ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2021 року м. Чернівці

справа № 725/5849/20

провадження 22-ц/822/236/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів: Владичана А.І., Литвинюк І.М.

секретар Скрипка С.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Першотравневого районного суду м.Чернівців від 04 січня 2021 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Центру соціально психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Чернівецької обласної державної адміністрації про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Центру соціально психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Чернівецької обласної державної адміністрації про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

Просив визнати незаконним звільненням ОСОБА_1 з Центру соціально психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Чернівецької обласної державної адміністрації та скасувати наказ №128 К від 03.11.2020 року про звільнення з роботи ОСОБА_1 .

Поновити його на посаду чергового з режиму в Центрі соціально психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Чернівецької обласної державної адміністрації.

Стягнути з Центру соціально психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Чернівецької обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеної прогулу за період з 03.11.2020 року по 09.12.2020 року в розмірі 6326,91 грн.

Стягнути з Центру соціально психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Чернівецької обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду в розмірі 7000,00 грн. та витрати на правничу допомогу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівців від 04 січня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Чернівецької обласної державної адміністрації про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди визнати неподаною та повернуто позивачу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Першотравневого районного суду м.Чернівців від 04 січня 2021 року і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з ухвалою суду першої інстанції, вважає, що позивач звільняється від сплати судового збору у відповідності до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», з врахуванням того, що стягнення моральної шкоди є похідною вимогою від основної вимоги щодо незаконного звільнення позивача. Окрім того, судовий збір за позовну вимогу щодо відшкодування шкоди не справляється в силу вимог п.13.ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір».

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся з позовом до Центру соціально психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Чернівецької обласної державної адміністрації про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

Ухвалою судді від 10 грудня 2020 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку із невідповідністю заяви вимогам ст. 177 ЦПК України та надано строк на усунення недоліків, вказаних в ухвалі.

Позивач вказану ухвалу про залишення позовної заяви без руху отримав 22 грудня 2020 року, однак станом на 04 січня 2021 року в установлений ухвалою судді від 10 грудня 2020 року строк вказані в ухвалі недоліки заяви не усунув.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було виправлено недоліків позовної заяви, а саме не сплачено судовий збір за вимогу майнового характеру про стягнення моральної шкоди відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 840,80 грн.

Клопотання про звільнення від сплати судового збору чи відстрочку сплати судового збору відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про судовий збір» позивач не заявляв.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній на момент подачі позовної заяви, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі в справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Пільг щодо сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди Закон України «Про судовий збір» не визначає.

Такий правовий висновок зазначений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18).

Таким чином при зверненні з указаним позовом позивач був звільнений від сплати судового збору лише в частині вимог про визнання незаконним звільненням ОСОБА_1 з посади чергового з режиму Центру соціально психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Чернівецької обласної державної адміністрації та про скасування наказу №128-К від 03.11.2020 року про звільнення з роботи ОСОБА_1 та поновлення на роботі, а в іншій частині вимог, зокрема про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, судовий збір підлягав сплаті.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 761/943/18.

Підпунктом 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 3 статті 6 Закону подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру (частина третя статті 6 Закону України «Про судовий збір»).

Позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, оскільки позивач її визначив у грошовому вимірі в розмірі 7000, 00 грн.

Отже, за подання до суду позовної заяви в частині вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди позивач повинен сплатити судовий збір. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в ухвалі від 16 січня 2020 року у справі № 310/1266/19.

Згідно зі ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Ухвалу суду від 10 грудня 2020 року про залишення позову без руху позивач отримав 22 грудня 2020 року, це підтверджується розпискою що міститься в матеріалах справи, однак станом на 04 січня 2021 року в установлений ухвалою строк недоліки заяви не усунув та не сплатив розмір судового збору зазначений судом в ухвалі.

Частиною 3 ст.185 ЦПК встановлено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві, що і було зроблено судом першої інстанції.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, повернувши позовну заяву позивачу. Згідно з п.7. ст.185 ЦПК повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.367, 368, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Першотравневого районного суду м.Чернівців від 04 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий І.Б. Перепелюк

Судді : А.І. Владичан

І.М. Литвинюк