14.12.21
Провадження № 2/235/2431/21
Справа № 235/7838/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14 грудня 2021 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого судді Філь О.Є.

за участю секретаря судового засідання Придворової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», терті особи: Приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Грисюк Олена Василівна, Покровський відділ державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків), про визнання виконавчого напису таким, шо не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області 01 листопада 2021 року звернувся ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», терті особи: Приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Грисюк Олена Василівна, Покровський відділ державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків), про визнання виконавчого напису таким, шо не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі виконавчого напису № 51074 від 24.05.2021 року було відкрито виконавче провадження № 66765539 від 09.09.2021 року Покровським відділом державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків).

Позивач просить суд виконавчий напис № 51074, вчинений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Грисюк О.В., 24.05.2021 року визнати таким, що не підлягає виконанню та стягнути на свою користь судові витрати.

01 листопада 2021 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Філь О.Є.

02 листопада 2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі, надано відповідачу 15 - денний строк на подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження та призначено підготовче засідання на 01 грудня 2021 року.

02 листопада 2021 року ухвалою судді заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Щербініна Євгена Миколайовича про забезпечення позову задоволено.

У підготовче судове засідання позивач, представник позивача не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяви, в якій просили розглянути справу без їх участі. Представник відповідача, треті особи у підготовче засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Інших клопотань від сторін не надійшло, справу призначено до судового розгляду на 14 грудня 2021 року.

До судового засідання позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, на задоволенні позовних вимог наполягають.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив не подав.

Згідно ст.281 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів.

Представник третьої особи Покровського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) до судового засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи є підтвердження.

Третя особа Приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Грисюк О.В. до судового засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи є підтвердження.

З урахуванням наявності умов, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з виконавчого напису № 51074 від 24.05.2021 року сума заборгованості складає 24 315,60 грн. (а.с.8).

Відповідно постанови від 09.09.2021 року відкрито виконавче провадження № 66765539 з виконання виконавчого напису № 51074, виданого 24.05.2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Грисюк О.В. (а.с.9).

Відповідно постанови № 66765539 від 07.10.2021 року звернено стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 (а.с.10).

Позивач вважає, що приватним нотаріусом вищевказаний виконавчий напис вчинено з порушенням норм Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, адже нотаріус не врахував та не перевірив факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості між ним та відповідачем, наявності будь-яких правовідносин між позивачем та відповідачем, строку давності правовідносин, що виникли та інших обставин.

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Стаття 87 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Стаття 88 цього закону встановлює умови вчинення виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності виконавчий напис видається у межах цього строку.

Стаття 89 закону передбачає, що у виконавчому написі повинні зазначатися: дата(рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувана; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачується стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання.

Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріусу.

ЦПК визначає підсудність справ щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса - за місцем його виконання відповідно до ч. 12 ст. 110 ЦПК. Місце виконання рішення визначене Закону України «Про виконавче провадження».

Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Згідно п. 1.1 даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Згідно п.1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172.

Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Пунктом 2 цього Переліку передбачено, що кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку.

Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

У п. 10 "Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні" від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгулу цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу.

Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі.

Верховний суд України у справі за № 6-887цс17 висловив правову позицію, та зазначив, що з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Спір про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса розглядається судом за позовом боржника до стягувача.

Нормами чинного законодавства України передбачено такий спосіб захисту порушеного права як визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

З огляду на викладене, враховуючи те, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не були враховані обставини, які можуть поставити під сумнів або взагалі спростовують безспірність заборгованості між сторонами, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 обґрунтований та підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.18 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, ст.ст.12, 13, 76, 141, 259, 263-265, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», терті особи: Приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Грисюк Олена Василівна, Покровський відділ державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків), про визнання виконавчого напису таким, шо не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати виконавчий напис № 51074 від 24.05.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Грисюк О.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», заборгованості у розмірі 24 315,60 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» (), що знаходиться за адресою: 03061, м.Київ, вул. Героїв Севастополя, 48, на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1362,00 грн за подання позовної заяви та 2724,00 грн. за надання правової допомоги.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Донецького апеляційного суду. Апеляційні скарги можуть бути подані протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІЛЛФІН», , що знаходиться за адресою: 03061, м.Київ, вул. Героїв Севастополя, 48.

Третя особа 1: Приватний нотаріус Бучанського нотаріального округу Грисюк О.В., місцезнаходження: 08132, Київська область, м.Вишневе, вул. Європейська, 11/2.

Третя особа 2: Покровський відділ державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків), місцезнаходження: 85300, Донецька область, м.Покровськ, вул. Степана Бовкуна, 7.

Дата складання повного тексту рішення 14 грудня 2021 року.

Суддя О.Є.Філь