Справа № 341/1362/20
Провадження № 22-з/4808/114/21
Головуючий у 1 інстанції Гаполяк Т.В.
Суддя-доповідач Василишин
У Х В А Л А

13 грудня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Василишин Л.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Пнівчук О.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Первинної профспілкової організації «Бурштинської ТЕС» про стягнення заробітної плати за час затримки розрахунку, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 12 жовтня 2021 року,

в с т а н о в и в:

Рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 12 жовтня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Первинної профспілкової організації «Бурштинської ТЕС» на користь ОСОБА_1 50000 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 19 квітня 2018 року по 21 жовтня 2018 року.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подав апеляційну скаргу.

Системою автоматизованого розподілу справ 19 листопада 2021 року здійснено розподіл даної справи. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено колегію у складі: головуюча суддя (суддя - доповідач) Пнівчук О.В., судді: Девляшевський В.А., Томин О.О.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 23 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з підстав невідповідності за змістом і формою вимогам статті 356 ЦПК України та несплати апелянтом судового збору.

10 грудня 2021 року ОСОБА_1 подав заяву про відвід судді Пнівчук О.В., яку мотивував тим, що суддя порушила норми матеріального та процесуального права, перешкоджає йому у доступі до правосуддя та праві на суд, зобов`язала сплатити судовий збір, від якого він звільнений законом.

Такі дії судді Пнівчук О.В. у даному процесі, на його переконання, викликають сумнів в її неупередженості та об`єктивності.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 10 грудня 2021 року заяву ОСОБА_1 про відвід визнано необґрунтованою та передано для вирішення іншому судді, який не входить до складу суду, визначеному в порядку, передбаченому частиною 1 статті 33 ЦПК України.

Частинами 2, 3 статті 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 грудня 2021 року вирішення питання про відвід передано на розгляд судді Івано-Франківського апеляційного суду Василишин Л.В.

З огляду на зміст заяви, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, а відвід є необґрунтованим виходячи з таких підстав.

Статтею 36 ЦПК України визначено перелік підстав відводу (самовідводу) судді.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно із частиною 3 статті 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Разом з тим, із поданої заяви не вбачається існування обґрунтованих обставин, які викликають сумнів в неупередженості або необ`єктивності судді Пнівчук О.В., а також не свідчать про існування інших, передбачених статтею 36 ЦПК України, підстав для відводу. А незгода з процесуальним рішенням судді за прямою вказівкою процесуального закону не є такою підставою.

Отже, заява про відвід є необґрунтованою.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що наявність безсторонності згідно пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, §49-52, ЄСПЛ, від 09.11.2006 року).

З огляду на викладене, у задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Керуючись ст. 36, 39, 40, 260 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Пнівчук О.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Первинної профспілкової організації «Бурштинської ТЕС» про стягнення заробітної плати за час затримки розрахунку, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 12 жовтня 2021 року - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.В. Василишин