РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Гордійчук І.О.,

секретар судових засідань Трохимчук В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Роман Васильович, Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Колейчик В.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

До Рівненського міського суду Рівненської області звернувся з позовом представник ОСОБА_1 - адвокат Бойчук К.М. про визнання виконавчого напису № 10318, що виданий 28.04.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. про стягнення боргу в розмірі 8620 грн з ОСОБА_1 на корить ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги мотивує тим, що у червні 2020 року на адресу ОСОБА_1 надійшла постанова приватного виконавця Клименко Р.В. про відкриття виконавчого провадження ВП №62293490 про стягнення з нього на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» заборгованості в розмірі 8620 гривень. Підставою для відкриття виконавчого провадження став виконавчий напис № 10318 вчинений 28.04.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. Представник позивача ОСОБА_2 зазначає, що ОСОБА_1 жодних договорів з банками не укладав, у ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» коштів не позичав, а тому вважає стягнення з нього коштів безпідставним та незаконним, а отже заборгованість не є безспірною. Окрім того вказує, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду № 826/20084/14 від 22.02.2017 року визнано незаконною та нечинною з моменту її прийняття Постанову Кабінету Міністрів України N 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, зокрема: пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а отже до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 в редакції від 29.11.2001 року, яка не передбачала стягнення заборгованості за виконавчим написом нотаріуса на підставі кредитного договору.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог повністю. Свої заперечення на позов, представником відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Фінанси та кредит» викладено у письмовому відзиві на позов від 26.10.2020 року. Зазаначає, що приватний нотаріус діяв діяв законно та у межах своїх повноважень. Окрім того, покликається на те, що позивач не надав жодних доказів , що спростовують факт наявної заборгованості за кредитним договором та доказів не відповідності заяви та доданих до неї документів для видачі виконавчого напису нотаріуса, а тому немає підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 23 вересня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до розгляду з викликом сторін.

Ухвалою суду від 20 січня 2021 року вирішено клопотання представника позивача про витребування доказів , витребувано у приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Колейчика В.В. належним чином завірений виконавчий напис №10318 виданий 28.04.2020 року та копії документів, які стали підставою для вчинення виконавчого напису №10318 виданого 28.04.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» заборгованості у розмірі 8620 грн.

Зазначена ухвала суду не виконана, витребовувані документи не надано.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились , від представника позивача до суду надійшло клопотання від 17.02.2021 р., про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача ТзОВ «Фінансової компанії «Довіра та гарантія» в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Третя особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Роман Васильович та приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Колейчик В.В. в судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи повідомлялись судовими повістками.

Згідно з ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного висновку.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В. відкрито виконавче провадження ВП № 62293490 на підставі виконавчого напису №10318, виданого 28.04.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» заборгованості у розмірі заборгованості в розмірі 8620,00 гривень.

Відповідно до ст.18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст.87 Закону України «Про нотаріат»).

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 затверджений Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України містить такі ж правила та умови вчинення виконавчого напису, що й ст.87-88 Закону України «Про нотаріат».

Підпунктами 3.2, 3.5 п.3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (пункт 2) доповнено перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2.Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Київський апеляційний адміністративний суд своєю постановою від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року в частині, зокрема, пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін.

З вказаного випливає, що станом на 28.04.2020 року були відсутні правові підстави для вчинення нотаріусом виконавчого напису № 10318 за кредитним договором, оскільки постанова Кабінету Міністрів України, якою було встановлено таку можливість, визнана в цій частині незаконною та нечинною.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Тому відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц та від 2 липня 2019 року у справі № 916/3006/17.

Представник позивача у позовній заяві стверджує, що ОСОБА_1 крудитні договори з банківськими установами не укладались, жодної письмової вимоги (повідомлення) від банку про погашення заборгованості він не отримував.

Належних та допустимих доказів протилежного матеріали справи не містять, представником відповідача у відзиві такі докази не зазначені та не подані.

У п.10 "Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні" від 07.02.2014 р. Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому, судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі.

Відповідно до ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на обставини справи, суд застосовує правові висновки, що викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц (провадження №14-84-цс19), відповідно яких для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Таким чином, відповідачем, приватним нотаріусом не надано доказів щодо безспірності вимог до боржника на момент вчинення виконавчого напису, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі норм статті 5 Закону України «Про судовий збір», як учасник бойових дій, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Роман Васильович, Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Колейчик В.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 28.04.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 на корить Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» в сумі 8620,00 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» в дохід держави судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання : АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» вул.. Авіаконструктора І.Сікорсткого, буд. 8 м.Київ, ЄДРПУ 38750239,

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Клименко Роман Васильович, м. Київ, вул. Поправки Юрія, буд. 6 оф. 31.

Третя особа: Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Колейчик В.В. м.Ровари, вул.. Грушевського, 15 оф. 6, 07401.

Повний текст судового рішення складено 17.02.2021 року.

Суддя І.О.Гордійчук