Справа № 680/934/20
№2/680/68/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2021 року смт Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Яцини О.І.,

за участі секретаря судового засідання Стандрійчук М.П.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення кредитної заборгованості в сумі 16819,33 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 03 травня 2018 року.

ОСОБА_2 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Позичальнику було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. Для користування кредитним картковим рахунком позичальник отримав кредитну картку. У подальшому розмір кредитного рахунку збільшився до 10000 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 помер. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 .

Дізнавшись про смерть позичальника, банк 21 лютого 2020 року направив претензію кредитора до приватного нотаріуса Кохан О.В., та 16 квітня 2020 року отримав відповідь.

12 червня 2020 року до спадкоємців позичальника було направлено лист-претензію, згідно з якої позивач заявив до них свої вимоги, але ніяких дій не було виконано.

Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 03 травня 2018 року становить 16819,33 грн. Посилаючись на те, що спадкоємці в силу ч.2 ст.1282 ЦК України зобов`язані задовольнити вимоги кредитора, просить задовольнити позов.

Ухвалою судді від 25 листопада 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі за даним позовом та надано відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву.

При відкритті провадження у справі задоволено клопотання представника позивача про витребування довідки про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою: АДРЕСА_1 , станом на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ; та копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_2 .

Окрім того, разом із позовною заявою від представника позивача надійшло клопотання про огляд електронних доказів за місцем їх знаходження, а саме, здійснення огляду та фіксування змісту розділу 2.1.1 Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ «Приватбанк» за посиланням http://privatbank.ua/terms та доступні за наступним шляхом: «Архів договорів», перейти за посиланням «більше», обрати сторінку №3, повний текст за посиланням «Повний договір (актуальний на 01 липня 2018 р.)», розділ 2.1.1 знаходиться на сторінках 275-293 повного договору.

Відповідно до ст.100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео - та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Відповідно до частини 1 статті 85 ЦПК України письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням.

До позовної заяви представником позивача долучені Умови та правила надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ «Приватбанк», а тому підстави для їх огляду за місцезнаходженням відсутні.

Тому, клопотання представника позивача про огляд електронних доказів за місцем їх знаходження задоволенню не підлягає.

Представник позивача разом із позовом подав клопотання про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити.

30 грудня 2020 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву в якому просив суд відмовити в позові. Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . Про наявність договірних зобов`язань між позивачем та спадкодавцем, відповідачу випадково стало відомо лише в березні 2019 року після телефонної розмови з працівником банку. 10 квітня 2019 року відповідач повідомив позивача про смерть ОСОБА_2 та надав копію свідоцтва про смерть. 28 січня 2020 року позивач на адресу приватного нотаріуса Кохан О.В. направив претензію кредитора в порядку ст.1281 ЦК України, а 03 березня 2020 року нотаріус надав відповідь на претензію. Вважає, що позивач пропустив шестимісячний строк для пред`явлення вимог до спадкоємця, передбачений ст.1281 ЦК України, оскільки лише через дев`ять місяців із дати повідомлення про смерть позичальника, позивач звернувся з претензією до спадкоємців із метою включення боргу до спадкового маси.

Зазначив, що підпис в анкеті-заяві від 03 травня 2018 року не схожий на підпис ОСОБА_2 , а в умовах надання та тарифах на споживче кредитування взагалі відсутній підпис останнього, отже позивач не довів наявність укладеного кредитного договору між ним та спадкодавцем.

Отже, позивач пропустив строк на пред`явлення претензії до спадкоємців позичальника, та не надав належних доказів, що підтверджують обставини, на які він посилається та які підтверджували б укладання кредитного договору, видачу коштів спадкодавцю, та наявності будь якої заборгованості перед позивачем.

08 лютого 2021 року до суду надійшла відповідь на відзив в якій позивач послався на обставини викладені у позовній заяві та просив суд задовольнити позовні вимоги. До відповіді на відзив долучив інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та витяг з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів.

10 лютого 2021 року відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив в яких просив суд відмовити в позові.

Що стосується вимоги відповідача про витребування для огляду судом заяви-договору від 03 травня 2018 року та зобов`язання позивача надати до суду та відповідачу розрахунок заборгованості оформлений збільшеним шрифтом слід зазначити наступне.

Вимоги до клопотання про витребування доказів вказані у ч.2 ст.83 ЦПК України.

Враховуючи те, що провадження по даній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; заявляючи клопотання про витребування заяви-договору відповідач не вказав, які обставини під час огляду судом може підтвердити витребуваний документ, з огляду на те, що в матеріалах справи наявна його копія. Також, суд звертає увагу відповідача на те, що він наділений правом на ознайомлення із матеріалами справи для уточнення відомостей розрахунку заборгованості. За таких обставин, суд вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з такого.

Так, ОСОБА_2 звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 03 травня 2018 року.

ОСОБА_2 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Позичальник ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.69).

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст.25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

За змістом указаної норми права цивільні обов`язки особи, в тому числі ті, які виникли на підставі договорів та інших правочинів, припиняються з часу смерті боржника.

Доводи відповідача у поданому відзиві про те, що між позивачем і ОСОБА_2 не був укладений кредитний договір, а останній не отримував кредитних коштів, не відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства, та не спростовані ним, оскільки виписка по рахунку достовірно вказує на те, що АТ КБ «Приватбанк» відкрило на ім`я ОСОБА_2 картковий рахунок, на який банком були перераховані кредитні кошти та через який здійснювались проведення розрахунків, тобто фінансові операції (а.с.9).

Також позивачем надано довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти ОСОБА_2 , остання зміна кредитного ліміту відбулась 02 серпня 2018 року до 10000 грн., 22 жовтня 2018 року - зменшено кредитний ліміт - до 0 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Предметом спору в даній справі є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання спадкодавцем зобов`язань за укладеним ним кредитним договором.

Із довідок-розрахунків за кредитним договором б/н від 03 травня 2018 року заборгованості за кредитом вбачається, що станом 08 вересня 2020 року заборгованість становить 16819,33 грн., а станом на дату смерті позичальника перед банком заборгованість становила 9883,33 грн. (а.с.7,8).

Тобто, із доказів у справі слідує, що між АТ КБ «Приватбанк» і ОСОБА_2 виникли зобов`язання за кредитним договором, які останній не виконав.

Нормою статті 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав i обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять yсі права i обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав i обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Задовольнивши клопотання представника позивача, судом у приватного нотаріуса Новоушицького нотаріального округу Кохан О.В. витребувано копію спадкової справи, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Із матеріалів спадкової справи 74-2019 вбачається, що 12 березня 2019 року із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_1 . Згідно із копією заповіту ОСОБА_2 заповів частину квартири під номером АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 . Свідоцтвом про народження підтверджується те, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 (а.с.97-100).

Згідно із довідками виданим Новоушицькою селищною радою на день смерті ОСОБА_2 із ним разом за адресою: АДРЕСА_1 , були зареєстровані син ОСОБА_1 , колишня дружина ОСОБА_3 (а.с.100 на звороті, 96).

Статтею 1281 ЦК України визначено порядок та строки пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців, згідно з якого спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Аналіз вказаної норми дає підстави для висновку, що строки пред`явлення кредиторами спадкодавця вимог до спадкоємців є обмежувальними (преклюзивними), тобто їх пропущення припиняє права кредиторів, а тому ці строки не призупиняються, не перериваються й не поновлюються.

Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право.

Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за зобов`язанням, а також припинення такого зобов`язання.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2018 року у справі № 14-53цс18.

Стаття 1281 ЦК України не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів до спадкоємців боржника.

За положеннями пункту 189 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5, нотаріус за місцем відкриття спадщини в строк, установлений статтею 1281 ЦК України, приймає претензії від кредиторів спадкодавця. Претензії мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги. Про претензію, що надійшла, нотаріус доводить до відома спадкоємців, які прийняли спадщину, або виконавця заповіту.

Таким чином, за змістом наведених норм закону кредитор боржника або повинен подати вимогу безпосередньо спадкоємцям, або звернутись до нотаріуса з вимогою, яку нотаріус доводить до відома спадкоємців, що прийняли спадщину, або виконавця заповіту.

Обрання певного способу є правом кредитора і здійснюється ним на власний розсуд.

Згідно із претензією кредитора від 28 січня 2020 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Кохан О.В. із вимогою включити кредиторські вимоги в спадкову масу; повідомити спадкоємців про наявність заборгованості; повідомити банк про осіб, які звертались із заявами про прийняття спадщини після смерті після смерті ОСОБА_2 (а.с.65).

У відповідь на вказану претензію нотаріус повідомив банк про те, що після смерті ОСОБА_2 спадкова справа заведена 12 березня 2019 року, а спадкоємці повідомлені про заявлену вимогу кредитора. Повідомлення отримане банком 16 квітня 2020 року (а.с.66).

22 травня 2020 року АТ «Приватбанк» звернувся до ОСОБА_1 про із листом-претензією про сплату заборгованості (а.с.72).

Отже, судом встановлено, що банк, звернувся до нотаріуса з претензією до спадкоємця в строк, визначений ст.1281 ЦК України. Більше того, належних та допустимих доказів на підставі яких можливо дійти висновку про недотримання банком відповідного строку суду не надано.

Частиною 1 статті 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Отже, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише в межах, передбачених ст.1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Відповідно до ст.ст.1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Згідно із ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

За таких обставин, враховуючи, що на час відкриття спадщини із померлим ОСОБА_2 проживав відповідач, який ще подав заяву про прийняття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У пункті 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року роз`яснено, що з урахуванням положення ст.1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Із дослідженої спадкової справи 74-2019 не встановлено відомостей щодо наявності спадкового майна та його вартості.

Однак, із наданої позивачем інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів вбачається, що ОСОБА_2 записаний власником 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 ; та автомобіля АЗЛК 2141201, які входять у спадкову масу.

За таких обставин, враховуючи наявність спадкового майна на яке відповідач має право та від якого у встановлений строк не відмовився, останній може оформити на себе в порядку спадкування, як за заповітом (на частину квартири), так і за законом (на автомобіль).

Відтак, будучи спадкоємцем майна, відповідач зобов`язаний погасити заборгованість перед кредиторами.

Що стосується суми, яка підлягає стягненню за позовом слід зазначити таке.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , статтею 25 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Отже, нарахування заборгованості за зобов`язаннями має припинятися з дня смерті особи.

Враховуючи зазначене та те, що станом на дату смерті позичальника перед банком заборгованість становила 9883,33 грн. (а.с.7,8), позов підлягає до задоволення у вказаній сумі.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 1235,14 грн. пропорційно до задоволеної частини вимог (позов задоволено на 58,76 %).

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість по кредитному договору № б/н від 03 травня 2018 року в сумі 9883 (дев`ять тисяч вісімсот вісімдесят три) гривні 33 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 1235 (одну тисячу двісті тридцять п`ять) гривень 14 копійок сплаченого судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Новоушицький районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів із дня його проголошення.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», місце адреса місцезнаходження м.Київ, вул.Грушевського, буд. 1Д, ЄДРПОУ - 14360570.

Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 .

Суддя О. І. Яцина