_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/7752/17
Провадження № 2/947/698/21
УХВАЛА

02.02.2021 року

Київський районний суд м. Одеси

головуючий суддя Куриленко О.М.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 про відвід судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні майном та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

04.07.2017 року позивач звернулась до суду з позовом, який в подальшому було уточнено та згідно останньої редакції від 04.12.2019 року просила суд ухвалити рішення, яким: визнати незаконними дії відповідачів, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо: демонтажу залізних воріт на в`їзді до частки домоволодіння під АДРЕСА_1 , яка знаходиться у її користуванні та володінні; розміщення будівельних матеріалів та будівельного сміття в проході між житловими будинками під літерами «А» та «Л» домоволодіння під АДРЕСА_1 та на земельній ділянці, яка примикає до частки домоволодіння, яка знаходиться у її користуванні та володінні; розміщення належних відповідачам. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , автотранспортних засобів в проході між житловими будинками під літерами «А» та «Л» домоволодіння під АДРЕСА_1 ; усунути їй, ОСОБА_2 , перешкоди в користуванні належною на праві приватної власності Ѕ (однією другою) часткою домоволодіння під АДРЕСА_1 шляхом: зобов`язання відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , звільнити прохід між житловими будинками під літерами «А» та «Л» домоволодіння під АДРЕСА_1 від належних відповідачам на праві власності автотранспортних засобів; заборонити відповідачам, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 захаращувати прохід між житловими будинками під літерами «А» та «Л» домоволодіння під АДРЕСА_1 та розміщати в ньому будь-які речі ( в тому числі - автотранспортні засоби); стягнути з відповідачів. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,солідарно на її користь відшкодування завданої моральної шкоди в загальній сумі 1 000 000 (Один мільйон) гривень. Стягнути з відповідачів, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , солідарно на її користь відшкодування понесених при розгляді даної цивільної справи судових витрат в розмірі 3 491, 76 гривень, а також 37 500 гривень на відшкодування за зламані ворота та витрати за оплату судово-психіатричної експертизи в розмірі 6 177, 60 гривень.

В обґрунтування свого позиву посилається на те, що вона є власником Ѕ частини домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , співвласниками іншої частки є відповідачі, які своїми діями перешкоджають їй у користуванні своєю власністю. Вказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 13.07.2017 року провадження по справі було відкрито та призначено судове засідання.

В ході судового засідання, яке відбулось 14 травня 2018 року, представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 звернулась до суду з клопотанням, в якому просила для визначення розміру моральної шкоди, завданої неправомірними діями відповідачів, призначити у справі судово-психологічну експертизу, виконання якої доручити ОНДІСЕ. На розгляд експерта поставити наступні питання: Чи є ситуація, що пов`язана з самовільним демонтуванням у 2012 році відповідачами металевих воріт на в`їзді до ділянки, яка знаходиться в користуванні ОСОБА_2 та розміщення в проході між житловими будинками під літерами «А» та «Л» будівельних матеріалів будівельного сміття та автомобіля відповідачів, - повністю позбавивши ОСОБА_2 єдиного можливого доступу до належної їй Ѕ частки житлового будинку зазначеного в технічному паспорті на домоволодіння під літ. «А» по АДРЕСА_1 - психотравмуючою для ОСОБА_2 ? Які інтенсивність та тривалість психотравмуючого впливу зазначеної ситуації? Якщо дана ситуація була психотравмуючою, то чи нанесено ОСОБА_2 внаслідок неможливості користування Ѕ частки житлового будинку зазначеного в технічному паспорті на домоволодіння під літ. «А» по АДРЕСА_1 , моральну шкоду з психічної точки зору? Якщо так, то який можливий розмір відшкодування нанесеної ОСОБА_2 моральної шкоди з психічної точки зору?

Ухвалою суду від 14 травня 2018 року було задоволено клопотання сторони позивача та призначено судово-психологічну експертизу, виконання якої доручено експертам Одеського науково - дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

08 жовтня 2019 року до канцелярії суду надійшов Висновок комісійної судово-психологічної експертизи № 18-2314, складений 02.09.2019 року, в якому експерти зазначають, що досліджувана ситуація призвела до суттєвої негативної зміни життя ОСОБА_2 внаслідок дій ОСОБА_6 та ОСОБА_4 (самовільне демонтування у 2012 році відповідачами металевих воріт на в`їзді до ділянки, яка знаходиться в користуванні ОСОБА_2 та розміщенням в проході між житловими будинками під літерами «А» та «Л» будівельних матеріалів, будівельного сміття та автомобіля відповідачів - повністю позбавивши ОСОБА_2 єдиного можливого доступу до належної їй Ѕ частки житлового будинку, зазначеного в технічному паспорті на домоволодіння під літ. «А» на АДРЕСА_1 ). Діями ОСОБА_6 та ОСОБА_4 був порушений її психологічний стан та соціальне функціонування. Внаслідок дії заподіювачів шкоди були втрачені значні особистісні ресурси ОСОБА_2 (життєвий час, здоров`я, матеріальні витрати, моральні сили, повноцінне соціальне функціонування тощо), деякі з втрат можуть виявитися непоправними.

У зв`язку з викладеним експерти дійшли наступних висновків:

«У ОСОБА_2 є зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню її як особистості і виникли внаслідок обставин, що досліджуються (самовільне демонтування у 2012 році відповідачами металевих воріт на в`їзді до ділянки, яка знаходиться в користуванні ОСОБА_2 та розміщенням в проході між житловими будинками під літерами «А» та «Л» будівельних матеріалів, будівельного сміття та автомобіля відповідачів - повністю позбавивши ОСОБА_2 єдиного можливого доступу до належної їй 1/2 частки житлового будинку, зазначеного в технічному паспорті на домоволодіння під літ. «А» на АДРЕСА_1 ).

ОСОБА_2 завдані страждання (моральна шкода) за умов ситуації, що досліджується.

Можливий орієнтовний розмір суми грошової компенсації за завдані ОСОБА_2 страждання (моральну шкоду), становить від 21 126 (двадцяти однієї тисячі ста двадцяти шести) гривень до 500 0000 (п`ятисот тисяч) гривень для кожного з відповідачів».

Ухвалою суду від 09 жовтня 2019 року провадження у справі було поновлено та призначено судове засідання.

В ході судового засідання, яке відбулось 22 січня 2020 року, представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив визнати необґрунтованим, таким, що суперечить іншим матеріалам справи та викликає сумніви в правильності Висновок експертів комісійної судово-психологічної експертизи №18-2314 за матеріалами цивільної справи №520/7752/17-ц Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України складеного 02.09.2019. Призначити у справі №520/7752/17 за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_9 . ОСОБА_10 третя особа: ОСОБА_5 , про усунення перешкод у користуванні майном та відшкодування моральної шкоди повторну судово- психологічну експертизу, на розв`язання якої поставити питання: Чи є ситуація, що пов`язана з самовільним демонтуванням у 2012 році, відповідачами металевих воріт на в`їзді до ділянки, яка знаходиться в користуванні ОСОБА_2 та розміщенням в проході між житловими будинками під літерами «А» та «Л» будівельних матеріалів будівельного сміття та автомобіля відповідачів. - повністю позбавивши ОСОБА_2 єдиного можливого доступу до належної їй 1/2 частки житлового будинку зазначеного в технічному паспорті на домоволодіння під літ. «А» по АДРЕСА_1 психотравмуючою для ОСОБА_2 ? Які інтенсивність та тривалість психотравмуючого впливу зазначеної ситуації? Якщо дана ситуація була психотравмуючою, то чи нанесено ОСОБА_2 внаслідок неможливості користування 1/2 частки житлового будинку зазначеного в технічному паспорті на домоволодіння під літ. «А» по АДРЕСА_1 , моральну шкоду з психічної точки зору? Якщо так, то який можливий розмір відшкодування нанесеної ОСОБА_2 моральної шкоди з психічної точки зору

Проведення повторної судово-психологічної експертизи просив доручити експерту Київського науково-дослідного інститутe судових експертиз Міністерства юстиції України (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6, електронна адреса: ), попередивши про кримінальну відповідальність за давання свідомо помилкового висновку або за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків у відповідності зі ст.ст. 384. 385 КК України. Витрати на проведення експертизи покласти на ОСОБА_4 . Провадження у справі №520/7752/17-ц на час проведення експертизи зупинити. Роз`яснити ОСОБА_2 наслідки ухилення від її участі в повторній судово - психологічній експертизі, що передбачені ст.109 ЦПК України.

В обґрунтування свого клопотання посилався на те, що ознайомившись з матеріалами справи, а саме з вищезазначеним Висновком експертів, співвідповідач ОСОБА_4 не погоджується з результатами судово- психологічної експертизи, оскільки є об`єктивні підстави вважати, що інформація, зазначена у Висновку експертів, суперечить іншим матеріалам справи та сам висновок викликає сумніви в його правильності.

Так, представник позивача зазначає, що по-перше, Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України було допущене грубе порушення при виконанні ухвали Київського районного суду м. Одеси від 14.05.2018 про призначення вищезазначеної судово-психологічної експертизи, а саме: було самовільно змінено категорію експертизи з судово-психологічної експертизи на комісійну судово-психологічну експертизу, про що свідчить текст висновку, наявність у висновку підписів двох експертів га назви висновку: "Висновок експертів комісійної судово-психологічної експертизи №18-2314 за матеріалами цивільної справи №520/7752,17-ц від 02.09.2019".

По-друге, аркуш 18 (вісімнадцять) Висновку експертів містить посилання на використану методику, яка не атестована та державну реєстрацію якої не проведено, що є грубим порушенням Закону України "Про судову експертизу" та Порядку атестації та державної реєстрації методик проведення судових експертиз, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №595 від 02.07.2008. Мова йде про методику "Будинок, дерево, людина", що зазначена між інших використаних методик у Висновку експертів, та інформація про яку відсутня у Реєстрі методик проведення судових експертиз, що є офіційною електронною базою даних, яка ведеться з метою створення інформаційного фонду про наявність методик проведення судових експертиз, які атестовані га рекомендовані до впровадження в експертну практику відповідно до Порядку атестації та державної реєстрації методик проведення судових експертиз, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2008 N595 (посилання на Реєстр в мережі Інтернет: http://rmpse.minjust.gov.ua/search).

По-третє, в порушення п.2.3. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №53 5 від 08.10.1998, судовими експертами ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вирішувалися питання, які виходять за межі спеціальних знань експерта та з`ясовувалися питання права і надавалася оцінка законності проведення процедур, регламентованих нормативно-правовими актами. Зазначав, що у Висновку експертів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 дозволяють собі викладати обставини та коментувати їх так, ніби провина відповідачів ( ОСОБА_6 та ОСОБА_4 ) вже доведена судом і розглядається тільки питання ступені їх провини перед ОСОБА_2 за заявленими позовними вимогами.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 22 січня 2020 року клопотання представника відповідача було задоволено, призначено у справі повторну судово-психіатричну експертизу, виконання якої доручено експерту Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. Провадження у справі зупинено.

Не погоджуючись з даною ухвалою, ОСОБА_2 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Постановою Одеського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 22 січня 2020 року про призначення повторної судово-психіатричної експертизи - скасовано. Клопотання ОСОБА_4 про призначення повторної судово-психіатричної експертизи - залишено без задоволення.

Ухвалою суду від 26.10.2020 року було поновлено провадження у справі та призначено судове засідання на 24.11.2020 року.

В ході данного судового засідоання представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 підтримала заяву про відвід суді, що була подана ОСОБА_2 03.02.2020 року, вказуючи на те, що вважає ухвалу суду від 22.01.2020 року про призначення по справі повторної судово-психологічної експертизи проявом упередженості судді стосовно позивача ОСОБА_2 особисто та до даної справи, та особистої зацікавленість в результаті вирішення спору.

Відповідачі ОСОБА_13 у судове засідання не з`явились, їх представник ОСОБА_14 надала до суду заяву, в якій просила у зв`язку із участю в іншому судовому засіданні відкласти розгляд справи на іншу дату.

Інші сторони по справі у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Як вбачається з матеріалів справи, провадження у справі було відкрито ще 13.07.2017 року, підставою відводу позивач зазначає винесення судом ухвали від 22.01.2020 року,.

Вирішуючи питання по суті, суд бере до уваги, що представник позивача ОСОБА_1 була присутня у судовому засіданні 22 січня 2020 року та знала про винесення ухвали про призначення повторної судово-психологічної еспертизи, однак, заява про відвід була подагна лише 03.02.2020 року, тобто з пропуском строку, визначеного ч.3 ст.39 ЦПК України, що є самостійною підставою для відови у її задоволенні.

Згідно ч. 1 ст. 55 Конституції України гарантується захист прав і свобод людини і громадянина судом.

Статтею 7 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» встановлено, що кожному гарантується захист прав, свобод та інтересів кожного гарантується незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Вивчивши підстави відводу, викладені в заяві, суд приходить до висновку, що вказані мотиви та підстави не встановлені, спростовуються матеріалами справи, та взагалі не передбачені ст. ст. 36, 37 ЦПК України, а тому задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Дослідивши обставини, зазначені представником позивача про відвід, суд прийшов до висновку, що заява про відвід не містить підстав, зазначених у ст.36 ЦПК України, а в ній викладені лише припущення щодо упередженості головуючого по справі, які можуть бути підставою для відводу судді, передбачених чинним законодавством, відсутні доводи про неможливість розгляду справи суддею, будь-які данні, що свідчать в зацікавленості розгляду справи або сумніви в об`єктивності та неупередженості судді та не підтверджується посиланнями на відповідні достовірні факти, крім того, фактично дана заява є незгодою позивача з судовим рішенням, що не може бути підставою для відводу.

Таким чином, посилання позивача є необґрунтованими та безпідставними, і не можуть бути мотивом для відводу, а тому клопотання задоволенню не підлягає.

Оскільки у заяві про відвід судді не наведено інших обставин для відводу, передбачених ст.ст. 36, 37 ЦПК України, то суддя доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Відповідно до ст. ст. 36, 40 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 про відвід судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні майном та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Куриленко О. М.