1Справа № 0818/5033/2012 2/335/72/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Воробйова А.В., за участю секретаря Барсукової В.В., розглянувши у підготовчому засіданні заяву про вступ у справу прокурора по цивільній справі за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, третя особа Фонд державного майна України до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Національний клуб «Запорізька Січ» про визнання недійсним договору купівлі продажу, витребування майна з чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградський областях, третя особа Фонд державного майна України до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Національний клуб «Запорізька Січ» про визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування майна з чужого незаконного володіння.

Після скасування постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 листопада 2018 року ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2017 року, якою позовну заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області залишено без розгляду з підстав визначених пунктом 2 частини першої статті 207 ЦПК України 2004 року та постанови Апеляційного суду Запорізької області від 17 травня 2018 року, якою зазначена ухвала залишена без змін, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

На новому розгляді справи, 17 жовтня 2020 року через канцелярію суду від представника Запорізької місцевої прокуратури №2 надійшла заява заступника керівника місцевої прокуратури С. Шелудякова № 34-99 вих.19 від 16.10.2019 року про вступ у справу (т.5 а.с.130).

Заява заступника керівника місцевої прокуратури мотивована тим, що Запорізькою місцевою прокуратурою №2 встановлено неналежне здійснення Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях захисту інтересів держави під час розгляду даної справи судом, однак при цьому будь-яких письмових документів на підтвердження викладеного у заяві, заступником керівника місцевої прокуратури не додано.

З наведених підстав, в своїй заяві заступник керівника місцевої прокуратури просить суд допустити прокурора у розгляд справи № 0818/5033/2012 на стороні позивача.

Відразу після надходження до суду заяви від прокуратури, 18 жовтня 2020 року через канцелярію суду від представника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях надійшло клопотання про заміну позивача у справі, а саме, про заміну у справі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області на його правонаступника - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях на підставі наказу Фонду державного майна України від 17.01.2019 року № 39, яким таке правонаступництво установлюється.

14 грудня 2020 року ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя вказане клопотання задоволено, замінено позивача Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області на його правонаступника Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях.

Також ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2020 року розгляд цивільної справи за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, третя особа Фонд державного майна України до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Національний клуб «Запорізька Січ» про визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування майна з чужого незаконного володіння продовжено за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 05.02.2021 року.

Представнику Запорізької місцевої прокуратури №2 у судовому засіданні 14 грудня 2020 року було запропоновано для розгляду заяви про вступ у справу письмово уточнити наявність обставин, які зумовлюють представництво прокурора в суді інтересів держави в даній справі, з урахуванням заміни позивача його правонаступником та наданих у справу відповідачами письмових заперечень проти участі прокурора у справі.

У підготовчому судовому засіданні 05 лютого 2021 р., представник Запорізької місцевої прокуратури №2 підтримав заяву заступника керівника місцевої прокуратури № 34-99 вих.19 від 16.10.2019 року про вступ у справу, без надання письмових доповнень чи уточнень до неї, просив заяву задовольнити, зазначивши, що у 2010 р., коли з позовної заяви тільки була порушена ця справі, прокурор брав участь у справі.

Суд, заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи вважає, що заява заступника керівника місцевої прокуратури С. Шелудякова № 34-99 вих.19 від 16.10.2019 року про вступ у дану справу прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, який набрав чинності 15 липня 2015 р. (зі змінами), далі Закон, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Згідно абзаців 1-3 частини 4 статті 23 Закону, наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Відповідно до частини 4 статті 56 Цивільного процесуального кодексу України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Оскільки дана справа знаходиться на новому розгляді, суд заново розглядає позовну заяву позивача, розглядає підстави, обставини її подачі, вимог, належність та допустимість доказів, якими вона обґрунтована, заперечення відповідачів, виконує інші процесуальні дії. Теж саме стосується і заяви про вступ прокурора у дану справу та оцінки достатності обставин для його допуску до участі у даній справі. Тобто, суд заново розглядає наявність обставин для залучення прокурора у справу, відповідність таких обставин вимогам Закону, а також оцінює доведеність обставин, підтвердження їх доказами, тощо.

Так, вступ прокурора у дану справу мотивований тим, що захист інтересів держави у справі Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях здійснюється неналежним чином, що і є підставою для вступу прокурора у справу.

Однак, ця обставина не відповідає дійсності, спростовується матеріалами справи, оскільки Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях до цього часу виконувало всі процесуальні дії, які вимагали від позивача приписи Цивільного процесуального кодексу України подало та через свого представника підтримало клопотання із доданими доказами про правонаступництво позивача; представники позивача брали участь у судових засіданнях, користувались правами та обов`язками сторони у справі, виконували вказівки суду.

Таким чином, суд на цей час не вбачає в діях позивача та його представників порушень норм процесуального чи матеріального права, які б зумовили вступ прокурора у справу.

Запорізькою місцевою прокуратурою №2 не надані суду докази звернення до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях з приводу з`ясування неспроможності самостійно здійснювати цим регіональним відділенням захисту інтересів держави в даній справі.

При таких обставинах, суд доходить до висновку, що Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях як позивач спроможне самостійно здійснювати представництво законних інтересів держави у даній справі, без участі прокурора у справі на стороні позивача.

До аналогічних, вищевикладених висновків суду в даній справі щодо відсутності підстав для залучення прокурора у справу, дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 09 січня 2019 року у справі № 465/3551/16, а також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц та в останній постанові від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18.

Так, Велика Палата Верховного Суду в пунктах 76-81 постанови від 26 травня 2020 року зробила наступні висновки:

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва.

Наведені висновки Великої Палати Верховного Суду фактично співпадають із висновками суду у даній справі про відсутність підстав для участі прокурора у справі.

Що стосується обставин порушення законних інтересів держави, які викладені в позовній заяві позивача та заяві заступника керівника місцевої прокуратури № 34-99 вих.19 від 16.10.2019 року про вступ справу, то суд вважає доведеність цих обставин передчасним, оскільки тільки за результатами розгляду даної справи по суті, тільки при дослідженні судом належних і допустимих доказів, суд може встановити наявність чи відсутність порушення інтересів держави, у зв`язку з чим суд на стадії підготовчого провадження розгляду справи не може погоджуватись із думками позивача та заступника керівника місцевої прокуратури про те, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на цей час незаконно володіють майном, яке у 1991 році незаконно вибуло із володіння держави, у зв`язку з чим існують порушення інтересів держави. Суд ще тільки має неупереджено все це з`ясувати, не віддаючи попередньої переваги будь-якій стороні у справі.

Щодо посилання заступника керівника місцевої прокуратури в заяві № 34-99 вих.19 від 16.10.2019 року про те, що майно яке передано до статутного фонду Запорізького регіонального молодіжного комплексу «Славутич» - є загальнодержавною власністю, про що зазначено у постанові Верховного Суду України від 27.02.2007 р. по справі № 26/66д-15/37д-17/355д-20/214д/07, то в даній справі суд не заперечує проти цього, навпаки суд повинен з`ясувати - чи є нежитлова будівля бази відпочинку літ.А-1, А-3, загальною площею 5 294,0 кв.м., якою володіють відповідачі на підставі договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 22.20.2009 р. та будівля школи перепідготовки кадрів комсомольського активу, загальною площею 4 715,78 кв.м. згідно виписки з акту від 28.10.1973 р. № 347, яка додана до позовної заяви, одним і тим же об`єктом нерухомості і чи є ці будівлі майном, яке увійшло до статутного фонду Запорізького регіонального молодіжного комплексу «Славутич».

Тобто, всі ці обставини і потребують з`ясуванню у ході розгляду даної справи.

Таким чином, суд не може керуватись доводами, які викладені у заяві заступника керівника місцевої прокуратури № 34-99 вих.19 від 16.10.2019 року при розгляді самої заяви, оскільки встановлення судом наявності та доведеності порушення інтересів держави в цій справі є предметом доказування сторін у справі і предметом дослідження судом відповідних доказів, за результатами чого суд надасть всім сукупним обставинам відповідну правову оцінку.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви заступника керівника місцевої прокуратури № 34-99 вих.19 від 16.10.2019 року про вступ у справу.

Керуючись ст.ст.56,57,196-200,259,258-261 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви про вступ прокурора у справу за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, третя особа Фонд державного майна України до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Національний клуб «Запорізька Січ» про визнання недійсним договору купівлі продажу, витребування майна з чужого незаконного володіння відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Воробйов