У х в а л а

Іменем України

13 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 760/9580/21-ц

провадження № 61-19589 ск 21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 04 червня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням народного суду Залізничного району м. Києва від 17 січня 1979 року (справа № 2-4/79) шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції із заявою про перегляд рішення народного суду Залізничного району м. Києва від 17 січня 1979 року за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що нею не було реалізовано право на звернення до суду у порядку, встановленому законом, та не вчинялися дії, що були необхідними для розгляду та вирішення цивільної справи № 2-4/79. Станом на дату розгляду народним судом Залізничного району Києва справи № 2-4/79 та ухвалення судового рішення, про яке вона дізналась 07 грудня 2020 року, вона з ОСОБА_2 продовжували жити однією сім`єю та вести спільне господарство ще тривалий час і лише в 2016 році виникла необхідність у припиненні їхніх шлюбних відносин. Вважала цю обставину нововиявленою, про яку на час розгляду справи вона не знала і не могла знати, посилаючись на пункт 1 частини другої статті 423 ЦПК України.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04 червня 2021 року

у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 04 червня 2021 року залишено без змін.

01 грудня 2021 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку

ОСОБА_1 подано касаційну скаргу, у якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, прийняти нову постанову про задоволення її заяви.

Перевіривши доводи касаційної скарги ОСОБА_1 , у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Із оскаржуваних судових рішень, доданих до скарги матеріалів убачається,

що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Пунктом 1 частини другої статті 424 ЦПК України визначено, що з урахуванням положень частини першої цієї статті заява про перегляд рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

Згідно з частиною третьою статті 424 ЦПК України строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені.

Таким чином, встановлений пунктом 1 частини другої статті 424 ЦПК України трирічний строк для подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, є присічним і поновленню не підлягає. Недодержання умови щодо цього строку є підставою для відмови у відкритті провадження за нововиявленими обставинами незалежно від поважності причин пропуску цього строку.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, встановивши, що ОСОБА_1 , подала заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами після спливу встановленого пунктом 1 частини другої статті 424 ЦПК України трирічного строку, який є присічним і

не може бути поновлений, дійшов обґрунтованого висновку про відмову

у відкритті провадження.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року «Пономарьов проти України» № 3236/03, § 40).

Посилання у касаційній скарзі про те, що протокольною ухвалою суду апеляційної інстанції 02 листопада 2021 року відмовлено ОСОБА_1

у задоволенні заяви про відмову від позову у справі (№ 2-4/79) за її позовом до

ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, проте така заява повністю відповідала вимогам ЦПК України, є безпідставними.

Зазначена заява ОСОБА_1 могла бути розглянута лише у разі перегляду

в апеляційному порядку рішення суду від 17 січня 1979 року. Натомість, предметом апеляційного перегляду була ухвала Солом`янського районного суду м. Києва від 04 червня 2021 року про відмову у відкритті провадження щодо перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, що

не передбачає розгляду заяви про відмову від позову.

Інші доводи касаційної скарги ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм процесуального права й висновків суду першої та апеляційної інстанцій

не спростовують, на законність судових рішень не впливають, а направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним

і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 04 червня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 листопада

2021 року за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць

Д. Д. Луспеник