Справа № 521/1834/21
Провадження № 2/521/2432/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

"15" лютого 2021 р. м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Леонов О.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДІКРУІТ», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсним договорів, витребування майна та поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року представник ОСОБА_1 , адвокат Яковенко О.В. звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 , ТОВ «МЕДІКРУІТ», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсним договорів, витребування майна та поділ майна подружжя.

Згідно з вимогами Положення про автоматизовану систему документообігу суду, що затверджується Радою суддів України за погодженням з Державною судовою адміністрацією України визначення судді щодо розгляду цієї справи було здійснено 08.02.2021 року відповідно до автоматизованої системи документообігу суду, справу передано судді 09.02.2021 року.

Перевіривши позовну заяву та додані до неї документи, приходжу до висновку, що позовна заява подана з порушенням вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України, у зв`язку з чим підлягає залишенню без руху виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додається документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 і п. п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана: юридичною особою становить 1,5 відсотка від ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 2 статті 6 Закону України «Про судовий збір», у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Позивачем вказано ціну позову 4 133 909 грн. 20 коп., 1 відсоток ціни позову 41 339 грн. 92 коп., проте як вбачається з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору не може бути більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2021 року складає 2270.00 грн. Отже 2270.00 * 5 = 11 350 грн. 00 коп.

Позивачем по справі додано до позовної заяви квитанцію про сплату судового збору № МР_АВ2507002то_16788747 від 01.12.2020 року на суму 6 306.00 грн., судовий збір сплачений на рахунок UA0015007, УК у м. Одесі/Малиновськ. р-н/2203, код за ЄДРПОУ отримувача 38016923, тобто за старими реквізитами Малиновського районного суду м. Одеса. Отже 11 350 - 6 306 = 5 044,00 грн. 00 коп.

Відтак суддя зазначає, що за подачу позову ОСОБА_1 за позов майнового характеру потрібно доплатити судовий збір у сумі: 5 044,00 грн. у порядку, що визначений Законом України «Про судовий збір» за наступними платіжними реквізитами для перерахування судового збору в гривнях: Отримувач коштів ГУК в Од. обл./Малиновськ. р-н/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача UA0015757, Код класифікації доходів бюджету 22030101, Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Малиновський районний суд м. Одеси (назва суду, де розглядається справа).

З огляду на вищенаведене позивачу необхідно доплатити судовий збір та надати до суду оригінал квитанції про сплату судового збору в загальній сумі 5 044,00 грн.

Що стосується наступних позовних вимог:

- зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «МЕДІКРУІТ» повернути у власність ОСОБА_2 нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 86,91 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101;

-зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «МЕДІКРУІТ» повернути у власність ОСОБА_2 машино-місце АДРЕСА_2 , загальною площею 14,9 кв.м.. реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1;

-зобов`язати ОСОБА_3 повернути у власність ОСОБА_2 автомобіль ACURA, 2014 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , vin-код НОМЕР_2 ;

-зобов`язати ОСОБА_4 повернути у власність ОСОБА_2 мотоцикл HONDA CBR 1000RP, 2011 року випуску, VIN НОМЕР_3 ;

-витребувати у ОСОБА_5 з чужого незаконного володіння на користь ОСОБА_2 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 42,8 кв.м.. реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 10;

-витребувати у ОСОБА_5 з чужого незаконного володіння на користь ОСОБА_2 земельну ділянку за адресою: Вінницька область, Жмеринський район, селищна рада Браїлівська, об`єднання громадян садово-городнього масиву «Сонячне», ділянка НОМЕР_4 , загальною площею 0.0431 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, кадастровий номер земельної ділянки :05:003:0269, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Всупереч вимогам п. 4, 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява містить вимоги і обрано способи захисту прав та інтересів відповідача ОСОБА_2 .

При цьому позивачем не наведено жодних обґрунтувань вищезгаданих позовних вимог та не надано доказів, із яких би вбачалося, що позивач уповноважений здійснювати захист прав та інтересів ОСОБА_2 у справі.

Відтак, суд приходить до висновку про відсутність в позовній заяві обґрунтування позовних вимог, а також те, що зміст заявлених позовних вимог не стосується способу захисту прав та інтересів позивача.

Саме тому, позивачу необхідно уточнити вищевказані вимоги прохальної частини заявленого позову, привівши зміст позовних вимог щодо відповідача у відповідність до обставин, якими такі вимоги обґрунтовуються

Відповідно п. п. 3 п. 1 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI, зі змінами, внесеними згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22 травня 2015 року № 484-VIII, які набрали чинності 01.09.2015року, де зазначено, що розмір ставки судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, сплатити за кожну позовну вимогу 908,00 грн. А отже за сплату вищевказаних вимог немайнового характеру потрібно сплатити 908,00 * 6 = 5448 грн. 00 коп. за реквізитами суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1ст. 57 Сімейного Кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

Згідно з вимогамист.69 Сімейного Кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до п.22 постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. п. 22-24Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72Сімейного Кодексу України та ст. 372 ЦК України. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (ч. 4ст. 65 СК).

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норм у статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

У разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.

Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не можна вважати безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.

Отже, позивачу необхідно зазначити, чим підтверджується придбання всього майна, що є предметом даного спору під час перебування у зареєстрованому шлюбі, а також зазначити, чим підтверджується спільна участь подружжя коштами або працею в набутті спірного майна.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.11.1950), містить рекомендації щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R (81) 7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

З огляду на вищенаведене, суддя приходить до висновку, що подана позовна заява не відповідає вимогам, встановленим законодавством.

Відповідно до ст.185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяв и постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави не сплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями175і177цьогоКодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суд пропонує позивачу усунути вищезазначені недоліки позовної заяви з метою забезпечення повного захисту його прав та інтересів.

Керуючись ст. ст.175-178,185 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДІКРУІТ», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсним договорів, витребування майна та поділ майна подружжя,- залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви в десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк, виконає вимоги, визначені статтями175,177 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч.3ст.185 ЦПК України).

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху направити позивачу до виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Леонов