Провадження № 2/750/2957/21
У Х В А Л А

10 грудня 2021 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Супрун О.П., перевіривши додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України при пред`явленні позовної заяви ОСОБА_1 до Спеціалізованої загальноосвітньої середньої школи №1 з поглибленим вивченням іноземних мов, Управління освіти Чернігівської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

06 грудня 2021 року позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до Спеціалізованої загальноосвітньої середньої школи №1 з поглибленим вивченням іноземних мов, Управління освіти Чернігівської міської ради, в якому просить:

-визнати незаконним та скасувати наказ №94-к від 05.11.2021 про відсторонення від роботи ОСОБА_1 ;

-стягнути з Управління освіти Чернігівської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог, встановлених статтею 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України).

Згідно з частиною четвертою статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем до позовної заяви не додано документа, що підтверджує сплату судового збору.

При цьому, позивач посилається на пункт 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», яким передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Проте, згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

За змістом норм чинного законодавства середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою (винагородою, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу), а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час вимушеного прогулу не входить до структури заробітної плати, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника.

Такий висновок узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 369/10046/18.

Отже, вимога про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, заявлена ОСОБА_1 , не визначена в пункті 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", а відтак підлягає оплаті судовим збором.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2 270,00 грн (стаття 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік").

Згідно з п/п. 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, справляється судовий збір, ставка якого складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (908,00 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (11 350,00 грн).

При цьому, оскільки позивачем не визначено ціну позову у відповідності з вимогами статті 176 ЦПК України, суд позбавлений можливості зазначити конкретний розмір судового збору з позовних вимог про стягнення середнього заробітку, який підлягає сплаті.

Таким чином, позивачу необхідно вказати період за який позивач просить стягнути середній заробіток та його розмір, після чого відповідно до визначеного розміру середнього заробітку зазначити ціну позову та сплатити судовий збір, надавши суду оригінал документа, що підтверджує його сплату.

Також у позовній заяві позивач, як на підставу звільнення його від сплати судового збору, посилається на п. 3 частини першої та частину другу статті 8 Закону України «Про судовий збір», яка регулює порядок відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Згідно з пунктом 3 частини першої та частиною другою статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

За правилами частини першої та частини шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Всупереч вказаному, ОСОБА_1 не надав суду доказів на підтвердження того, що він перебуває у скрутному матеріальному становищі, що перешкоджає йому сплатити судовий збір у необхідному розмірі, у зв`язку з чим немає підстав для задоволення клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору згідно вимог статті 8 Закону України «Про судовий збір».

За приписом частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 177, 185, 258-261, 353 ЦПК України,

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Спеціалізованої загальноосвітньої середньої школи №1 з поглибленим вивченням іноземних мов, Управління освіти Чернігівської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити без руху.

Запропонувати позивачеві в триденний строк з дня отримання копії ухвали усунути вказаний недолік, вказавши період, за який позивач просить стягнути середній заробіток і його розмір, та відповідно до визначеного розміру середнього заробітку зазначити ціну позову і сплатити судовий збір, надавши суду оригінал документа на підтвердження сплати .

Роз`яснити позивачеві, що у разі невиконання вимог даної ухвали у вказаний строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

У разі подання уточненої позовної заяви чи додаткових документів на виконання ухвали судді, надати їх у кількості відповідно до вимог статті 177 ЦПК України.

Ухвала в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя