Справа № 362/4101/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2021 р. Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Ковбеля М.М.,

при секретарі - Сілецькій М.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадженняв м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Новоселицький", треті особи: ОСОБА_2 , Профспілковий комітет первинної профспілкової організації СВК "Новоселицький" в особі голови профкому Шаманської Наталії Олександрівни, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Харкава О.В., Комунальне підприємство «Реєстрація плюс» Товкайло Ульяну Василівну про поновлення на роботі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Васильківського міськрайонного суду Київської області з вищезазначеним позовом.

Представник позивача та позивач в підготовче судове засідання не з`явилися, причин неявки суду не повідомили.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву, в якій просив закрити провадження у справі з підстав, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Треті особи в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином.

Оглянувши подане клопотання, суд дійшов до наступних висновків.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України. Так, за частиною першою цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Відповідно до положень частини другої цієї ж статті право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

За статтею 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто, і фізичні особи, які не є підприємцями, а винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями статті 20 цього Кодексу (як приклад, пункти 5, 10, 14 цієї статті).

Наведене свідчить про те, що з дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» одним із критеріїв віднесення справ до господарської юрисдикції визначено наявність між сторонами саме господарських правовідносин, а також впроваджено підхід щодо розмежування юрисдикції залежно від предмета правовідносин, а не лише від суб`єктного складу сторін.

Отже, ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

З огляду на положення частини першої статті 20 ГПК України а також статей 4, 45 цього Кодексу для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад саме сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

ОСОБА_1 є учасником СВК «Новоселицький», що підтверджується статутом кооперативу.

10 квітня 2019 року державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстрація Плює» Товкайло У.В. здійснила реєстраційну дію, якою було змінено голову СВК «Новоселицький» з ОСОБА_1 на ОСОБА_2 , відповідно до протоколу №10/2019 від 10.04.2019р. загальних зборів членів СВК «Новоселицький».

Згідно з п.3 ч.1 ст.20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

З огляду на те, що спірні правовідносини фактично пов`язані з корпоративними правами, що пов`язані зі створенням юридичної особи, та які виникли між засновниками юридичної особи, засновником та самою юридичною особою, цей спір не є публічно-правовим, а випливає з корпоративних відносин і має вирішуватися судами за правилами Господарського процесуального кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в Постановах Великої палати Верховного суду від 04 квітня 2018 року у справі №817/1048/16; від 14 березня 2018 року у справі №396/2550/17; від 03.07.2019 року у справі №826/14603/17.

Отже, враховуючи суть спірних правовідносин та їх суб`єктний склад, можна зробити висновок про непоширення на цей спір юрисдикції цивільних судів та необхідність його вирішення в порядку господарського судочинства.

Позов, предметом якого є реєстраційні дії, здійснені на основі юридичних фактів, стосовно яких існує спір про корпоративні та майнові права, в межах якого можуть бути розв`язані питання, пов`язані з реєстрацією та внесенням змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, не може бути розглянуто за правилами ЦПК України.

Враховуючи, встановлені обставини та наведені вимоги закону, спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, та відноситься до юрисдикції господарського суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 255 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання представника відповідача - задовольнити.

Закрити провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Новоселицький", треті особи: ОСОБА_2 , Профспілковий комітет первинної профспілкової організації СВК "Новоселицький" в особі голови профкому Шаманської Наталії Олександрівни, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Харкава О.В. про поновлення на роботі.

Роз`яснити позивачу, що даний спір відноситься до юрисдикції господарського суду.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення її копії особі.

Суддя М.М. Ковбель