Дата документу 11.02.2021
Справа № 501/2527/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2021 року м. ЧорноморськОдеської області

Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого судді Смирнова В.В.,

за участю секретаря судового засідання Кочкіної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Чорноморськ Одеської області цивільну справу № 501/2527/20

за позовом ОСОБА_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , та фактичне проживання за адресою: АДРЕСА_2

до

відповідача: Акціонерного товариства «Українська залізниця», місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Тверська, буд. 5МСП 03150,

предмет та підстави позову: про стягнення заборгованості із заробітної плати, грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку, одноразової грошової допомоги у розмірі одного середньомісячного заробітку згідно ст. 44 КЗпП України, компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати та винагороди за підсумками роботи за 2016 рік,

учасники справи - не з`явилися

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

І. виклад позиції позивача та відповідача.

30.07.2020 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі відповідач) з вимогою про стягнення заборгованості із заробітної плати, грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку, одноразової грошової допомоги у розмірі одного середньомісячного заробітку згідно ст. 44 КЗпП України, компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати та винагороди за підсумками роботи за 2016 рік, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що від 12.07.2016 року позивач був прийнятий на посаду чергового по залізничній станції Мушкетове у виробничий підрозділ «Станція Донецьк» структурного підрозділу Регіональної філії «Донецька залізниця». Через ліквідацію виробничого підрозділу «Станція Донецьк» та її підрозділів, з 17.07.2017 року позивача було звільнено за п. 1 ст. 40 КЗпА України у зв`язку зі скороченням штату. Але в день звільнення відповідач нарахував але не сплатив позивачу плату з березня 2017 року по17.07.2017 року, грошову компенсацію за невикористану щорічну відпустку та одноразову грошову допомогу у розмірі одного середньомісячного заробітку. Тому позивач змушений звернутись до суду, та просить суду:

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, МСП 03150, ) на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , та фактичне проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) заборгованість за трудовим договором за період з 1 березня 2017 року по 17 липня 2017 року, яка складається з заборгованості по заробітній платі, грошової компенсації за 27 днів невикористаної щорічної відпустки та суми вихідної допомоги у розмірі одного середньомісячного заробітку; компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на нараховану до виплати заробітну плату за березень-липень 2017 року за період з квітня 2017 року по липень 2020 року у сумі 23 381,63 грн. (сто сорок дев`ять тисяч сімсот вісімнадцять гривень 53 копійки)(з наступним відрахуванням з цієї суми обов`язкових додатків та зборів) та донарахувати по день фактичного розрахунку. (а.с.2-4).

Відповідач АТ «Українська залізниця» відзив не надав.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

У судове засідання позивач не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 42).

Відповідач в судове засідання відзив не надав, не з`явився, про причини неявки суд не сповістив (ас. 38, 52).

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

25.05.2020 року ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області відкрито провадження по справі в спрощеному порядку (а.с. 19).

01.07.2020 року Іллічівського міського суду Одеської області сторонам надано строк на примирення в два місяці (а.с.26).

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У зв`язку із тим, що відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що згідно копії трудової книжки виданої на ім`я ОСОБА_1 від 12.07.2016 року, позивач був прийнятий на роботу до АТ «Українська залізниця» на посаду черговий по залізничній станції Мушкетове у виробничий підрозділ «Станція Донецьк» структурного підрозділу Регіональної філії «Донецька залізниця», та від 17.07.2017 року звільнений у зв`язку зі скороченням штату працівників за п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 19).

Відповідно наказу № 236/НДН від 17.03.2017 року про встановлення простою для всіх працівників від 20.03.2017 року, у зв`язку з відсутністю організаційних та технічних умов для здійснення господарської діяльності, виниклих перекриттям усіх залізничних колій, що ведуть до лінії розмежування з непідконтрольній українській владі територією (а.с. 20-21).

Згідно розрахунків заробітної плати, ОСОБА_2 отримував на посаді чергового по залізничній станції заробітну плату за 03.2017 р., 04.2017 р., 05.2017 р., 06.2017 р., 07.52017 р. та за12.2016 р. (а.с. 22-26).

Відповідно листа № 2-25/1666-17 від 11.07.2017 року ПАТ «Українська залізниця» зазначено про надання за 2016 року працівникам винагороди (а.с. 28-31).

Згідно довідки № 5136- від 14.01.2020 року ОСОБА_1 взято на облік як внутрішньо переміщену особу з м. Донецьк, до АДРЕСА_2 (а.с. 32).

V. Оцінка Суду.

Згідно із ст. 2 КЗпП України право громадян на працю, - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Відповідно до ст. 7 ч. 4 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищене законом.

Частинами 1, 7 ст. 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року, який є спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює правовідносини у сфері оплати праці, міститься аналогічне визначення поняття заробітна плата.

Згідно ст. 2 Закону України «Про оплату праці» основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 95 Кодексу законів про працю України мінімальна заробітна плата - це встановлений законом мінімальний розмір оплати праці за виконану працівником місячну (годинну) норму праці. Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов`язковою на всій території України для підприємств, установ, організацій усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників, за будь-якою системою оплати праці.

Згідно ст. 115 Кодексу законів про працю України, заробітна плата повинна виплачуватися робітнику регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективною угодою, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, не перевищуючий шістнадцяти календарних днів.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз`яснено, що у будь-якому випадку оплата праці при виконанні працівником місячної (годинної) норми праці (обсягу робіт) не може бути нижчою від встановленої законом мінімальної заробітної плати. При визначенні, чи не є заробітна плата нижчою від мінімальної, до неї не включаються доплати, надбавки, заохочувальні та компенсаційні виплати.

Статтею 12 ЦПК України закріплено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць та поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника.

Позивач у позовній заяві заявляє вимоги про стягнення з відповідача заборгованість за трудовим договором за період з 1 березня 2017 року по 17 липня 2017 року, яка складається з заборгованості по заробітній платі, грошової компенсації за 27 днів невикористаної щорічної відпустки та суми вихідної допомоги у розмірі одного середньомісячного заробітку; компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на нараховану до виплати заробітну плату за березень-липень 2017 року за період з квітня 2017 року по липень 2020 року, сума заборгованості разом становить 23 381,63 грн..

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційною розміру задоволених позовних вимог.

Тому судовий збір у розмірі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок) підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості із заробітної плати, грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку, одноразової грошової допомоги у розмірі одного середньомісячного заробітку згідно ст. 44 КЗпП України, компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати та винагороди за підсумками роботи за 2016 рік задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, МСП 03150, ) на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , та фактичне проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) заборгованість за трудовим договором за період з 1 березня 2017 року по 17 липня 2017 року, яка складається з заборгованості по заробітній платі, грошової компенсації за 27 днів невикористаної щорічної відпустки та суми вихідної допомоги у розмірі одного середньомісячного заробітку; компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на нараховану до виплати заробітну плату за березень-липень 2017 року за період з квітня 2017 року по липень 2020 року у сумі 23 381,63 грн. (сто сорок дев`ять тисяч сімсот вісімнадцять гривень 53 копійки)(з наступним відрахуванням з цієї суми обов`язкових додатків та зборів) та донарахувати по день фактичного розрахунку.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, МСП 03150, ) на користь держави судовий збір в розмірі 2 102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок).

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , та фактичне проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Акціонерного товариства «Українська залізниця», місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, МСП 03150, .

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області В.В. Смирнов