ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/969/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді - Сирбул О.Ф.

за участю секретаря - Лаптєвої Ю.М.

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Регіональний сервісний центр МВС в м. Києві про визнання правочину недійсним, -

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Регіональний сервісний центр МВС в м. Києві про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу № 8046/2019/1725030 від 18.10.2019, посвідчений територіальним сервісним центром МВС 8046 РСЦ в м. Києві, згідно якого автомобіль NISSAN X-Trail Т31 , 2010 року випуску, vin НОМЕР_2 , між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 недійсним.

Вимоги позову обгрунтовані наступними обставинами. Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва по справі № 753/20118/19 року від 11.03.2020 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано. Рішення набрало законної сили 13.04.2020.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Киева від 16.03.2020 по справі № 753/3350/20 відкрито провадження справі про поділ спільного сумісного майна подружжя.

Так, позивачу стало відомо про відчуження спільно придбаного у шлюбі автомобіля під час розгляду Дарницьким районним судом м. Києва цивільної справи № 753/3350/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

20.06.2020 на адресу реєстрації місця проживання відповідача 2 - ОСОБА_4 надійшло рекомендоване поштове повідомлення з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання на території України. Згідно вказаної постанови транспортний засіб NISSAN X-Trail Т31 , 2010 року випуску, vin НОМЕР_3 наразі має номерний знак НОМЕР_4 .

Таким чином, автомобіль NISSAN X-Trail Т31 , 2010 року випуску, vin НОМЕР_3 , який зараз має номерний знак НОМЕР_4 було придбано у шлюбі і є спільною сумісною власністю позивача і відповідача 1. А відчуження його відповідачем 1 було здійснено без відома та без згоди на це позивача. Згоду позивачем надано бути не могло через вкрай конфліктних відносин між позивачем та відповідачем 1, на доказ чого позивачем надано до суду вищевказані документи.

Своєї згоди на розпорядження цим автомобілем позивач не надавала.

Відповідач 1 разом з відповідачем 2 укладаючи оспорюваний договір купівлі-продажу автомобіля, діяли недобросовісно, так як усвідомлювали факт порушення прав позивача.

Тому оспорюваний договір купівлі-продажу автомобіля підлягає визнанню недійсним відповідно до вимог статей 203, 215 Цивільного кодексу України, у зв`язку з неодержанням положень передбачених ст. 65 СК України із застосуванням наслідків, передбачених ст. 216 ЦК України.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 03.09.2020 прийнято до розгляду, відкрито провадження у вказаній цивільній справі, та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11.03.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11.03.2021 за клопотанням представника позивача ОСОБА_1 про витребування письмових доказів, судом витребувано з Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві наступні документи (відомості), а саме: - належним чином завірену копію електронної реєстраційної картки транспортного засобу - NISSAN X-Trail Т31 , 2010 року випуску, vin-код НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_4 ; - належним чином завірені копії документів по здійсненню купівлі-продажу автомобіля NISSAN X-Trail Т31 , д.н.з. НОМЕР_4 .; - відомості щодо відчуження або перереєстрації транспортного засобу - NISSAN X-Trail Т31 , 2010 року випуску, vin-код НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_4 на нового власника станом на час надання витребуваних документів; - відомості щодо власника транспортного засобу - NISSAN X-Trail Т31 , 2010 року випуску, vin-код НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_4 .

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги про визнання договору купівлі-продажу автомобілю недійсним підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача 1 ОСОБА_5 у ході судового розгляду проти задоволення позовних вимог заперечувала.

У судове засідання 20.10.2021 не з`явилась, повідомлена особисто належним чином під росписку. Від неї до суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі з підстав ч.1 п.2 ст.255 ЦПК України, оскільки наразі права власності належить відповідачу ОСОБА_3 , що не позбавляє можливості позивача вирішити питання про поділ сумісного майна подружжя у межах цивільної справи №753/3350/20.

Повідомила суду, що 16.06.2021 між відповідачем ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу спірного автомобіля.

З укладенням договору купівлі-продажу від 16.06.2021 попередній договір про недійсність якого позивач ставить питання позива, фактично втратила чинність.

Протокольною ухвалою суду від 20.10.2021 у задоволенні вказаного клопотання представнику відповідача 1 ОСОБА_5 відмовлено.

Відповідач 2 ОСОБА_4 у судові засідання систематично не з`являвся про розгляд справи неодноразово повідомлявся судом у встановленому законом порядку, будь-який заяв про розгляд справи про розгляд справи у його відстність або про відкладення судового засідання від нього до суду не надходило.

Від представника третьої особи Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві до суду надійшли письмові пояснення на позов, у вимогах яких проти задоволення позовних вимог заперечував, з підстав того, що при реєстрації спірного автомобіля у примітках реєстраційної картки транспортного засобу була відсутні інформція про співвласників транспортного засобу, а отже підстави для визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу-відсутні. Також від представника надійшла заява про розгляд справи у відсутність третьої особи.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності належним чином повідомлених сторін.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України).

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Судом встановлено, що з 15.04.1995 сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського району м. Києва, актовий запис №566.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва по справі № 753/20118/19 року від 11.03.2020 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано.

Рішення набрало законної сили 13.04.2020.

За час перебування у шлюбі відповідачем ОСОБА_3 придбано автомобіль NISSAN X-Trail 131, 2010 року випуску, vin НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_6 , згідно договору купівлі-продажу автомобіля від 07.12.2010.

Позивач звертаючись до суду з позовом вказує що їй стало відомо про відчуження спільно придбаного у шлюбі автомобіля у ході розгляду Дарницьким районним судом м. Києва цивільної справи № 753/3350/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

Транспортний засіб NISSAN X-Trail 131, 2010 року випуску, vin НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_6 , був відчужений ОСОБА_3 на користь відповідача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за договором купівлі-продажу від 18.10.2019 № 8046/2019/1725030 укладеного в Територіальному сервісному центрі МВС 8046 PCЦ в м. Києві.

Відомості щодо згоди дружини на продаж вказаного автомобіля відсутні.

Відповідно до відомостей РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві від 01.04.2021, згідно облікових даних ЄДР МВС за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровано автомобіль NISSAN X-Trail 131, 2010 року випуску, vin НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_7 , на підставі договору купівлі-продажу який укладено в Територіальному сервісному центрі МВС 8046 PCЦ в м. Києві, від 18.10.2019 № 8046/2019/1725030.

Відчуження транспортного засобу відповідачем 1 було здійснено без відома та без згоди на це позивача. А як вказує позивач надати згоду не могла, через виниклі конфліктні відносини з відповідачем ОСОБА_3 .

З Витягу Єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів та Договору купівлі-продажу транспортного засобу від 18.10.2019 № 8046/2019/1725030, посвідчений територіальним сервісним центром МВС 8046 PCЦ в м. Києві, вбачається, що автомобіль NISSAN X-Trail Т31 , 2010 року випуску, vin НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_8 ОСОБА_3 було відчужено на користь відповідача ОСОБА_4 .

Так, як вбачається з матеріалів справи, а саме з дати відчуження транспортного засобу, під час укладення оспорюваного правочину - Договору купівлі-продажу транспортного засобу № 8046/2019/1725030, посвідченого територіальним сервісним центром МВС 8046 РСЦ в м. Києві, згідно якого автомобіль NISSAN X-Trail 131, 2010 року випуску, vin НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_8 від 18.10.2019 року між ОСОБА_3 та його сином ОСОБА_4 , позивач та відповідачем 1 на той період ще перебували в зареєстрованому шлюбі.

Звертаючись до суду з позовом, позивач посилалася на те, що перед укладенням оспорюваного договору купівлі-продажу, відповідач повинен був отримати письмову згоду дружини тобто позивача на вчинення вказаного правочину, але цього не зробив, у зв`язку з чим вважає, що укладений договір купівлі-продажу від 18.10.2019 № 8046/2019/1725030, має бути визнаний недійсним.

Перевіряючи обґрунтованість таких вимог позивача, в контексті дослідження обсягу наявних доказів в їх сукупності, суд виходить з наступного.

Відповідно до Конституції України, засади регулювання шлюбу і сім`ї визначаються виключно законами України.

Рівність прав і обов`язків у шлюбі та сім`ї включає в себе також їх рівність у майнових відносинах, які регулюються положеннями СК України та ЦК України.

У відповідності до ч.1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Положення ч. 2 ст. 60 СК України гарантує подружжю, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Така норма закону встановлює презумпцію права спільної сумісної власності на майно, набуте за час перебування в шлюбі.

Аналогічне положення міститься і в ч.3 ст. 368 ЦК України, якою передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, як передбачено ч.1 ст. 61 СК України, може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Отже, за загальним правилом, що випливає з наведених вище правових норм, будь-яке майно набуте за час шлюбу, належить до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя, якщо одним із них не доведене набуття ним особистої приватної власності на майно в період перебування їх в шлюбі.

Відповідно до п. 23,24 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суд, вирішуючи спір між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання.

Як вбачається з матеріалів справи та не оспорюється сторонами, що спірний автомобіль NISSAN X-Trail Т31 , 2010 року випуску, vin НОМЕР_3 був придбаний під час шлюбу.

А тому, оскільки автомобіль було придбано під час шлюбу, тому він вважається спільною сумісною власністю поружжя.

Згідно з ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно з частиною третьою статті 65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Ч. 2 ст. 65 СК України визначено, що "при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового".

Отже, згода одного з подружжя на відчуження цінного спільного сумісного майна має бути надана в письмовій формі.

Враховуючи встановлену судом обставину відсутності згоди позивача на укладення договору купівлі-продажу автомобіля марки NISSAN X-Trail Т31 , 2010 року випуску, vin НОМЕР_3 , позивач безумовно має право, передбачене ч. 2 ст. 65 СК України, на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним, як такого, що укладений другим із подружжя без його згоди.

Так, п. 6 ст. 3 ЦК України, до засад цивільного законодавства віднесено, серед іншого, добросовісність.

Разом із цим, відповідно до ст. 16 ЦК України, визнання правочину недійсним є одним з передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Судом встановлено та не сопрюється сторонами, що позивач згоди в усній чи письмовій формі на відчуження автомобілів не надавала.

Згідно з ч.ч.1-5 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Окрім того, як видно з положень ч.ч. 2, 3 ст. 369 ЦК України, розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника уразі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень.

Відсутність згоди одного із співвласників (колишнього подружжя) на розпорядження нерухомим майном є підставою визнання правочину, укладеного іншим співвласником щодо розпорядження спільним майном, недійсним.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпорядження майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здйсннюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

У постановах від 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1622цс15, від 27 січня 2016 року у справі №6-1912цс15 та від 30 березня 2016 року у справі № 6-533цс16 Верховний Суд України висловив правову позицію, що укладення одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном без згоди другого з подружжя може бути підставою для визнання такого договору недійсним лише в тому разі, якщо судом буде встановлено, що той з подружжя, який уклав договір щодо спільного майна, та третя особа контрагент за таким договором, діяли недобросовісно, зокрема, що третя особа знала чи за обставинами справи не могла не знати про те, що майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності, і що той з подружжя, який укладає договір, не отримав згоди на це другого з подружжя.

Такі висновки суперечать принципу рівності як майнових прав подружжя, так і рівності прав співвласників, власність яких є спільною сумісною, без визначення часток.

З аналізу зазначених вище норм закону у їх взаємозв`язку можна дійти висновку, що укладення одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном без згоди другого з подружжя може бути підставою для визнання такого договору недійсним лише в тому разі, якщо суд установить, що той з подружжя, хто уклав договір щодо спільного майна, та третя особа - контрагент за таким договором, діяли недобросовісно, зокрема, що третя особа знала чи за обставинами справи не могла не знати про те, що майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності, і що той з подружжя, хто укладає договір, не отримав згоди на це другого з подружжя.

З огляду на те, що принцип верховенства права передбачає наявність правової визначеності, зокрема і при вирішенні питання щодо необхідності відступу від висновку щодо застосування норми права у подібних відносинах, ВеликаПалата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1622цс15, від 27 січня 2016 року у справі №6-1912цс15 та від 30 березня 2016 року у справі № 6-533цс16, і вважає, що відсутність нотаріально посвідченої згоди іншого зі співвласників (другого з подружжя) на укладення договору купівлі-продажу позбавляє співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень на укладення договору про розпорядження спільним майном. Укладення такого договору свідчить про порушення його форми і відповідно до частини четвертої статті 369, статті 215 ЦК України надає іншому зі співвласників (другому з подружжя) право оскаржити договір з підстав його недійсності.

При цьому закон не пов`язує наявність чи відсутність згоди усіх співвласників на укладення договору ні з добросовісністю того з подружжя, який уклав договір щодо спільного майна, ні третьої особи контрагента за таким договором і не ставить питання оскарження договору в залежність від добросовісності сторін договору.

Оскільки договір купівлі-продажу автомобіля укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 без нотаріально посвідченої згоди ОСОБА_2 , яка є співвласником предмета договору, в силу вимог статті 60 СК України і така обставина не спростована, то оскаржуваний договір відповідно до вимог статей 203, 205, 215 ЦК України має бути визнаний судом недійсним.

Окрім цього, ч. 2 ст. 65 СК України прямо передбачено право одного з подружжя на звернення до суду з позовом про визнання договору, укладеного без її згоди, недійсним, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню і договір купівлі-продажу визнанню недійсним.

Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 840 грн. 00 коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. ст. ст. 203, 215, 216 ЦК України, ст. 65 СК України, ст. 12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Регіональний сервісний центр МВС в м. Києві про визнання правочину недійсним - задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу транспортного засобу № 8046/2019/1725030 від 18.10.2019, посвідчений територіальним сервісним центром МВС 8046 РСЦ в м. Києві, згідно якого автомобіль NISSAN X - Trail T31 , 2010 року випуску, vin НОМЕР_3 , між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - недійсним.

Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_10 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_11 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_12 , адреса: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Регіональний сервісний центр МВС в м. Києві, , адреса: 01011, м. Київ, вул. Арсенальна, 9/11.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя: