Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/3317/21
Провадження № 4-с/553/23/2021
У Х В А Л А

Іменем України

10.12.2021м. Полтава

суддя Ленінський районний суд м. Полтави Крючко Н.І., розглянувши матеріали справи за скаргою ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: Подільський відділ державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), стягувач ОСОБА_2 на рішення державного виконавця ,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року скаржник ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: Подільський відділ державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), стягувач ОСОБА_2 звернувся до суду з скаргою на рішення державного виконавця, де об`єктом оскарження постанова Головного державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Масіч С.І. про накладення штрафу від 19.11.2021 року, винесену в рамках виконавчого провадження № 63880577 від 23.06.2021 року та скасувати поставу головного державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Масіч С.І. про стягнення виконавчого збору від 19.11.2021 року, винесену в рамках виконавчого провадження №63880577 від 23.06.2021 року.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України, визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно п. 5) ч.1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу. Постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Таким чином, постанова про накладення штрафу за невиконання рішення суду, стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, підлягає примусовому виконанню в окремому виконавчому провадженні.

Відповідно до ст. ст.447,448 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Частиною 1ст. 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідност. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Велика Палата Верховного Суду в постановах від 16 травня 2018 року у справі №921/16/14-г/15, від 20 вересня 2018 року у справі №821/872/17, від 17 жовтня 2018 року у справі №826/5195/17, від 3 квітня 2019 року у справі №370/1034/15-ц, роз`яснила, що крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного нормами процесуального законодавства, Закон України «Про виконавче провадження» встановлює спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та штрафу, згідно з якими відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду виключно за правилами адміністративного судочинства.

В інших постановах від 6 червня 2018 року у справі №127/9870/16-ц, від 28 листопада 2018 року у справі №2-01575/11 Велика Палата Верховного Суду також дійшла висновку, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані, а також про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Таким чином, у відповідності до предмету оскарження та норм закону, приходжу до висновку, що в даному випадку діють норми, за якими юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно правові спори про оскарження дій органів державної виконавчої служби, щодо виконання рішень, ухвал, постанов загальних судів.

З огляду на вище викладене, розгляд спорів про оскарження постанови державного виконавця про накладення штрафу відносить до юрисдикції адміністративного суду.

Відповідно до п. 1 частини 1 статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, вважаю що у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: Подільський відділ державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), стягувач ОСОБА_2 на рішення державного виконавця - необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 19, 186,447, 448 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: Подільський відділ державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), стягувач ОСОБА_2 на рішення державного виконавця відмовити.

Розяснити скаржнику, що з вказаними вимогами слід звернутися в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 15- денний термін. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Н. І. Крючко