Житомирський апеляційний суд
Категорія 39 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Микитюк О. Ю. суддів Григорусь Н.Й.

Галацевич О.М.

при секретарі Бірюченко Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу № 753/23708/19

за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих заходами забезпечення позову

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк»

на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 27 жовтня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Перекупки І.Г. у м. Житомирі,

встановив:

В грудні 2019 року ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 майнових збитків (упущеної вигоди) у сумі 1 039 663 грн., заподіяних забезпеченням позову в межах справи Богунського районного суду м. Житомира № 295/9312/16-ц за період з 13.07.2018 по 24.10.2019. В обґрунтування позову позивач зазначив, що за заявою ОСОБА_1 у справі № 295/9312/16 суд забезпечив позов шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк». Обмеження у праві власності, яке полягало у блокуванні можливості продажу майна, завдало банку матеріальну шкоду (упущену вигоду). Розмір збитків позивач визначив шляхом нарахування облікової ставки Національного Банку України на ринкову вартість нерухомого майна в період накладення арешту.

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 27 жовтня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «ПУМБ» просить рішення скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що у зв`язку з накладенням арешту на майно банк був обмежений у праві вільно розпоряджатися власною нерухомістю, що завдало йому матеріальну шкоду в розмірі 2216443,83грн., з яких заявлено до стягнення з відповідача 1039663грн.

У відзиві представник відповідачки ОСОБА_2 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на його законність і обґрунтованість.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що в провадженні Богунського районного суду м.Житомира перебувала справа № 295/9312/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Осипенка Д.О. про визнання незаконним рішення про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 05 жовтня 2016 р. за заявою ОСОБА_1 , було забезпечено позов шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення, розташоване в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на приміщення за №№ 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7, 2-8, як складову частину об`єкта нерухомого майна.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 19 квітня 2017 р. позов було задоволено. Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 06 липня 2017 р., яке набрало законної сили, рішення Богунського районного суду м. Житомира від 19 квітня 2017 р. скасовано, ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову. Постановою Житомирського апеляційного суду від 30 жовтня 2019 р. заходи забезпечення позову скасовано.

Відповідно до ст.159 ЦПК України у випадку відмови у задоволенні позову відповідач має право на відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, за рахунок особи, за заявою якої такі заходи забезпечення позову вживалися.

Згідно з частинами першою, другою статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) (упущена вигода).

Упущена вигода відрізняється від реальних збитків тим, що останні характеризуються зменшенням наявного майна (проведені витрати, знищення або пошкодження речі), в той час як у разі упущеної вигоди наявне майно не збільшилося, хоча могло б збільшитися, якби не правопорушення.

Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані. Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Позивач не надав доказів на підтвердження того, що на час накладення арешту на нежитлове приміщення, розташоване в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , ним були досягнуті домовленості про продаж майна із визначенням ціни продажу в розмірі 4600000грн. Міркування позивача щодо можливого продажу майна і наявності пов`язаних з цим збитків, обчислених за обліковою ставкою НБУ, є припущеннями, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.(ч.6 ст.81 ЦПК України).

Враховуючи, що позивач не довів реальної можливості отримання ним доходів, які не отримані виключно внаслідок винних дій відповідача, суд першої інстанції зробив правильний висновок про безпідставність позову.

Рішення ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального прав і залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389-391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» залишити без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 27 жовтня 2020 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча: Судді: