Справа № 131/779/21
Провадження № 6/131/15/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2021м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Балтака Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Іллінці без фіксації судового процесу технічними засобами заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання, -

встановив:

У липні 2021 р. представник ТОВ «Брайт Інвестмент» звернувся до Іллінецького районного суду Вінницької області із заявою про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання. Зазначена заява аргументована тим, що заявник відповідно до договору відступлення прав вимоги № GL48N718070_blank_01 від 30 вересня 2020 р. отримав право вимоги стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 4/ЕК/2008/03-980 від 18 лютого 2008 р. в розмірі 65 920,11 (шістдесят п`ять тисяч дев`ятсот двадцять гривень 11 коп.) грн., визначену рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 14 травня 2010 р. у цивільній справі № 2-н-34/2010. Крім того, представник заявника просить поновити пропущений строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, вказуючи, що причини пропуску строків для подачі судового наказу № 2-н-34/2010 до виконання є поважними оскільки ТОВ «Брайт Інвестмент» не могло раніше знати про обставини, оскільки відповідний правопопередник відступив права вимоги на користь ТОВ «Брайт Інвестмент», разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами, лише 30.09.2020 р. Вищезазначені обставини на думку представника заявника унеможливлювали вчинення процесуальних дій у визначений законом та судом строк, та виникли об`єктивно не залежно від волі товариства з обмеженою відповідальністю « Брайт Інвестмент».

Представник заявника та інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи були повідомлені в порядку, визначеному чинним законодавством. Відповідно до змісту частини 3 статті 442, частини 3 статті 433 ЦПК України та пункту 17.4 розділу XIII „Перехідні положення ЦПК України неявка учасників справи та інших заінтересованих осіб не є перешкодою для розгляду заяви.

Дослідивши заяву про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання, суд дійшов висновку про часткове задоволення даної заяви з наступних підстав.

14 травня 2010 р. Іллінецьким районним судом Вінницької області ухвалене рішення у цивільній справі № 2-н-34/2010, яким із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 4/ЕК/2008/03-980 у розмірі 65 920,11 (шістдесят п`ять тисяч дев`ятсот двадцять гривень 11 коп.) грн.

В подальшому на виконання даного рішення у зазначеній цивільній справі № 4/ЕК/2008/03-980 був виданий судовий наказ.

Згідно договору про відступлення прав вимоги № GL48N718070_blank від 05 серпня 2020 р. право вимоги за кредитним договором № 4/ЕК/2008/03-980 від 18 лютого 2008 р., укладеного між ВАТ «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 право вимоги перейшло до ТОВ «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп».

В подальшому, згідно умов договору № GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги від 30 вересня 2020 р. право вимоги за кредитним договором № 4/ЕК/2008/03-980 від 18 лютого 2008 р. перейшло до ТОВ «Брайт Інвестмент».

Відповідно до пункту 4 даного Договору ціна сплачується новим кредитором у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором відповідно до пункту 14 цього договору, на підставі протоколу, сформованого за результатами відкритих торгів, переможцем яких став новий кредитор. Згідно пункту 14 цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і скріплення відтисків печаток сторін.

У відповідності до змісту пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Тлумачення частини 1 статті 512 ЦК України дає підстави для висновку, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: купівлі-продажу чи міни (частина 3 статті 656 ЦК України); дарування (частина 2 статті 718 ЦК України); факторингу (глава 73 ЦК України).

Положеннями частини 1 статті 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно частини 1 статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

При цьому частиною 1 статті 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У відповідності до частини 1, 2 статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини 5 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник). Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Зазначене підтверджується правовою позицією наведеною Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18).

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, згідно з правовою позицією висловленою Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія) й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Таким чином, процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям правопопередника після постановлення щодо нього судового рішення i заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, у тому числі й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки, або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Після набрання законної сили рішення суду підлягає виконанню сторонами справи, які набувають статусу стягувача та боржника, а у разі відсутності добровільного виконання судового рішення боржником вчиняються дії щодо його примусового виконання, зокрема ініціювання відкриття виконавчого провадження.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

У змісті пункту 9 частини 3 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Статтею 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист й охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 р. № 18-рп/2012). Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 р. № 11-рп/2012).

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

З урахуванням вищенаведеного, заява ТОВ Брайт Інвестмент» про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 14 травня 2010 р. у цивільній справі № 2-н-34/2010.

В свою чергу, з приводу поновлення ТОВ Брайт Інвестмент» строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У змісті постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 р. в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу, як суд першої інстанції (частина 6 статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина 1 статті 433 ЦПК України). Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяв.

Зазначене додатково підтверджується змістом постанови Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 13 січня 2020 р. у справі № 2-12454/10 (провадження № 61-14491св19. Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободщодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

Встановлення в законі строків на пред`явлення виконавчих листів до виконання також спрямовано на забезпечення вказаного принципу. Безпідставне поновлення строку може порушити принцип правової визначеності.

Разом з тим, сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі Олександр Шевченко проти України). Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків порушує законні права та інтереси сторін і суперечить принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 р. та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України (пункт 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 р. в справі Устименко проти України, заява № 32053/13 ).

Єдиною та необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність в особи поважних причин пропуску пред`явлення виконавчого документа. При цьому, поважність причин є оціночною категорією та повинна визначатися, виходячи з наявності реальних обставин, які фактично унеможливили вчинення особою відповідної процесуальної дії вчасно, тобто в межах строків, установлених законодавством.

В свою чергу, у даному випадку причин, які можуть вважатись поважними для пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, судом не встановлено.

Обставини укладення 30 вересня 2020 р. між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Брайт Інвестмент» договору № GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги право вимоги за кредитним договором № 4/ЕК/2008/03-980 від 18 лютого 2008 р., не можуть бути єдиною достатньою причиною для поновлення строку. Суд бере до уваги надмірний строк не пред`явлення виконавчого листа до виконання за умови чіткого врегулювання законодавством строків такого звернення порушуватиме принцип правової визначеності, що полягає у гарантуванні забезпечення реалізації змісту права і можливість скористатися цим правом у разі необхідності з врахуванням точності закону та законності очікування.

Жодних доказів про те, що первісний кредитор ПАТ «Комерційний банк «Надра» та/або правопопередник ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» реально цікавились виконанням боржником судового рішення чи існували об`єктивні обставини, що перешкоджали їм реалізовувати свої процесуальні права матеріали справи не містять, а організація роботи останніх з цього приводу не може слугувати поважною причиною пропуску строку.

Суд, додатково звертає увагу, що відповідно до пункту 5 договору про відступлення прав вимоги від 30 вересня 2020 р. новий кредитор підтверджує, що в момент укладення договору отримав наявні у банку документи, що підтверджують право вимоги до боржників.

За положеннями частини 1 статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та відповідно заява в цій частині задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 512, 514, 1077, 1078 ЦК України, ст.ст. 260, 261, 263, 433, 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

постановив:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про заміну стягувача у виконавчому провадженні та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання задовольнити частково.

Замінити сторону виконавчого провадження з виконання судового наказу Іллінецького районного суду Вінницької області від 14 травня 2010 р. у цивільній справі № 2-н-34/2010 про стягнення із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованості за кредитним договором № 4/ЕК/2008/03-980 від 18 лютого 2008 р. у розмірі 65 920,11 (шістдесят п`ять тисяч дев`ятсот двадцять гривень 11 коп.) грн., судового збору у розмірі 329,60 (триста двадцять дев`яти гривень 60 коп.) грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30,00 (тридцять гривень 00 коп.) грн., а саме стягувача публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» (49019, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського буд. 54 офіс 402, ).

У поновленні товариству з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» строку пред`явлення до виконання судового наказу Іллінецького районного суду Вінницької області від 14 травня 2010 р. у цивільній справі № 2-н-34/2010 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: