РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/372/21

Провадження № 2-о/293/21/2021

18 лютого 2021 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Збаражського О.М.,

за участю секретаря судового засідання Крисюк О.О.,

заявника ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Черняхів заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

В С Т А Н О В И В:

І. СУТЬ ЗАЯВИ

1.1. 16.02.2021 ОСОБА_1 звернулась до Черняхівського районного суду Житомирської області із заявою, у якій просила видати обмежувальний припис строком на шість місяців, яким:

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , перебувати в місці реєстрації та проживання (перебування) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 ;

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , наближатися ближче ніж на 100 (сто) метрів до місць проживання (перебування), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 ;

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у будь-який спосіб спілкуватися з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , пройти відповідну програму для кривдників.

1.2. В обґрунтування вимог вказала, що з ОСОБА_2 проживала у незареєстрованому шлюбі вісім років. Від спільного проживання мають двох дітей: дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Зазначає, що разом з ОСОБА_2 не проживає, спільного господарства не веде, однак, він постійно вчиняє відносно заявника домашнє насильство, погрожує, принижує, переслідує, залякує та наносить побої різного ступеня тяжкості. Крім того, від домашнього насильства потерпають і інші родичі заявника. Заявник неодноразово зверталась за захистом до правоохоронних органів з приводу домашнього насильства, ОСОБА_2 декілька разів було притягнуто до адміністративної відповідальності. 14.12.2020 ОСОБА_2 побив ОСОБА_1 , в результаті чого у неї діагностовано закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, перелом кісток носа та остання знаходилась десять днів на амбулаторному лікуванні.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН

2.1. 16.02.2021 ухвалою суду відкрито провадження у справі, призначено до розгляду на 18.02.2021.

2.2. У судовому засіданні заявник підтримала вимоги заяви та просила їх задовольнити з підстав якими обґрунтовується заява. Заявник пояснила, що ОСОБА_2 упродовж тривалого часу постійно ображає її та її матір, свою матір та свою сестру, а 10.12.2020 наніс їй тілесні ушкодження, у зв`язку з чим вона проходила лікування, боїться щодо повторення випадків застосування ОСОБА_2 насильства до неї чи до її матері.

2.3. У судовому засіданні заінтересована особа визнав зазначені заявником обставини, не заперечував щодо задоволення заяви про видачу обмежувального припису, програму для кривдників не має бажання та можливості проходити.

2.4 Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що будинок за адресою: АДРЕСА_2 , належить їй на праві власності, ОСОБА_1 це її донька, яка періодично проживає за вказаною адресою, ОСОБА_2 проживає за іншою адресою, однак постійно ображає її та її дочку, неодноразово застосовував до них фізичне насильство.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

3.1. Сторони по справі мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 17.10.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Черняхівського районного управління юстиції Житомирської області та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 17.10.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Черняхівського районного управління юстиції Житомирської області.

3.2. З довідки виданої 24.12.2020 Комунальним некомерційним підприємством Черняхівське територіальне медичне об`єднання Черняхівської селищної ради вбачається, що ОСОБА_1 з 14.12.2020 по 24.12.2020 перебувала на амбулаторному лікуванні у лікаря невропатолога з приводу закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, перелому кісток носа.

3.3 За зверненням ОСОБА_1 із заявою до поліції про тілесні ушкодження 10.12.2020, прийнято заяву, яку зареєстровано в Журналі єдиного обліку заяв та повідомлень за № 4240.

3.4. Постановою Черняхівського районного суду Житомирської області від 22.05.2015 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 119 грн. 00 коп. З постанови суду вбачається, що 01.05.2015 близько 20 год. 00 хв. громадянин ОСОБА_2 в смт Черняхів по вул. 8-го Березня вчинив дрібне хуліганство, а саме нецензурно лаявся в громадському місці, образливо чіплявся до гр. ОСОБА_1 , погрожував фізичною розправою, шарпав за одяг, кричав, чим порушував громадський порядок та спокій громадян.

3.5. Постановою Черняхівського районного суду Житомирської області від 31.07.2017 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт строком 30 годин. З постанови суду вбачається, що ОСОБА_2 04.07.2017 о 22:00 год., 05.07.2017 о 23:00 год. в смт. Черняхів, вчинив насильство відносно своєї тещі, а саме ображав словами брутальної лайки та погрожував фізичною розправою.

3.6. Постановою Черняхівського районного суду Житомирської області від 29.08.2017 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 40 годин. З постанови суду вбачається, що ОСОБА_2 05.08.2017 о 17:45 год. за місцем свого проживання, що в АДРЕСА_3 вчинив насильство відносно сестри ОСОБА_6 , а саме: ображав словами брутальної лайки, погрожував фізичною розправою та виганяв з будинку. Крім того, в цей же день о 21:00 год. ОСОБА_2 за місцем свого проживання вчинив насильство в сім"ї відносно своєї матері ОСОБА_7 , а саме: ображав її словами брутальної лайки, виганяв з будинку, шарпав за одяг, погрожував фізичною розправою.

3.7. Постановою Черняхівського районного суду Житомирської області від 20.12.2019 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн. З постанови суду вбачається, що ОСОБА_2 31.10.2019 о 15:00 год., перебуваючи за місцем свого проживання ображав словами нецензурної лайки свою сестру ОСОБА_8 та матір ОСОБА_7 , погрожував їм фізичною розправою, чим вчинив домашнє психологічне насильство в сім"ї.

3.8. Постановою Черняхівського районного суду Житомирської області від 29.01.2020 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн. З постанови суду вбачається, що ОСОБА_2 08.11.2019 о 21:30 год., перебуваючи за місцем свого проживання, ображав словами нецензурної лайки свою тещу ОСОБА_5 , погрожував їй фізичною розправою, чим вчинив домашнє психологічне насильство відносно своєї тещі.

3.9. Постановою Черняхівського районного суду Житомирської області від 11.01.2021 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. З постанови суду вбачається, що ОСОБА_2 , будучи підданим протягом року адміністративному стягненню за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, 17.10.2020 о 16:00 год. за місцем проживання вчинив домашнє психологічне насильство в сім`ї, а саме ображав сестру ОСОБА_9 словами нецензурної лайки.

3.10. Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000071 встановлено, що за фактом спричинення ОСОБА_2 тілесних ушкоджень ОСОБА_1 10.12.2020 близько 00 год. за адресою АДРЕСА_4 , розпочато кримінальне провадження за ч. 1 ст. 125 КК України.

3.11. Відповідно до повідомлення Черняхівської селищної ради Житомирської області, згідно реєстраційного обліку осіб місце проживання заявника зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .

3.12. Згідно копії технічного паспорту на будинок за адресою: АДРЕСА_2 , власником є ОСОБА_5 .

ІV. НАЦІОНАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ

4.1. Відповідно до правил ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

4.2. Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких зокрема і особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей).

4.3. Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено значення термінів, які вживаються в цьому ж законі, зокрема:

Домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь;

Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

4.4. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

4.5. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

4.6. Правилами глави 13 ЦПК України визначено, що розгляд справ про видачу і продовження обмежувального припису провадиться в порядку окремого провадження, а правилами ст. 294 цього Кодексу встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

4.7. Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

4.8. Частиною 3 ст. 26 цього Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

4.9. Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

4.10. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має право використовувати його для промислового виробництва.

4.11. Кожна особа має право звернутись за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед інших, припинення дії, яка порушує право. (ст. 16 Цивільного кодексу України)

4.12. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України.

4.13. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

4.14. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

4.15.Стаття 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплює одну з фундаментальних цінностей демократичного суспільства. Вона категорично забороняє без будь-яких винятків катування, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження та покарання без огляду на обставини чи поведінку потерпілого, що висвітлюється у рішенні ЄСПЛ «A.V. v. Ukraine», n. 68177, «Enea v. Italy» [GC], n. 55182, «Idalov v. Russia» [GC], 91183.

4.16 Практика Європейського суду з прав людини у рішенні «Ireland v. the UK», наголошує на тому, що таке, що принижує гідність, поводження або покарання передбачає знущання, які мають викликати у жертви почуття страху, страждання і почуття власної неповноцінності, а також принизити її гідність.

4.17 Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ висловленої у рішеннях «Kudla v Poland» [GC], n. 92237, «Козинець проти України», n. 52, «Лабіта проти Італії», n. 120, «Чембер проти Росії», n. 49244, поводження є «нелюдським», якщо, крім іншого, воно було умисним, застосовувалось впродовж кількох годин поспіль і призводило або до справжніх тілесних ушкоджень, або до гострих фізичних чи душевних страждань.

4.18 Стаття 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує існування у внутрішньому праві засобів, які надають можливість скористатися правами і свободами, закріпленими в Конвенції, незалежно від того, як вони подані в національній правовій системі. Це положення вимагає, щоб відповідний внутрішній орган вивчив зміст скарги, яка базується на Конвенції, та забезпечив необхідне виправлення порушеного права. Рішення Європейського суду з прав людини «Chahal v. the UK», n. 145.

4.19. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

4.20. Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

V. ВИСНОВКИ СУДУ

5.1. Згідно доводів заявника, видача обмежувального припису їй необхідна для запобігання в подальшому вчинення дій насильницького характеру ОСОБА_2 відносно неї та членів її родини.

5.2. Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

5.3. Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків.

5.4. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14 січня 2020 року в справі № 754/6995/19 (провадження № 61-16980св19).

5.5. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

5.6. У даній справі при зверненні до суду з заявою ОСОБА_1 на підтвердження фактів домашнього насильства було надано копії постанов Черняхівського районного суду Житомирської області від 22 травня 2015 року № 293/628/15-П, від 31 липня 2017 року №293/673/17, від 29 серпня 2017 року № 293/790/17, від 20 грудня 2019 по справі №293/2091/19, від 29 січня 2020 року по справі № 293/89/20, від 11 січня 2021 року №293/2191/20, відповідно до яких ОСОБА_2 притягувався до адміністративної відповідальності за ст.173, ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП, та копію витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000071, розпочатого за ч. 1 ст. 125 КК України за фактом спричинення ОСОБА_2 тілесних ушкоджень ОСОБА_10 10.12.2020 близько 00 год. за адресою АДРЕСА_4 .

5.7. Враховуючи зазначені докази, динаміку подій щодо застосування ОСОБА_2 фізичного та психологічного насильства до ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , зважаючи на неодноразове притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, що не дало бажаних результатів та останній не припинив вчиняти протиправні дії відносно ОСОБА_1 та її родичів, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих ризиків повторного вчинення насильства до заявниці та необхідність захисту її прав, оскільки вона є постраждалою особою від домашнього насильства, а її кривдником є заінтересована особа ОСОБА_2 .

5.8. Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», програма для кривдника - комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків.

5.9. Згідно ч. 6, 7 ст. 28 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством. Кривдник повинен мати можливість відвідувати програму для кривдників за власною ініціативою на добровільній основі.

5.10. Враховуючи наведені вище положення, направлення кривдника на проходження програми для кривдників є правом суду, а не його обов`язком. Також необхідно враховувати волевиявлення самого кривдника, який повинен мати можливість відвідувати програму для кривдників за власною ініціативою на добровільній основі.

За таких обставин,виходячи з матеріалів справи, суд не вбачає безумовних підстав для покладення обов`язку на ОСОБА_2 щодо проходження вказаної програми, а тому заява у вказаній частині задоволенню не підлягає.

З огляду на викладене заява підлягає частковому задоволенню.

VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

6.1. В силу ч.3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Керуючисьст.ст. 4, 76-91, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 350-6, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис, яким строком на 6 (шість) місяців:

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , перебувати в місці реєстрації та проживання (перебування) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 ;

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , наближатися ближче ніж на 100 (сто) метрів до місць проживання (перебування), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 ;

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в будь-який спосіб спілкуватися з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме - вести листування, телефонні переговори, або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

В іншому відмовити.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_7 ,

зареєстрована за адресою:

АДРЕСА_2

РНОКПП НОМЕР_3

Заінтересована особа:

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_8 ,

зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_3

РНОКПП НОМЕР_4

Суддя О.М. Збаражський