ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ковалевської Л.М.,

за участі секретаря Омельчук С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові Київської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Томашівської сільської ради Фастівського району про визнання права власності на спадщину, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2021 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до Томашівської сільської ради Фастівського району про визнання права власності на спадщинупро визнання права власності на спадщину, мотивуючи вимоги тим, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його матері ОСОБА_2 відкрилась спадщина до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім.Ілліча розміром 5,2 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Великогуляківської сільської ради Фастівського району Київської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ номер 0099855, зареєстрованого 22 січня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за номером 421, а також право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім.Ілліча розміром 5,2 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Великогуляківської сільської ради Фастівського району Київської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ номер 0099854, зареєстрованого 22 січня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за номером 420 та житловий будинок АДРЕСА_1 . Спадкоємцем першої черги є позивач як син спадкодавиці. При зверненні позивача до нотаріуса з питання отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, йому було відмовлено в зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на майно. У зв`язку з вище викладеним позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою судді від 11 жовтня 2021 року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 22 листопада 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання представник позивача адвокат Дьячук Н.В. не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, через канцелярію суду надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити.

Відповідач - Томашівська сільська рада Фастівського району в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, через канцелярію суду надали письмову заяву, в якій зазначили, що просять розглядати справу без їх участі та прийняти рішення згідно чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з`ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 09 березня 2006 року Виконкомом Великогуляківської сільської ради Фастівського району Київській області, серія НОМЕР_1 /а.с.9/.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне все їй майно.

Згідно довідки №85 від 17.03.06 виданої Великогуляківською сільською радою Фастівського району встановлено що на час відкриття спадщини позивач ОСОБА_1 постійно проживав із спадкодавцем ОСОБА_2 , і впродовж шести місяців з часу відкриття спадщини не заявив про відмову від неї, тому в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України він є таким, що прийняв спадщину.

Згідно рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2017 року за ОСОБА_1 визнано право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Ілліча, розміром 5,2 в умовних кадастрових гектарах, розташованої на території Великогуляківської сільської ради Фастівського району Київської області(сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КВ №0099855, зареєстрований 22.01.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за номером 421) та визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Ілліча, розміром 5,2 в умовних кадастрових гектарах, розташованої на території Великогуляківської сільської ради Фастівського району Київської області(сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КВ №0099854, зареєстрований 22.01.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за номером 420) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.14-17/.

На час винесення рішення у справі ОСОБА_1 не знав про те, що до складу спадкового майна ще увійшов житловий будинок АДРЕСА_1 , який спадкодавець ОСОБА_2 набула в порядку спадкування за законом після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак не встигла за життя отримати відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом, та, відповідно, виготовити та отримати правовстановлюючі документи на своє ім`я.

Факт того, що позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 та його батьками є: батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_2 підтверджується його свідоцтвом про народження серії /а.с.13/.

Відповідно до статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

У зв`язку з тим, що батьки спадкодавця померли, а спадкодавиця на день смерті у шлюбі не перебувала, дітей до 18 років не мала, спадкоємцем першої черги є її син ОСОБА_1 , тобто позивач по справі, який має право на спадкове майно за законом, що підтверджено довідкою Великогуляківської сільської ради №174 від 28.03.13 /а.с.11/.

Реалізовуючи своє право на спадщину позивач звернувся до нотаріальної контори з питання прийняття спадщини, але Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.10.2021 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований в АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як ним не надано правовстановлюючих документів, тобто оригіналу свідоцтва про право власності /а.с.15/.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно з ч. 3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Проаналізувавши обставини справи, оцінивши представлені сторонами в порядку ст. 76 ЦПК України докази в їхні сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до архівної довідки Фастівського БТІ від 27.09.2021 за №804 житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано на ім`я ОСОБА_3 /а.с.24/.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.12/.

Позивач позбавлений можливості надати нотаріусу необхідні правовстановлюючі документи через те, що ОСОБА_3 , будучи власником житлового будинку АДРЕСА_1 втратив за життя оригінал Свідоцтва про право власності на житловий будинок.

Згідно з п.4.12 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.12 № 296/5 свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів; відповідно до п.4.15 глави 10 вказаного Порядку видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Як визначено п.4.18 глави 10 Порядку, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відмова нотаріуса є обґрунтованою, оскільки викладені обставини згідно з п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.12 та ст. 49 Закону України „Про нотаріат дійсно є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.08 „Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Аналогічну позицію викладено і в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.13 № 24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, згідно з п. 3.1 якого визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку.

Як зазначено в п. 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.13 № 24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла.

Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Практику визнання права власності на будинки у порядку спадкування за наявності технічного паспорту на будинок, надання земельної ділянки у користування для обслуговування будинку визнано позитивною.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно з ч. 3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Так, судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_2 набула за життя у власність житловий будинок АДРЕСА_1 , оскільки фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 , який в свою чергу набув у власність житловий будинок, що підтверджується довідкою Фастівського МБТІ, відповідно до якої право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстроване на ім`я ОСОБА_3 , на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Великогуляківською сільською радою 27.01.1989 року, згідно рішення Фастівської районної ради № 162 від 15.11.1988 року, зареєстрованого в Фастівському БТІ і реєстрову книгу № 1 під реєстровим № 8.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., зокрема, в ст. 1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст. 9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст. 16 Цивільного кодексу України). Об`єктами права власності є будь-які речі (майно). Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (ст. 179 ЦК України).

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до п. 3.3 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4/13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено «у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно».

Також у даному Листі зазначено, що «найпоширенішою причиною звернення особи в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем».

Відповідно до листа вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6-47/0/9-12 від 10.07.2012, судам слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Таким чином, передумовою звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав є наявність постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Керуючись ст. ст. 12, 76-81, 223, 258-259, 264-265 ЦПК України, ст. ст.16, 179, 328, 392, 1218, 1268,1270 ЦК України, Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4/13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Томашівської сільської ради Фастівського району про визнання права власності на спадщину задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області за правилами, встановленими в ст. ст. 354-356 ЦПК України відповідно, з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розд. ХІII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Суддя Л.М. Ковалевська