Справа № 180/3015/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Нанічкіної Н.М., з секретарем судового засідання Лебедєвою К.Є., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

07.12.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Разом із позовною заявою подано заяву про забезпечення позову, в якій позивачка просить накласти арешт на будинок АДРЕСА_1 , зареєстрований за відповідачем ОСОБА_2 . Заяву обгрунтовано тим, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а саме ускладнити стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 одноразовим платежем грошової компенсації за Ѕ частки майна в сумі 142035 гривень та судових витрат на суму 5620,50 гривень, оскільки є ризики відчуження відповідачем будинку АДРЕСА_1 до винесення судом рішення по справі.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, оглянувши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з вимогами ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як вбачається із заяви про забезпечення позову, між сторонами виник спір майнового характеру, за результатами вирішення якого позивачка ОСОБА_1 бажає отримати грошову компенсацію з відповідача, тому нею заявлено вимогу про накладення арешту на будинок АДРЕСА_1 , що належать відповідачу ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 10.03.2004 року. При цьому будинок не є предметом спору.

Заявниця зазначає, що існує загроза того, що відповідач може вчинити дію щодо відчуження належного йому будинку, і це в подальшому може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а саме стягнути з відповідача на її користь одноразовим платежем грошової компенсації за Ѕ частку майна в сумі 142035 грн та судових витрат.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову шляхом накладеня арешту на майно, суд зважає за те, що будинок АДРЕСА_1 не є об`єктом спору у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Суд не вбачає підстав для обмеження відповідача ОСОБА_2 у праві розпоряджатися своїм майном будинком АДРЕСА_1 , оскільки відсутній зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог.

Сама лише потенційна можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження їх доказами, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, керуючись ст.ст.149-150, 153, 260, 353-354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання.

Суддя: Н. М. Нанічкіна