Справа № 445/1212/20
провадження № 2/445/78/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Сивака В. М.

секретаря судового засідання Захарчук Н.Я.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування позову вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба ОСОБА_6 , у зв`язку з чим відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 0,9332 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на території Ремезівцівської сільської ради Золочівського району Львівської області. За життя його баба ОСОБА_6 склала заповіт, яким усе належне їй майно на день смерті заповіла позивачу. Спадщину він фактично прийняв, оскільки після смерті його баби вступив в управління та володіння спадковим майном, був зареєстрованим та проживав з спадкодавицею до дня її смерті. Відповідачі по справі є спадкоємцями першої черги за законом, однак останні на спадкове майно не претендують, інших спадкоємців, які мали б право на обов`язкову частку в спадковому майні, немає. Маючи намір оформити спадщину, позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак, у зв`язку з тим, що державний акт про право власності ОСОБА_6 на земельну ділянку був виданий після її смерті, а саме 03.05.2004 року. Таким чином, вказана перешкода в реалізації спадкових прав позивача стала підставою для звернення до суду з даним позовом.

В підготовче засідання позивач не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити з підстав зазначених у ньому.

Відповідачі в підготовче засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними звукозаписуючими засобами не здійснювалося.

Оцінивши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно заповіту складеного 16.04.1997 року в с. Ремезівці Золочівського району Львівської області, зареєстрованого за номером 33, ОСОБА_6 заповіла усе належне їй майно на момент смерті своєму внуку ОСОБА_1 .

Із копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 , та серії НОМЕР_3 , позивач ОСОБА_1 доводиться внуком ОСОБА_6 .

Згідно копії державного акта серії ЛВ № 045753 на право власності на земельну ділянку, ОСОБА_6 , на підставі розпорядження голови Золочівської райдержадміністрації від 26.01.2004 року №17, була власником земельної ділянки площею 0,9332 га для ведення товарного товарного сільськогосподарського виробництва і розташовані на території Ремезівцівської сільської ради Золочівського району Львівської області.

Згідно довідки № 674 від 03.09.2019 року, виданої виконкомом Ремезівцівської сільської ради Золочівського району Львівської області, заповіт посвідчений 16.04.1997 року, від імені ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користь ОСОБА_1 не змінений та не скасований. Заборон та арештів на належну їй земельну ділянку немає. Спадщину після її смерті фактично прийняв її онук ОСОБА_1 , який після її смерті вступив у володіння та в управління спадковим майном.

З копії спадкової справи №6/2020, наданої приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу Львівської області Демською О.В., 24.01.2020 року ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті його баби ОСОБА_6 . Згідно інформації наданої Львівським державним нотаріальним архівом, за період 1999-2003 року спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 не заводилася. Згідно інформаційних довідок зі спадкового реєстру, заповіт від 16.04.1997 року- чинний, інформація щодо спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні. Згідно листа приватного нотаріуса Смерека В.М. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки державний акт, який посвідчує право власності спадкодавця виданий після її смерті.

За приписами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування є однією з підстав виникнення права власності.

Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Таким чином, з врахуванням того, що спадщина відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , на спірні правовідносини поширюються норми ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 534 ЦК УРСР, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Таким чином, судом встановлено, спадкодавцю ОСОБА_6 на момент смерті належала спірна земельна ділянка (пай) без визначення меж в натурі, оскільки на підставі сертифікату на право власності на пай, після смерті ОСОБА_6 на її ім`я видано державний акт із присвоєними кадастровими номерами на вказану земельну ділянку, а також те, що позивач має право на спадкування земельної ділянки після смерті своєї баби, як спадкоємець за заповітом, оскільки спадщину прийняв.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно змісту ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

З врахуванням того, що відповідачі позов визнали, подавши про це заяву, до початку розгляду справи по суті, таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з врахуваннямвстановлених судом обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, наявності у позивача перешкод в оформленні права наспадщину в нотаріальному порядку, відсутність інформації про осіб, які б фактично прийняли спадщину та/або мали право на обов`язкову частку у спадковому майні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Керуючись ст. 524, 534, 548, 549 ЦК УРСР 1963 року, 2, 4, 5, 11, 13, 200, 206, 258, 259, 263-265, 272, 273 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на земельну ділянку загальною площею 0,9332 га, що складається із двох земельних ділянок площею 0,4318 га - кадастровий номер :10:000:0284 та площею 0,5014 га - кадастровий номер :10:000:0172 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовані на території Ремезівцівської сільської ради Золочівського району Львівської області, в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, надіслати копію судового рішення рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та/або обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25.01.2021 року.

Суддя В. М. Сивак