Справа № 408/409/18
Провадження №2-п/408/4/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 року смт. Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі:

головуючого Булгакової Г.В.

при секретарі Ришковій Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Біловодського районного суду Луганської області від 04 грудня 2018 року у цивільній справі №408/409/18-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Біловодського районного суду Луганської області від 04 грудня 2018 року у цивільній справі №408/409/18-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, позовні вимоги було задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 19837,77 грн. та судові витрати в сумі по 587,34 грн з кожного.

07 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Біловодського районного суду Луганської області із заявою про перегляд даного заочного рішення, в якій просила суд скасувати заочне судове рішення з тих мотивів, що вона направляла суду письмовий відзив, в якому категорично заперечувала факт підписання нею договору поруки, відповідність копії якого вона ставить під сумнів, оскільки оригінал цього договору позивачем суду надано не було. Вказує, що її доводи, вказані в відзиві, судом до уваги при винесенні рішення взяті не були, що на думку відповідача є обставиною, яка має істотне значення для вирішення справи та підставою для скасування заочного рішення суду.

Представник позивача надав суду заперечення на подану заяву про перегляд заочного рішення, в якому доводи відповідача щодо заперечення факту особистого підписання нею договору поруки та невідповідності його копії оригіналу, спростовував відсутністю об`єктивних доказів протилежного (висновки експерта тощо), що на думку позивача є лише припущенням, на якому згідно ч.6 ст. 81 ЦПК України не може грунтуватися доказування. Доводи відповідача щодо невідповідності оригіналу копії договору поруки, наданої суду, позивач також спростовував відсутністю конкретних обставин, за яких у відповідача виникли сумніви в достовірності копії цього договору, та відсуністю конкретних доказів, які б вказували на підроблення документу. Позивач в судове засідання явку свого представника не забезпечив, надавши суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату в зв`язку із його зайнятістю в іншій справі, що судом не береться до уваги, як поважна причина з огляду на те, що позивач, як юридична особа має, всі можливості укласти угоду з іншими адвокатами.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, будь-яких заяв, клопотань до суду не надавав, станом розгляду жодним чином не цікавився.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язком заінтересованої сторони, яким беззаперечно є позивач, який звернувся до суду з позовом, є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії»).

Приписами ч. 1 ст. 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами та зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч.1 ст.287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, вивчивши матеріали справи, надані сторонами заяви та заперечення, приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Частиною 1 ст.288 ЦПК визначено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже для наявності правових підстав щодо скасування заочного рішення суд повинен встановити одночасно такі три фактичні складові:

-відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин;

-відповідач не подав відзив на позовну заяву з поважних причин;

-докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як встановлено зі змісту матеріалів цивільної справи №408/409/18-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відповідач ОСОБА_1 направляла суду відзив на позов від 16.03.2018, який надійшов до суду за вх.№4230/18 від 26.03.2018, в якому виклала свої заперечення стосовно позовних вимог.

З копій наявних в матеріалах справи поштових повідомлень з підписами про отримання судових повісток, вбачається, що відповідач ОСОБА_1 була належним повідомлена про дату, час та місце слухання вказаної справи.

Також з матеріалів цивільної справи слідує, що відповідач в судових засіданнях присутньою не була, зі змісту відзиву на позов від 16.03.2018 вбачається, що остання просила суд розглянути справу на її відсутності (п. 2 прохальної частини відзиву).

Даючи оцінку доказам, на які посилається відповідач, як такі, що на його думку мають істотне значення для вирішення справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 цієї статті також визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вказані положення цих норм ЦПК України також мають відношення до заяви про перегляд заочного рішення.

Однак, як вбачається зі змісту заяви відповідача про перегляд заочного рішення, остання лише формально заперечує факт особистого підписання нею договору поруки від 29.08.2013 №336_001 та вказує на невідповідність його копії оригіналу, не посилаючись при цьому ні на конкретні обставини, за яких у неї виникли сумніви в достовірності копії цього договору (видимі ознаки підробки тощо), ні на конкретні докази, які б вказували на факт підроблення документу (висновки експерта тощо), отже в буквальному розмунні цього слова є припущеннями.

Крім того, доводи позивача про причини ненадання суду оригіналу цього договору поруки, а саме: залишення їх наряду з іншим договорами за попередньою юридичною адресою на тимчасово окупованій території (м.Луганськ), суд об`єктивно розцінює як поважі.

А відтак, вивчивши матеріали справи, об`єктивно та неупереджено оцінивши всі досліджені доводи й заперечення сторін, суд не находить правових підстав для скасування заочного рішення Біловодського районного суду Луганської області від 04 грудня 2018 року у цивільній справі №408/409/18-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного, керуючисьст.ст. 287, 288 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Біловодського районного суду Луганської області від 04 грудня 2018 року у цивільній справі №408/409/18-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку в 30-ти денний строк з дня проголошення ухвали про відмову з задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Булгакова