СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 6/759/927/21
ун. № 759/296/13- ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Горбенко Н.О.

за участю секретаря Скиданенко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника заявника адвоката Пікалової Юлії Миколаївни, в інтересах ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, стягувач- Приватне підприємство «Лазурний берег», приватний виконавець - Приватний виконавець виконавчого органу м.Києва Бердар Микола Миколайович у цивільній справі №759/296/13-ц за позовом ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року Представник заявника- адвокат Пікалова Ю.М. ,в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в якій просить визнати виконавчий лист № 2/759/1871/13 від 09.09.2013 року , про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість, яка виникла із кредитного договору № ВКЛ 88/10 від 17 травня 2010 року, що був укладений між ПАТ «ВТБ Банк» і ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів», на суму 2 743 493,49 доларів США, що станом на 28 грудня 2012 року еквівалентно 22 040 342,05 грн., а також судовий збір, таким, що не підлягає виконанню.

Свою заяву Пікалова Ю.М. мотивує тим, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 09.09.2013 року позов ПАТ «ВТБ Банк» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість, яка виникла із кредитного договору № ВКЛ 88/10 від 17 травня 2010 року, що був укладений між ПАТ «ВТБ Банк» » і ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів», на суму 2 743 493,49 доларів США, що станом на 28 грудня 2012 року еквівалентно 22 040 342,05 грн., а також судовий збір.

На виконання зазначеного рішення, Святошинським районним судом м. Києва 24.03.2014 року видано виконавчий лист № 2/759/1871/13 від 09.09.2013 року,за яким Відділом примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби України МЮУ було відкрито виконавче провадження №42754756.10 квітня 2017 року зазначене виконавче провадження було завершено, виконавчий лист повернуто стягувачу. Так, в квітні 2019 року до Святошинського районного суду м. Києва звернулось ПАТ «Лазурний берег» із заявою про заміну сторони стягувача з ПАТ «ВТБ Банк» на правонаступника ПП «Лазурний берег», посилаючись на ті підстави,що на користь ПП «Лазурний Берег» відступлено право вимоги заборгованості до Боржника на підставі низки договорів,між ТОВ «ФК «Груп Фактор» та ТОВ «Універсам « Тополя» та між ТОВ «Універсам « Тополя» та ПП «Лазурний берег».

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 30.11.2021 року зазначену цивільну справу передано в провадження судді Святошинського районного суду м. Києва Горбенко Н.О.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 01.12.2021р. призначено розгляд даної заяви.

В судовове засідання представник заявника Пікалова Ю.М. не з`явилась, через канцелярію суду надала заяву, в якій підтримала в повному обсязі вимоги та просила задовольнити, посилаючись на підстави та обставини, викладені у заяві, та надані докази.

Інші особи, які беруть участь у справі (заявник, стягувач, заінтересовані особи), в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Від приватного виконавця виконавчого округу м.Києва м.Києва Бердар М.М. надійшла заява про розгляд заяви у його відсутність

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ч. 3 ст. 432 ЦПК України, неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Таким чином, суд вважає можливим проводити розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали цивільної справи № 759/296/13-ц, матеріали поданої заяви Пікалової Ю.М. , в інтересах ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа №2/759/1871/13 від 24.03.2014 року таким, що не підлягає виконанню, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступного висновку.

Частиною першою ст. 431 ЦПК України визначено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Звертаючись до суду з заявою адвокат Пікалова Ю.М. посилається на те, що в судовому порядку було скасовано документ, який став підставою для звернення Стягувача із заявою про відкриття виконавчого документа на підставі якого фактично було відкрито виконавче провадження № 61628434 та здійснювались виконавчі дії, а ПП «Лазурний Берег» втратило статус сторони виконавчого провадження. Будь-який матеріально- правовий обов`язок у Боржника по відношенню до Стягувача в даному випадку відсутній, а тому заявник вважає, що це є підставою вважати виконавчий лист №2/759/1871/13 від 24.03.2014 року, виданий Святошинським районним судом м. Києва таким, що не підлягає виконанню.

Судом встановлено, що в провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа № 759/296/13-ц за позовом ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 09.09.2013 року позов ПАТ «ВТБ Банк» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість, яка виникла із кредитного договору № ВКЛ 88/10 від 17 травня 2010 року, що був укладений між ПАТ «ВТБ Банк» » і ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів», на суму 2 743 493,49 доларів США, що станом на 28 грудня 2012 року еквівалентно 22 040 342,05 грн., а також судовий збір.

24.03.2014 року Святошинським районним судом м. Києва на виконання вищевказаного рішення суду видано виконавчий лист.

На виконання зазначеного рішення, Святошинським районним судом м. Києва 24.03.2014 року видано виконавчий лист № 2/759/1871/13 від 09.09.2013 року, за яким Відділом примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби України МЮУ було відкрито виконавче провадження №42754756.

10.04.2017 року зазначене виконавче провадження було завершено, виконавчий лист повернуто стягувачу.(п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»).

В квітні 2019 року до Святошинського районного суду м. Києва звернулось ПАТ «Лазурний берег» із заявою про заміну сторони стягувача з ПАТ «ВТБ Банк» на правонаступника ПП «Лазурний берег», посилаючись на ті підстави,що на користь ПП «Лазурний Берег» відступлено право вимоги заборгованості до Боржника на підставі низки договорів,між ТОВ «ФК «Груп Фактор» та ТОВ «Універсам « Тополя» та між ТОВ «Універсам « Тополя» та ПП «Лазурний берег».

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 01 серпня 2019 року було задоволено заяву ПП «Лазурний Берег», замінено під час виконання рішення Святошинського районного суду м.Києва по справі ви бувшого стягувача ПАТ «ВТБ Банк» на його правонаступника, а саме ПП «Лазурний Берег».

01 серпня 2019 року новий Стягувач звернувся до приватного виконавця виконавчого органу м.Києва Оніщенко Д.С. із заявою про відкриття виконавчого провадження .

Постановою КАС від 09.09.2020 року Ухвалу Святошинського районного суду м.Києва від 01 серпня 2019 року про заміну сторони стягувача ПАТ «ВТБ Банк» на його правонаступника, а саме ПП «Лазурний Берег» ,було скасовано, а заяву ПП «Лазурний Берег» про заміну сторони залишено без задоволення. Судом апеляційної інстанції було встановлено,що ПП «Лазурний Берег» не було доведено перехід до нього права вимоги до Боржника, а відповідно й були відсутні будь-які підстави для заміни сторони.

Так, 18 листопада 2020 року Заявник звернувся до приватного виконавця із заявою про закінчення виконавчого провадження. Приватним виконавцем Оніщенко Д.С. йому було відмовлено в задоволенні заяви, оскільки рішення суду про скасування ухвали про заміну сторони виконавчого провадження відсутнє в переліку підстав для закінчення виконавчого провадження , який визначено ст..39 ЗУ «Про виконавче провадження» а тому і відсутні підстави для закінчення осадженняня.

Згідно зі ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання. Про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відповідно до п. 5 ч. 1ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" є закінчення виконавчого провадження.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Матеріально-правові підстави свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обов`язку повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Аналізуючи зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку про те, що відсутні матеріальні та процесуальні підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки обов`язок відповідача, покладений на нього рішенням суду, не виконано.

Стаття 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає підстави закриття виконавчого провадження.

Згідно ч.ч. 2,3,4 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини. У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав. Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої цієї статті, разом з виконавчим документом надсилається до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Виконавчий лист у даній справі виданий на підставі судового рішення, яке набрало законної сили. Відтак будь - якої помилки при видачі виконавчого листа не встановлено та на помилковість видачі виконавчого листа заявник також не посилався.

Виконавчий документ видано у той період, коли рішення набрало законної сили. Подальші питання щодо здійснення стягнення за даним виконавчим листом вирішуються у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».Відповідно до положень ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Зважаючи на те, що судом не встановлено, що виконавчий документ був виданий помилково або з інших, визначених положеннями частини 2 статті 432 ЦПК України, суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст. ст. 263 - 265, 268, 273, 352, 354 - 356 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника заявника адвоката Пікалової Юлії Миколаївни, в інтересах ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, стягувач- Приватне підприємство «Лазурний берег», приватний виконавець - Приватний виконавець виконавчого органу м.Києва Бердар Микола Миколайович у цивільній справі №759/296/13-ц за позовом ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити;

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (враховуючи положення п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України).

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.О.Горбенко