Справа № 755/7718/21
Провадження № 2/755/4198/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" грудня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П., розглянувши за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про стягнення компенсації за невикористані дні додаткової відпустки на дитину, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка, ОСОБА_1 , звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з АТ «Райффайзен Банк Аваль» на користь ОСОБА_1 компенсацію за невикористані дні додаткових відпусток на дитину за період з грудня 2016 року по вересень 2020 року - всього 50 днів в сумі 79 849,00 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30.09.2020 ОСОБА_1 було звільнено з АТ «Райффайзен Банк Аваль» за угодою сторін. При звільненні та проведенні розрахунку їй не було виплачено компенсацію за невикористані дні додаткових відпусток на дитину за період з грудня 2016 року по вересень 2020 року, у зв`язку з чим 26.03.2021 вона звернулася до відповідача з заявою про отримання остаточного розрахунку заробітної плати за фактично відпрацьований період та грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпусток на момент звільнення. З лютого 2016 року вона самостійно виховує сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки рішенням суду від 09.12.2016 шлюб між позивачкою та батьком дитини розірваний. Про наявність малолітньої дитини та факт розлучення роботодавець був обізнаний, оскільки протягом грудня 2012 року - вересня 2014 року вона перебувала у декретній відпустці, а копія вказаного рішення суду наявна у матеріалах її особової справи. Крім того, позивачка надавала до відділу кадрів довідку-характеристику № 377 від 18.08.2020 та довідку зі Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 07.09.2020, які відповідач не прийняв до уваги. Позивачкою за період з грудня 2016 року по вересень 2020 року не було використано право на отримання додаткової відпустки одинокої матері, яка виховує дитину, у зв`язку з чим їй підлягає виплаті компенсація за невикористані 50 днів додаткової відпустки у розмірі 79 849,00 грн. При звільненні позивачка не була повідомлена про нараховані їй суми виплат.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25.05.2021 відкрито провадження у цій цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, яким роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. За клопотанням позивача судом витребувані докази у відповідача.

Відповідач копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками отримав 10.06.2021. позивачка копію ухвали суду отримала 30.06.2021.

25.06.2021 від представника відповідача АТ «Райффайзен Банк Аваль» - Семеняка С.В. надійшли клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, у задоволенні якого судом було відмовлено ухвалою від 30.06.2021, та відзив на позов, у якому просить відмовити у задоволенні позову. Дійсно позивачка працювала в АТ «Райффайзен Банк Аваль» на різних посадах з 08.08.2007 по 30.09.2020. Наказом від 28.09.2020 «Про звільнення з роботи» було встановлено виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористані відпустки різного типу в кількості 47 календарних днів за період з 01.10.2017 по 30.09.2020, зокрема було визначено виплатити компенсацію за 10 днів додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, за період з 01.01.2020 - 31.12.2020. У відповідності до наказу від 28.09.2020 з позивачкою проведено повний розрахунок та виплачено, крім іншого, компенсацію у сумі 56 785,40 грн за 47 календарних днів невикористаної відпустки за період з 01.01.2017 по 31.12.2020. Отже при звільненні ОСОБА_1 була нараховано та виплачено грошову компенсацію за невикористані 10 днів щорічної додаткової відпустки працівникам, які мають дітей (як одинокій матері) за період з 01.01.2020 - 31.12.2020. Підстави для нарахування та виплати їй при звільнення грошової компенсації за період з грудня 2016 по січень 2020 року (40 днів) були відсутні, оскільки позивачка подала документи, що підтверджують її статус одинокої матері, лише 21.08.2020. До цього позивачка не надавала роботодавцю інформацію про те, що має статус одинокої матері, та відповідно підстави для нарахування виплати їй грошової компенсації за період з грудня 2016 року по січень 2020 року біли відсутні. З грудня 2016 року по січень 2020 року ОСОБА_1 жодного разу не зверталася до роботодавця із заявою про надання їй щорічної додаткової відпустки як одинокій матері, не надавала документи на підтвердження того, що батько не бере участі у вихованні дитини, з огляду на що на час звільнення з роботи у роботодавця були відсутні підстави нараховувати та виплачувати їй компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки за період з грудня 2016 року по грудень 2019 року.

07.07.2021 до суду надійшла відповідь позивачки на відзив, у якій на задоволенні позову наполягає, відкидаючи доводи відзиву. Вважає, що надана відповідачем судова практика не є релевантною справі, що розглядається, оскільки вона завчасно повідомила роботодавця про свій статус. Обізнаність відповідача підтверджується виплатою компенсації за додаткову відпустку за 2020 рік. Щодо посилань відповідача на лист Міністерства соціальної політки від 30.05.2014 № 193/13/123-14, відповідно до якого роботодавець має право вимагати поновлення документів, що підтверджують відповідний статус, один раз на рік, то вказане є саме правом роботодавця, а не обов`язком працівника. Крім того, вказаний лист носить рекомендаційний характер.

Цього ж дня від позивачки надійшла заява про зменшення позовних вимог (шляхом викладення позову в новій редакції) вимог, відповідно до якої просить стягнути з відповідача на її користь компенсацію за невикористані дні додаткових відпусток на дитину за період з грудня 2016 року по грудень 2019 року - всього 40 днів в сумі 63 879,20 грн, оскільки із наданого відповідачем розрахунку убачається, що їй було частково нараховано компенсацію за 2020 рік.

16.07.2021 від представника відповідача АТ «Райффайзен Банк Аваль» - Семеняка С.В. надійшли пояснення по справі, які фактично є запереченнями відповідача на відповідь позивача на відзив. Представник відповідача посилається на доводи та аргументи, які були викладені раніше у відзиві, та зазначає, що наявність в особовій справі рішення суду про розірвання шлюбу підтверджує лише факт розлучення позивачки з чоловіком, однак не підтверджує того факту, що він як батько не приймав участі у вихованні дитини протягом грудня 2016 року - січня 2020 року.

Щодо додаткових пояснень, що надійшли від позивачки 21.07.2021, то останні судом до уваги не приймаються, оскільки подання позивачем такого виду заяви по суті справи ЦПК України не передбачено.

Інших заяв по суті справи від сторін не надійшло.

Таким чином, суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що з 08.08.2007 по 30.09.2020 ОСОБА_1 працювала на різних посадах в АТ «Райффайзен Банк Аваль», що підтверджується даними трудової книжки.

ОСОБА_1 має малолітню дитину - сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Шлюб між позивачкою та батьком малолітньої дитини, ОСОБА_3 , був розірваний рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 09.12.2016 по справі № 755/16270/16-ц.

Відповідачем визнається, що в електронному листі від 21.08.2020 позивачка надала роботодавцю документи, що підтверджують її статус одинокої матері.

21.09.2020 позивачка звернулася до роботодавця з запитом, у якому, серед іншого, повідомила про те, що є розлученою за рішенням суду № 755/16270/16-ц від 09.12.2016, виховує 7-річного сина, який знаходиться на її утриманні, аліментів не отримує, та є єдиними годувальником сім`ї.

Із характеристики, наданої Комунальним навчальним закладом «Навчально-виховний комплекс № 141 «Освітні ресурси та технологічний тренінг» міста Києва (дошкільний навчальний заклад - школа І ступеня - спеціалізована школа ІІІ ступеня з поглибленим вивченням іноземних мов та інформаційних технологій - технологічний ліцей)», убачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учнем 2-В класу НВК № 141 «ОРТ» м. Києва, де навчається з 2019 року. Мати, ОСОБА_1 , приділяє увагу сину та підтримує тісний зв`язок із закладом освіти, батько, ОСОБА_4 , на контакт із класний керівником не виходив.

Згідно з довідкою служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 07.09.2020 № громадянин ОСОБА_3 щодо участі у спілкуванні та вихованні малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до служби у справах дітей та сім`ї з грудня 2016 року по теперішній час не звертався.

Відповідно до наказу АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 28.09.2020 № 2013 К «Про звільнення з роботи» ОСОБА_1 звільнено з посади головного менеджера з організації та контролю судового провадження Управління пізнього збору заборгованості клієнтів роздрібного бізнесу Департаменту проблемної заборгованості роздрібних клієнтів з 30.09.2020 за угодою сторін, п. 1 ст. 36 КЗпП України, та здійснено одноразову виплату за видом нарахування «Заохочення разового характеру працівникам Банку (при звільненні)» (КВО 405) у розмірі трьох посадових окладів. Виплачено грошову компенсацію за невикористану відпустку в кількості 47 календарних днів за період з 01.01.2017 по 30.09.2020, зокрема: за період з 01.01.2020 - 31.12.2020 додаткова відпустка тривалістю 10 календарних днів працівникам, які мають дітей.

Згідно з розрахунковим листом АТ «Райффайзен Банк Аваль» роботодавцем проведено остаточний розрахунок з ОСОБА_1 при звільненні, зокрема: оплата за відпрацьовані дні згідно окладів - 28 646,00 грн; посадові надбавка - 3 007,83 грн; грошова компенсація за невикористану відпустку працівника, основн. діяльність - 56 785,40 грн; індексація доходів - 0,00 грн; заохочення разового характеру працівникам Банку (при звільненні) - 85 938,00 грн, загалом 174 377,23 грн, заборгованість - 0,00 грн.

26.03.2021 ОСОБА_1 звернулася до АТ «Райффайзен Банк Аваль» з заявою, у якій просила надати письмовий остаточний розрахунок заробітної плати за фактично відпрацьований період та грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпусток на момент звільнення.

Предметом розгляду у цій справі є стягнення грошової компенсації за 50 днів невикористаної додаткової відпустки, як одинокій матері, яка виховує дитину без батька за період роботи з грудня 2016 року по вересень 2020 року.

Спірні правовідносини регулюються положеннями КЗпП України та Законом України «Про відпустки» від 15.11.1996 №504/96-ВР.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 України «Про відпустки» державні гарантії та відносини, пов`язані з відпусткою, регулюються Конституцією України, цим Законом, Кодексом законів про працю України, іншими законами та нормативно-правовими актами України.

Законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами (ч. 1 ст. 3 КЗпП України).

Згідно з ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум (ч. 1 ст. 116 КЗпП України).

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про відпустки» право на відпустки мають громадяни України, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи.

Положеннями ст. 4 Закону України «Про відпустки» встановлено невичерпний перелік відпусток, право на які надається працівникам, зокрема: 4) соціальні відпустки: відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами (стаття 17 цього Закону); відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (стаття 18 цього Закону); відпустка у зв`язку з усиновленням дитини (стаття 18 1 цього Закону); додаткова відпустка працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи (стаття 19 цього Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 182-1 КЗпП України, ч. 1 ст. 19 Закону України «Про відпустки» жінці, яка працює і має двох або більше дітей віком до 15 років, або дитину з інвалідністю, або яка усиновила дитину, матері особи з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи, одинокій матері, батьку дитини або особи з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи, який виховує їх без матері (у тому числі у разі тривалого перебування матері в лікувальному закладі), а також особі, яка взяла під опіку дитину або особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи, чи одному із прийомних батьків надається щорічно додаткова оплачувана відпустка тривалістю 10 календарних днів без урахування святкових і неробочих днів.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про відпустки» у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

У листі Міністерства соціальної політики від 30.05.2014 № 193/13/123-14 «Щодо надання додаткової відпустки одинокій матері», що має рекомендаційний характер, зазначається про те, чинне законодавство не містить конкретного переліку документів, які слід пред`явити розлученій жінці, яка виховує дитину без батька, для отримання додаткової соціальної відпустки.

Відтак для підтвердження права на зазначену відпустку в цьому випадку роботодавцю має бути пред`явлений будь-який офіційно складений, оформлений та засвідчений в установленому порядку документ, у якому з достатньою достовірністю підтверджується відсутність участі батька у вихованні дитини.

Оскільки соціальна додаткова відпустка, передбачена ст. 19 Закону України «Про відпустки», надається один раз протягом календарного року і за цей час може змінитися статус одинокої матері, роботодавець має право вимагати поновлення зазначених документів один раз на рік.

Відповідач АТ «Райффайзен Банк Аваль» зазначає про те, що з грудня 2016 року по липень 2020 року ОСОБА_1 жодного разу не зверталась до нього з заявою про надання їй щорічної додаткової відпустки як одинокій матері, не надавала документи на підтвердження того, що батько не брав участі у вихованні дитини, у тому числі - не надавала жодну із довідок, долучених до позову - з навчального закладу та служби у справах дітей та сім`ї. Вказане твердження матеріалами справи та безпосередньо позивачкою у заявах по суті справи не спростовано.

Таким чином, за матеріалами справи судом встановлено, що про свій статус одинокої матері ОСОБА_1 повідомила роботодавця електронним листом у серпні 2020 року та письмово у вересні 2020 року.

У постанові від 21.12.2020 по справі № 520/2226/19 колегія суддів Верховного Суду зазначила про те, що основним критерієм для визначення статусу одинокої матері є: виховання та утримування дитини без участі батька.

Підставою для отримання статусу одинокої матері є відсутність запису про укладення шлюбу або наявність свідоцтва про розірвання шлюбу. Втім, свідоцтва недостатньо, необхідно також підтвердити факт того, що батько справді не бере участі у вихованні дитини.

Чинне законодавство не містить конкретного переліку документів, які слід пред`явити матері, що виховує дитину без батька, для отримання додаткової соціальної відпустки.

Тому для підтвердження права на зазначену відпустку в цьому випадку роботодавцю має бути пред`явлений будь-який офіційно складений, оформлений та засвідчений в установленому порядку документ, в якому з достатньою достовірністю підтверджується відсутність участі батька у вихованні дитини.

Колегія суддів Верховного Суду звертає увагу, що обов`язок оформлення таких документів лягає на працівника, а не на роботодавця.

Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_1 про свій статус одинокої матері у період з грудня 2016 року до серпня 2020 року роботодавця шляхом надання відповідних підтверджуючих документів не повідомляла, відтак у роботодавця не виник обов`язок по виплаті їй компенсації за невикористані дні додаткових відпусток на дитину за період з грудня 2016 року по грудень 2019 року. Судом враховується, що при звільненні ОСОБА_1 була виплачена компенсація за невикористані дні додаткової відпустки на дитину за період з січня по грудень 2020 року, що підтверджується матеріалами справи та позивачкою не заперечується.

Факт розлучення ОСОБА_1 та наявність у неї малолітньої дитини не підтверджують той факт, що позивачка є одинокою матір`ю, що також не свідчить про наявність, визначених ч. 1 ст. 19 Закону України «Про відпустку», підстав для нарахування компенсації за невикористану таку додаткову відпустку.

Згідно зі ст. 12 ЦПК Українита відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В процесі розгляду справи судом не встановлено, що позивачка у період з часу виникнення та до серпня 2020 року довела до відома роботодавця інформацію про наявність у неї статусу одинокої матері та надала будь-які документи, окрім свідоцтва про народження дитини та рішення про розірвання шлюбу, які б належним чином підтвердили наявність у неї такого статусу, та зумовила виникнення у роботодавця обов`язку нарахувати та виплатити їй на дату її звільнення компенсацію за невикористані додаткові відпустки на дитину за період з грудня 2016 року по грудень 2019 року.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про стягнення компенсації за невикористані дні додаткової відпустки на дитину є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 47, 116, 182-1 КЗпП України, ст.ст. 2, 4, 19, 24 Закону України «Про відпустки», ст.ст. 4, 12, 13, 81, 82, 141, 259, 263-265, 268, 274-279, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У позові ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (, м. Київ вул. Лєскова, 9) про стягнення компенсації за невикористані дні додаткової відпустки на дитину - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: