем було заявлено дві окремі позовні вимоги, то судовий збір з врахуванням ставки судового збору в 2021 році - 908,00 грн має становити 1210,64 грн: за вимогою про розірвання договору та повернення сплачених коштів - 908,00 грн; за вимогу про відшкодування моральної шкоди - 302,64 грн (33,33 % від 3000,00 грн).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 11, 12, 13, 76-83, 89, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до приватного підприємця ОСОБА_1 про розірвання договору та повернення грошових коштів задовольнити частково.

Розірвати договір купівлі - продажу бензопили «Беларусь» від 22 листопада 2020 року, укладений між ОСОБА_2 та приватним підприємцем ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 2400 (дві тисячі чотириста) грн, сплачені нею за придбання товару - бензопили «Беларусь».

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1000 (одну тисячу) грн 00 коп. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1210 (одна тисяча двісті десять)грн 64 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

представник позивача - ОСОБА_5 , робоча адреса: АДРЕСА_2 ;

відповідачка - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ;

представник відповідачки - ОСОБА_6 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення складений 13 грудня 2021 року.

Суддя Ю.В. Зіненко