Справа № 346/729/21
Провадження № 22-ц/4808/1757/21
Головуючий у 1 інстанції П`ятковський В. І.
Суддя-доповідач Девляшевський В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (суддя-доповідач) Девляшевського В.А.

суддів: Пнівчук О.В., Томин О.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бойка Богдана Богдановича на заочне рішення Коломийського міськрайонного суду, ухвалене головуючим суддею П`ятковським В.І. 01 червня 2021 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

в с т а н о в и в :

У лютому 2021 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом, вимоги якого уточнила під час розгляду справи, до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Позовні вимоги обгрунтовувала тим, що сторони є батьками неповнолітніх синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 09 січня 2020 року на її користь з відповідача стягуються аліменти щомісячно в розмірі по 1400,00 грн на утримання дітей. Проте, на даний час сума аліментів є недостатньою для їх матеріального забезпечення, оскільки витрати на повсякденні потреби є значно вищими. Самостійно забезпечувати синів на належному рівні вона не має змоги. Натомість відповідач не бере участі в оплаті додаткових витрат на утримання дітей, які часто хворіють та потребують належного лікування. При цьому, його матеріальний стан значно покращився, оскільки він працює за кордоном та отримує високу заробітну плату. Посилаючись на зазначені обставини, вважала, що є підстави для збільшення розміру аліментів до 2 500,00 грн щомісячно на кожну дитину.

Заочним рішенням Коломийського міськрайонного суду від 01 червня 2021 року з врахуванням ухвали про виправлення описки від 10 червня 2021 року, позов задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_5 у розмірі по 2500,00 грн щомісячно на кожну дитину. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, представник ОСОБА_1 - адвокат Бойко Б.Б. подав апеляційну скаргу. Просив рішення суду змінити в частині розміру аліментів, та стягувати з відповідача на утримання неповнолітніх дітей по 1700,00 грн.

Мотивував її тим, що справу розглянуто за відсутності відповідача та його представника, який не був належним чином повідомлений про судове засідання. Натомість позиція та аргументи, викладені в заяві представника ОСОБА_1 не були взяті до уваги. Вказує, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин, передбачених статтею 192 СК України стосовно підстав зміни розміру аліментів. Твердження позивачки щодо його місця роботи за кордоном є голослівними та не підтвердженими належними доказами. Сама по собі інформація щодо перетинання кордону не підтверджує ні його працевлаштування за кордоном, ні розмір заробітної плати. Відтак суд зробив вказані висновки на підставі припущень, що є недопустимим.

Звертає увагу, що розмір аліментів, встановлений рішенням Коломийського міськрайонного суду від 09 січня 2020 року, не суперечить вимогам частини другої статті 182 СК України, оскільки перевищує мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину відповідного віку. Висновки суду в оскаржуваному рішенні, що відповідач є молодого віку, працездатний, регулярно виїжджає за кордон, є оціночними та не однозначними. На сьогоднішній день останній постійного систематичного заробітку не має, не працює, підприємницькою діяльністю не займається та не стоїть на обліку в районному центрі зайнятості. Крім того, він перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 , в якому виховує спільну малолітню дочку, утримує її та дружину. Суд не врахував, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів майновий стан відповідача не змінився.

Разом з тим, апелянт не заперечує свій обов`язок по утриманню неповнолітній дітей і їх зростаючі потреби, а тому готовий сплачувати аліменти у розмірі 3 400,00 грн на двох.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 19 листопада 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі та надано строк на подання відзиву протягом десяти днів з дня одержання ухвали. Згідно даних відстеження пересилання поштових відправлень АТ «Укрпошта» копію ухвали ОСОБА_2 отримала 23 листопада 2021 року.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Гринів Я.В. подала відзив на апеляційну скаргу 09 грудня 2021 року, тобто після закінчення встановленого судом строку на його подання і клопотання про продовження строку при цьому не заявлено.

В силу вимог статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

У зв`язку з цим апеляційний суд залишає цей відзив без розгляду.

В силу частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За положеннями статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення місцевого суду відповідає цим вимогам.

Встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, і є батьками неповнолітніх синів ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5-8).

Діти проживають з матір`ю та перебувають на її вихованні та утриманні, чого відповідач не заперечує.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 09 січня 2020 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у твердій грошовій сумі в розмірі по 1400,00 грн щомісячно, починаючи з 03 жовтня 2019 року до досягнення ними повноліття (а.с. 26-28).

З розрахунку, наданого державним виконавцем, станом на 26 квітня 2021 року заборгованість зі сплати аліментів у платника відсутня (а.с. 113).

Звертаючись до суду з цим позовом та обгрунтовуючи свої вимоги стосовно збільшення розміру аліментів на утримання дітей до 2500,00 грн на кожного щомісячно, ОСОБА_2 покликалась на недостатність розміру стягуваних аліментів для належного їх забезпечення. Вказувала, що батько працює за кордоном та отримує високі доходи, а тому спроможний сплачувати аліменти на утримання дітей у більшому розмірі.

В свою чергу, відповідач заперечував покращення свого матеріального становища з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів. Разом з тим в апеляційній скарзі висловив готовність сплачувати аліменти по 1700,00 грн щомісячно на утримання дітей.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

З огляду на вищенаведене, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Тобто, закон надає право платнику аліментів або стягувачу звернутися до суду про зменшення або збільшення розміру аліментів, що визначені рішенням суду. Підставами для цього є зміна матеріального або сімейного стану сторін, погіршення або поліпшення стану їх здоров`я.

При визначенні розміру аліментів в сумі по 2 500,00 грн суд виходив з рівності обов`язку батьків щодо утримання дитини, прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, а також з матеріального становища платника аліментів.

При цьому судом враховано відповідь Державної прикордонної служби України від 29 квітня 2021 року, зі змісту якої ОСОБА_9 регулярно виїжджає за кордон, що може свідчити про його роботу за кордоном та отримання там доходів (а.с. 89). Жодних належних доказів, які б спростовували доводи позивачки з цього приводу, зокрема мету систематичного виїзду за межі України та тривалого перебування за кордоном, відповідачем не представлено ні в суді першої, ні апеляційної інстанції. З цього можна дійти до висновку про те, що відповідач не бажає повідомити суду про джерело та розмір свого дійсного доходу.

Таким чином, на час ухвалення рішення матеріали справи не містили даних щодо наявності та розміру доходів ОСОБА_9 , який би позбавляв його можливості сплачувати аліменти у визначеному розмірі.

Відтак, колегія суддів вважає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що розмір присуджених аліментів необхідно змінити, а новий розмір визначити з врахуванням положень статті 182 СК України. Виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітніх дітей, визначено необхідним та достатнім збільшення аліментів до 2 500,00 грн.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

Вказана величина свідчить про мінімальний рівень матеріального забезпечення. Разом з тим відповідач ні в суді першої, ні апеляційної інстанції не вказав на виключні обставини, які б підтверджували його спроможність надавати допомогу дітям лише на мінімальному рівні, тобто половину прожиткового мінімуму.

Натомість в апеляційній скарзі він визнав обставини позову в частині збільшення витрат на утримання дітей та підтвердив спроможність сплачувати аліменти у більшому розмірі, зокрема по 1700,00 грн щомісячно. Доводів з приводу неможливості нести витрати у визначеному судом розмірі апеляційна скарга не містить. Аналогічно не надано ОСОБА_9 будь-якої інформації про наявність медичних протипоказань, встановлених щодо працевлаштування та зайняття певними видами діяльності.

Той факт, що відповідач офіційно не працевлаштований і має на утриманні малолітню доньку, не звільняє його від обов`язку забезпечувати належне утримання своїх старших неповнолітніх синів.

Посилання на те, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин щодо зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України колегія відхиляє, оскільки сторона відповідача частково визнала позов, тобто погодилася, що існують підстави для збільшення розміру аліментів.

На думку колегії суддів, визначений місцевим судом розмір аліментів є об`єктивним з огляду на вимоги закону щодо прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, узгоджується з встановленими обставинами справи, наданими доказами та вимогами СК України.

Беручи до уваги, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, які повинні забезпечити належне утримання дітей до повноліття незалежно від розміру їх доходів, те, що відповідач є працездатним, фізично здоровим, інших утриманців не має, апеляційний суд погоджується з висновком суду про обгрунтованість збільшення стягнення аліментів в зазначеному розмірі.

При цьому колегія суддів вважає, що виходячи з закріплених частиною 9 статті 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, такий розмір аліментів сприятиме гармонійному фізичному та духовному розвитку дітей, а платник аліментів, враховуючи встановлені судом обставини та часткове визнання позову, має можливість нести відповідні витрати. Аліменти у визначеному судом розмірі є помірною сумою, не завищеною в сьогоднішніх умовах з урахуванням віку та потреб дитини тощо.

Отже, судове рішення в даній справі ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги зводяться лише до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду першої інстанції.

З огляду на це апеляційна скарга відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Враховуючи, що ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа віднесена законом до малозначних, рішення в ній не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Керуючись статтями 374, 375, 381 - 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бойка Богдана Богдановича залишити без задоволення, а заочне рішення Коломийського міськрайонного суду від 01 червня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий В.А. Девляшевський

Судді: О.В. Пнівчук

О.О. Томин

Повний текст постанови виготовлено 13 грудня 2021 року.