Справа № 630/118/21
УХВАЛА

18 лютого 2021 року м.Люботин

Суддя Люботинського міського суду Харківської області Зінченко О.В., розглянувши можливість відкриття провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Люботинської міської ради Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовною заявою, у якій просить:

- встановити юридичний факт, а саме той факт, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживав разом з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , станом на день смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

- витребувати з Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області інформацію про те, чи звертався будь-хто до нотаріальної контори з заявами про прийняття або відмову від спадщини (в тому числі із заявами про відкликання заяв про прийняття спадщини) після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Люботині Харківської області ОСОБА_2 , а також інформацію чи не змінювався та не скасовувався заповіт від імені ОСОБА_2 від 04.10.2010 (реєстр № 1-826).

Позовну заяву подано до суду в порядку позовного провадження.

Подана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Позовне провадження - вид провадження у судовому процесі, у якому розглядається спір двох сторін (позивача та відповідача), який виникає з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Згідно з ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з роз`яснень, наданих у пункті Постанови Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Спір щодо спадкового майна, у тому числі і встановлення факту спадкування, підлягає вирішенню у порядку позовного провадження.

Так, у позовній заяві позивачем зазначено, що інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , крім позивача не має. Спору щодо спадкового майна немає.

Позовна заява не містить вимог, що становлять спір про право та вирішуються в позовному провадженні, а містять виключно вимоги, які регулюються розділом ІV «Окреме провадження» ЦПК України.

Таким чином, вимоги позивача про встановлення факту, що має юридичне значення, не належить розглядати в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, оскільки заявлені вимоги направлені на підтвердження наявності неоспорюваних прав позивача, які можуть бути вирішені судом в цивільному судочинстві в порядку окремого провадження.

Згідно з ч.4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника та заінтересованих осіб.

Недоліки позовної заяви повинні бути усунуті шляхом подання заяви, зміст якої відповідатиме вимогам ст. 174, 294 ЦПК України із зазначенням викладених обставин разом із його копією для заінтересованих осіб.

Згідно з ч.1 ст.185 ЦПК України, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.2 ст.185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.175, 177, 185 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Люботинської міської ради Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків поданої позовної заяви у десять днів з моменту отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.3 ст.185 Цивільного процесуального кодексу України у разі неусунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 261 ЦПК України з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

СуддяО. В. Зінченко