ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2818/21 Справа № 182/4998/19 Суддя у 1-й інстанції - Рибакова В. В. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2021 року м.Кривий Ріг

справа № 182/4998/19

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному позовному провадженнів м. Кривому Розі, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами,апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2020 року, яке ухвалено суддею Рибаковою В.В. у місті Нікополі Дніпропетровської області,відомостей щодо дати складання повного тексту рішення суду матеріали справи не містять, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про стягнення коштів.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що відповідно до договору купівлі-продажу, укладеного 06.06.2018 року з Публічним акціонерним товариством «БТА Банк», ним придбано 1/2 частку об`єкта нерухомості, а саме: санаторний корпус літ. А-2, а-1, а(1)-1 загальною площею 919,8 кв.м., ганки літ.(1), а (2), а (6), сходи літ. А (5), санаторний корпус літ.Б-2, під Б-2, б-1, б (2)-1, б (1)-1 загальною площею 913,5 кв.м., ганок літ. б1, приямок літ.б (2), санаторний корпус літ.В-1, В (1)-1 загальною площею 166,2 кв.м., ганок з навісом літ. В (1), сходи літ.в, споруди №1-9,І що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Іншу 1/2 частину зазначеного об`єкта нерухомості придбано ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 06.06.2018 року з Публічним акціонерним товариством «БТА Банк».

Вказане майно придбано ними для здійснення спільної діяльності з облаштування, реконструкції та переобладнання під медичний центр.

02 липня 2018 року приватним нотаріусом Нікпольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Наявко І.М. посвідчено довіреність, відповідно до якої ОСОБА_2 надала третій особі по справі - ОСОБА_3 право бути її представником з питання підготовки до експлуатації, реконструкції, переобаднання та укладення договорів з комунальними та обслуговуючими підприємствами, договорів оренди земельної ділянки щодо будівель та споруд санаторія-профілакторія, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

05 липня 2018 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бикановою І.М. посвідчено довіреність, відповідно до якої ОСОБА_1 надав третій особі по справі - ОСОБА_3 представляти його інтереси з питань експлуатації належного позивачу 1/2 частки санаторія-профілакторія, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладати договори оренди земельної ділянки, на якій знаходиться вищевказане нерухоме майно, з подальшою їх реєстрацією.

26.12.2018 року між позивачем та ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» був укладений договір про постачання електричної енергії споживачу №03893-00, за яким позивачем сплачені грошові кошти в сумі 69517,90 грн., що підтверджується квитанціями.

06.06.2018 року третьою особою ОСОБА_3 , на підставі наданих сторонами довіреностей, було укладено договір №063/ФО з ТОВ «Служба охорони «Джеб» про надання охоронних послуг з охорони нежитлового приміщення, що знаходитсья по АДРЕСА_1 , за яким позивачем сплачено за послуги з охорони приміщення за період з червня 2018 року по березень, включно, 2019 року в сумі 265850 грн.

Таким чином, позивачем понесені витрати на управління, утримання та збереження вказаного спільного майна, а саме санаторія-профілакторія, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на загальну суму 335369,90 грн.

Оскільки відповідач має у власності 1/2 частину вказаного майна, ухиляється і не приймає участі в управлінні, утриманні та збереженні майна, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 на сворю користь витрати на утримання та збереження майна в сумі 167684 грн. та понесені ним судові витрати.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат на утримання майна суму в розмірі 34774,90 грн. та судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача на користь позивача 34774,90 грн. та постановлення нового рішення по справі в цій частині про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог позивача посилаючись на те, що позивачем 26.12.2018 року було укладено з ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» Договір про постачання електричної енергії споживачу № 03893-00, за яким позивачем сплачені грошові кошти в сумі 69517,90 грн., згідно доданих квитанцій. Проте, надані позивачем банківські квитанції за №1/77,1/78,1/79,1/80 датовані 13.11.2018 року до моменту укладання Договору від 26.12.2018 року. Також у вказаних квитанціях в призначенні платежу міститься посилання на Договір публічний від 13.11.2018 року О/Р 03426-00. У банківських квитанціях від 28.01.2019 року та від 30.05.2019 року в призначенні платежу міститься посилання Договір за № 03893-00 від 19.12.2018 року. В рахунку за №111/03426-00/7/1/П1 також зазначено, що вказаний рахунок видано відповідно до Договору № 03893-00 від 19.12.2018 року. Відповідач вважає, що вимоги щодо сплати грошових коштів в сумі 34758,95 грн. в якості компенсації витрат на утримання спільного майна в частині споживання електричної енергії не підтвердженні належними та допустимими доказами. Крім того відповідач зауважує на тому, що про існування Договору № 03893-00 від 26.12.2018 року, укладеного з ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги», позивач їй не повідомляв.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване, на його думку, апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Рішення суду першої інстанції не оскаржено в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за Договором № 063/ФО від 06.06.2018 року про надання охоронних послуг об`єкта, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , тому, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в цій частині не підлягає перегляду судом апеляційної інстанції.

Ухвалюючи рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат на утримання майна суму в розмірі 34774,90 грн., суд першої інстанції виходив з того, що з 06.06.2018року сторони по справі є співвласниками об`єкта нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 та, згідно ст.360ЦК України, зобов`язані, відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності, брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів),а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном, зокрема по оплаті послуг за постачання електричної енергії.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання.

Згідно зі ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись досуду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно положень ч.ч.1-5 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Згідно положень ч.1 ст.322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно ч.1 ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Відповідно ч.1 ст.360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Згідно ч.1 ст.544 ЦК України, боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, відповідно до договору купівлі-продажу, укладеного 06.06.2018 року з Публічним акціонерним товариством «БТА Банк», позивачем придбано 1/2 частку об`єкта нерухомості, а саме: санаторний корпус літ. А-2, а-1, а(1)-1 загальною площею 919,8 кв.м., ганки літ.(1), а (2), а (6), сходи літ. А (5), санаторний корпус літ.Б-2, під Б-2, б-1, б (2)-1, б (1)-1 загальною площею 913,5 кв.м., ганок літ. б1, приямок літ.б (2), санаторний корпус літ.В-1, В (1)-1 загальною площею 166,2 кв.м., ганок з навісом літ. В (1), сходи літ.в, споруди №1-9,І що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Іншу 1/2 частину зазначеного об`єкта нерухомості придбано ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 06.06.2018 року ОСОБА_2 з Публічним акціонерним товариством «БТА Банк».

02 липня 2018 року приватним нотаріусом Нікпольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Наявко І.М. посвідчено довіреність, відповідно до якої ОСОБА_2 надала третій особі по справі - ОСОБА_3 право бути її представником з питання підготовки до експлуатації, реконструкції, переобладнання та укладення договорів з комунальними та обслуговуючими підприємствами, договорів оренди земельної ділянки щодо будівель та споруд санаторія-профілакторія, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

05 липня 2018 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бикановою І.М. посвідчено довіреність, відповідно до якої ОСОБА_1 надав третій особі по справі - ОСОБА_3 представляти його інтереси з питань експлуатації належного позивачу 1/2 частки санаторія-профілакторія, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладати договори оренди земельної ділянки, наякій знаходиться вищевказане нерухоме майно, з подальшою їх реєстрацією.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно відповіді АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» від 13.11.2018 року № 76038/1600, між АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» та фізичною особою ОСОБА_1 укладено публічний договір про постачання електричної енергії споживачу за об`єктом, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Особовий рахунок для здійснення платежів визначено №03426-00 (а.с.56 копія відповіді).

26.12.2018 року між позивачем та ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» був укладений договір про постачання електричної енергії споживачу№ 03893-00за об`єктом, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Як вбачається з відповіді Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» від 13.11.2019 року, згідно умов договору про постачання електричної енергії споживачу № 03893-00 від 26.12.2018 року відбувається постачання електричної енергії за адресою АДРЕСА_1 . На виконання умов договору споживачем були проведені оплати: 26.12.2018 року 38649,58 грн., 28.01.2019 року 3098,95 грн., 30.05.2019 року 3530,91 грн., 11.11.2019 року 803,30 грн. (а.с.87)

Як вбачається із матеріалів справи, згідно квитанції №1/77 від 13.11.2018 року ОСОБА_1 сплачено за електроенергію за публічним договором від 13.11.2018 року, особовий рахунок НОМЕР_1 суму 29963,23 грн. та за послуги банку 299,63 грн., згідно квитанції №1/78 від 13.11.2018 року (а.с.24). Згідно квитанції №1/79 від 13.11.2018 року ОСОБА_1 сплачено за електроенергію за публічним договором від 13.11.2018 року, особовий рахунок НОМЕР_1 сплачено суму 32268,10 грн. та за послуги банку 322,68 грн. згідно квитанції №1/80 від 13.11.2018 року (а.с.25). Згідно квитанції №0.0..1 від 28.01.2019 року ОСОБА_1 сплачено за постачання електроенергії за договором №03893-00 суму 3098,65 грн. (а.с.26). Згідно квитанції №0.0..1 від 30.05.2019 року ОСОБА_1 сплачено за постачання електроенергії за договором №03893-00 суму 3530,91 грн. (а.с.27).

Отже, оскільки cторони з 06.06.2018 року є співвласниками об`єкта нерухомості, а саме: санаторія-профілакторія, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ,та кожному з них належить по 1/2 частці нерухомого майна, а позивачем по справі, за період з 13.11.2018 року по 30.05.2019 року було сплачено 69549,80 грн. в рахунок оплати послуг постачання електричної енергії, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню половина вартості понесених позивачем витрат на оплату послуг за електроенергію, розмір якої складає 34774,90 грн.

На підставі наведеного вище колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача 34774,90 грн. у відшкодування витрат на утримання майна суму в розмірі.

Не можуть бути підставою для скасування рішення та відмови в задоволені позовних вимог доводи апеляційної скарги про те, що надані позивачем банківські квитанції за №1/77,1/78,1/79,1/80 датовані 13.11.2018 року до моменту укладання Договору від 26.12.2018 року, оскільки, як вбачається із матеріалів справи, згідно відповіді АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» від 13.11.2018 року № 76038/1600 між АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» та фізичною особою ОСОБА_1 було укладено публічний договір про постачання електричної енергії споживачу за об`єктом, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та присвоєно особовий рахунок для здійснення платежів № 03426-00 (а.с.56 копія відповіді). Банківські квитанції за №1/77,1/78,1/79,1/80 датовані 13.11.2018 року, містять номер особового рахунку № НОМЕР_1 , який присвоєний за публічним договором про постачання електричної енергії споживачу за об`єктом, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , тобто є належним та допустимим доказом оплати позивачем послуг за постачання електроенергії.

Наведеним вище спростовуються посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що у квитанциях №1/77,1/78,1/79,1/80, датованих 13.11.2018 року, в призначенні платежу міститься посилання на Договір публічний від 13.11.2018 року О/Р 03426-00, оскільки дійсно, між АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» та фізичною особою ОСОБА_1 було укладено публічний договір про постачання електричної енергії споживачу за об`єктом, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та присвоєно особовий рахунок для здійснення платежів визначено № 03426-00, який і вказаний в зазначених квитанціях.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що у банківських квитанціях від 28.01.2019 року та від 30.05.2019 року в призначенні платежу міститься посилання на Договір за № 03893-00 від 19.12.2018 року не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції та відмови в задовленні позовних вимог позивача, оскільки помилковість зазначення дати договору 19.12.2018 року замість 26.12.2018 року, разом із вірним зазначенням особового рахунку № НОМЕР_1 та номеру договору № 03893-00, не може свідчити про те, що кошти сплачувались не на оплату вартості постачання електричної енергії споживачу за об`єктом, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Колегією суддів не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги відповідача про те, що в рахунку за №111/03426-00/7/1/П1 також зазначено, що вказаний рахунок видано відповідно до Договору № 03893-00 від 19.12.2018 року, оскільки вказана квитанція не була прийнята як доказ судом першої інстанції, оскільки є нечитабельною.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що вимоги щодо сплати грошових коштів в сумі 34758,95 грн. в якості компенсації витрат на утримання спільного майна в частині споживання електричної енергії не підтвердженні належними та допустимими доказами колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки як вбачається із матеріалів справи, за період з 13.11.2018 року по 30.05.2019 року позивачем було сплачено 69549,80 грн. в рахунок оплати послуг постачання електричної енергії, що підтверджується квитанцією № 1/77 від 13.11.2018 року про сплату позивачем послуг за постачання електричної енергії за публічним договором від 13.11.2018 року, особовий рахунок НОМЕР_1 суми 29963,23 грн. та за послуги банку 299,63 грн., квитанцією № 1/78 від 13.11.2018 року, квитанцією № 1/79 від 13.11.2018 року про сплату позивачем послуг за постачання електричної енергії за публічним договором від 13.11.2018 року, особовий рахунок НОМЕР_1 на суму 32268,10 грн. та за послуги банку 322,68 грн. квитанцією № 1/80 від 13.11.2018 року, квитанцією № 0.0..1 від 28.01.2019 року про сплату позивачем послуг за постачання електричної енергії за договором № 03893-00 суму 3098,65 грн. та квитанцією № 0.0..1 від 30.05.2019 року про сплату позивачем послуг за постачання електричної енергії за договором № 03893-00 суму 3530,91 грн. (а.с.24-27).

Колегією суддів не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги про те, що про існування Договору № 03893-00 від 26.12.2018 року, укладеного з ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги», позивач їй не повідомляв, оскільки, відповідно до вимог ч.1 ст.322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.

Отже, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду, а доводи апеляційної скарги та доповнень до апеляційної скарги, не спростовують зроблених в оскаржуваному рішенні висновків, тому колегія суддів вважає, що підстави для його скасування і задоволення апеляційної та доповнень до апеляційної скарги - відсутні.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального і процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи, в той час як доводи апеляційної скарги та доповнень до апеляційної скарги, висновків суду не спростовують, а тому апеляційна скарга та доповнення до апеляційної скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін.

В іншій частині рішення суду не оскаржено.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну ОСОБА_4 без задоволення.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 15лютого 2021 року.

Головуючий:

Судді: