Справа № 450/3761/21 Провадження № 2/450/1786/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"06" грудня 2021 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Кукси Д.А.

при секретарі Оленич О.І.

з участі позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» про (предмет позову) відшкодування шкоди спричиненої внаслідок ДТП,-

суд постановив таке рішення:

підстава позову (позиція позивача): позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача 2 - ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» в його користь завдану матеріальну шкоду в розмірі 100 107,00 грн., та 10000,00 грн. моральної шкоди та з відповідача 1 ОСОБА_2 10000,00 грн. моральної шкоди.

Даний позов обґрунтовує наступним. 30.10.2020 року на автодорозі М11 Львів Шегині (9 км + 750 м.) в с. Зимна Вода Пустомитівського району Львівської області відбулася ДТП за участю автомобіля марки Renault Premium, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 , який зіткнувся з автомобілем марки Toyota Avensis, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , в результаті чого транспортні засоби зазнали технічних пошкоджень.

30.10.2020 року на водія ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 №418458, згідно якого ОСОБА_3 порушив п.п.12.1, 13.1 ПДР України.

Також, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №418459 від 30.10.2020 року ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Fiat Tempra, д.н.з. НОМЕР_3 , порушив вимоги п. 11.4, 2.3 д ПДР України.

Постановою Залізничного районного суду міста Львова від 27.11.2020 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 122 КУпАП.

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 13.05.2021 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Так, Пустомитівським районним судом Львівської області встановлено, що відповідно до висновку експерта ЛНДІСЕ за результатами проведення інженерно транспортної експертизи від 28.04.2021 року №918, встановлений у протоколі причинно наслідковий зв`язок між порушенням водієм ОСОБА_3 п.п.12.1, 13.1 ПДР та зіткненням автомобілів відсутній, оскільки відповідно до вказаного висновку, причиною ДТП стало створення водієм автомобіля Fiat Tempra, д.н.з. НОМЕР_3 , небезпеки для руху автомобіля Toyota Avensis д.н.з. НОМЕР_2 , та створення аварійної ситуації для ОСОБА_3 , який керував автомобілем Renault Premium, д.н.з. НОМЕР_1 .

Позивач зазначає, що внаслідок ДТП йому було спричинено значну матеріальну шкоду. Вартість ремонту автомобіля Renault Premium, д.н.з. НОМЕР_1 , складає 100 107,00 грн. ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ», яка застрахувала цивільно правову відповідальність відповідача ОСОБА_2 , як власника транспортного засобу, відмовила позивачу у відшкодуванні заподіяної йому шкоди, оскільки Залізничним районним судом міста Львова не встановлено вини водія ОСОБА_2 перед транспортним засобом Renault Premium, д.н.з. НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 не притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, а тому відсутні законні підстави для виплати страхового відшкодування.

Також позивач зазначає, що внаслідок ДТП він та його сім`я зазнали значної моральної шкоди, яку оцінює в розмірі 20 000,00 грн. та просить стягнути з відповідачів в розмірі по 10 000,00 грн. кожного. За таких обставин позивач змушений звернутися за захистом своїх прав до суду.

Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, просив такі задоволити з підстав викладених в позовній заяві, щодо постановлення судом заочного рішення не заперечив.

Позиція відповідачів: в судове засідання не з`явилися, хоч були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи без участі відповідачів та їх представників чи відкладення розгляду справи до суду від відповідачів не надходило. У встановлений строк відповідачі не надали суду відзиву на позовну заяву без поважних причин.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, з`ясувавши думку позивача, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 280 ЦПК України для проведення судового розгляду справи, без участі відповідачів, у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, за наявними у матеріалах справи доказами та ухвалення заочного рішення, відповідно до ст. 282 ЦПК України.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі. 10.09.2021 року запит щодо доступу до персональних даних; 10.09.2021 року ухвала про відкриття провадження; 29.09.2021 року відповідь на запит; 22.10.2021 року ухвала про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Судом встановлено, що 30.10.2020 року о 19 год. 30 хв. на автодорозі М11 Львів Шегині (9 км + 700 м.) в с. Зимна Вода Пустомитівського району Львівської області відбулася ДТП за участю автомобіля марки Renault Premium, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який зіткнувся з автомобілем марки Toyota Avensis, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався попереду. В результаті ДТП транспортні засоби зазнали механічні пошкодження.

30.10.2020 року на водія ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 №418458, згідно якого ОСОБА_3 , керуючи автомобілем Renault Premium, д.н.з. НОМЕР_1 , не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем Toyota Avensis, д.н.з. НОМЕР_2 , чим порушив п.п.12.1, 13.1 ПДР України.

Також, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №418459 від 30.10.2020 року, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Fiat Tempra, д.н.з. НОМЕР_3 , на дорозі з двостороннім рухом, яка має дві смуги руху в одному напрямку, виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги, відокремлений дорожнім огородженням, чим спричинив створення аварійної обстановки, а саме, примусив водія транспортного засобу Toyota Avensis д.н.з. НОМЕР_2 , різко змінити швидкість руху шляхом застосування екстренного гальмування. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 11.4, 2.3 д ПДР України.

Постановою Залізничного районного суду міста Львова від 27.11.2020 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 122 КУпАП. Вказана постанова не оскаржувалася і набрала законної сили 08.12.2020 року.

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 13.05.2021 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Як вбачається з вказаної постанови, в межах справи про адміністративне правопорушення за клопотанням захисника Онищака Р.В., адвоката Федак Р.Р., Львівським НДІСЕ проведена судова автотехнічна (інженерно - транспортна) експертиза, за результатами якої отримано висновок експерта від 28.04.2021 року №918.

Виходячи з вказаного висновку експерта, Пустомитівський районний суд Львівської області прийшов до висновку, що встановлений у протоколі причинно наслідковий зв`язок між порушенням водієм ОСОБА_3 п.п.12.1, 13.1 ПДР та зіткненням автомобілів відсутній, оскільки відповідно до вказаного висновку, причиною ДТП стало створення водієм автомобіля Fiat Tempra, д.н.з. НОМЕР_3 , небезпеки для руху автомобіля Toyota Avensis д.н.з. НОМЕР_2 , та створення аварійної ситуації для ОСОБА_3 , який керував автопоїздом Renault Premium, д.н.з. НОМЕР_1 .

За ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Позивач є власником транспортного засобу Renault Premium 450DXI, реєстраційний номер НОМЕР_1 відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 .

До матеріалів справи позивачем долучено рахунок на передоплату №SR-FH2009438 від 11.11.2020 року, наданий товариством з обмеженою відповідальністю «ФХ сервіс», відповідно до якого загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля модель RENAULT, № шасі НОМЕР_5 , складає 100 107,00 грн.

Статтями 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно правова відповідальність водія транспортного засобу Fiat Tempra, д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_2 застрахована ТДВ «Страхова компанія «Ю. ЕС.АЙ» за Полісом обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР4272911 від 02.09.2020 року.

Позивач звертався до ТДВ «Страхова компанія «Ю. ЕС.АЙ» з заявою про виплату страхового відшкодування, якою просив виплатити йому страхове відшкодування у розмірі відновлювального ремонту автомобіля.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Листом від 18.06.2021 року № 51-4592 ТДВ «СК «Ю. ЕС.АЙ» позивачу відмовлено у виплаті страхового відшкодування з тієї підстави, що постановою Залізничного районного суду міста Львова вину ОСОБА_2 , цивільно правову відповідальність якого було застраховано за Полісом №АР4272911 ТДВ «СК «Ю. ЕС.АЙ», перед транспортним засобом Renault Premium, д.н.з. НОМЕР_1 , судом не встановлено. При відсутності постанови суду про притягнення водія транспортного засобу Fiat Tempra, д.н.з. НОМЕР_3 , до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП щодо шкоди, заподіяної транспортному засобу Renault Premium, д.н.з. НОМЕР_1 , стверджувати про настання цивільно правової відповідальності зазначеного водія неможливо, оскільки вина такого є недоведеною.

Позивач у позовній заяві зазначив, що внаслідок ДТП йому завдано шкоду у розмірі 100 107,00 грн. Вказаний розмір шкоди він обґрунтовує вартістю відновлювально ремонтних робіт, виконаних ТзОВ «ФХ сервіс», що підтверджується рахунком на передоплату №SR-FH2009438 від 11.11.2020 року.

При цьому жодних інших документів, які підтверджують оцінену шкоду, заподіяну транспортному засобу Renault Premium, д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зокрема акту огляду транспортного засобу, в якому викладені пошкодження автомобіля, заподіяні внаслідок ДТП, вид та перелік яких відповідають пошкодженням, що вказані у рахунку на передоплату №SR-FH2009438 від 11.11.2020 року, документів про перерахування коштів за проведення відновлювального ремонту (платіжних доручень, квитанцій про оплату, чеків), які позивач сплатив ТзОВ «ФХ сервіс», а також акту виконаних робіт позивач суду не представив.

Положеннями частини другої статті 1192 ЦК України визначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року по справі № 753/21177/16-ц зроблено висновок, що визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна», майнових прав та професійну оціночну діяльність та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (з відповідним змінами).

Водночас, матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження того, які саме пошкодження завдано належному позивачу транспортному засобу, а також того, що витрати, понесені на здійснення ремонту автомобіля, дійсно стосуються завданої шкоди під час ДТП, є необхідними для відновлення порушеного права позивача та перебувають у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з діями відповідача 1 під час вчинення ним ДТП 30.10.2020 року.

Крім того, позивачем не подано висновку автотоварознавчої експертизи або відповідного звіту про оцінку майна на підтвердження завданих належного йому автомобілю пошкоджень і розміру збитків.

Право на звернення із клопотанням про проведення судової автотехнічної експертизи з метою встановлення фактичного розміру завданої шкоди під час розгляду справи позивачем не реалізовано.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що аргументи, якими позивач мотивував своїй позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а тому у задоволенні таких слід відмовити.

Що стосується відшкодування позивачу заподіяної моральної шкоди, то відповідно до ст. 280 ЦК України - якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» моральна шкода це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних наслідків, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України з подальшими змінами від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Враховуючи те, що судом не встановлено факту доведеності заподіяння матеріальної шкоди позивачеві внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відповідачами, а тому вимоги щодо відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем стягненню з відповідачів не підлягають.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 23, 1167, 1188 ЦК України, ст.ст. 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,

п о с т а н о в и в :

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ, - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Пустомитівський районний суд Львівської області в 30-денний строк з дня проголошення рішення, а учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 30-денного строку з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай», , 04211 м. Київ проспект Героїв Сталінграду, 4/6 А.

Повний текст рішення складений 13.12.2021 року.

СуддяД. А. Кукса