Постанова

Іменем України

10 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 456/979/19

провадження № 61-3190св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,

відповідач - ОСОБА_1 ,

третя особа - Публічне акціонерне товариство Банк «Траст»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду

від 13 січня 2020 року у складі колегії суддів: Шеремети Н. О., Крайник Н. П., Цяцяка Р. П.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2019 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Публічне акціонерне товариство Банк «Траст» (далі - ПАТ Банк «Траст»), про стягнення заборгованості.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29 травня 2019 року позовну заяву Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишено без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що оскільки доказів відкликання Фондом делегованих уповноваженій особі повноважень органу управління банку на час звернення до суду із позовом судом не встановлено, тому внаслідок делегування повноважень органу управління ПАТ Банк «Траст» уповноваженій особі Фонду Кухареву В. В., Фонд, як юридична особа, на період делегування позбавлений можливості реалізації таких повноважень, а отже, не має права звертатись особисто до суду

з позовом від імені ПАТ Банк «Траст». Таким чином, поданий позов підписаний від імені ПАТ Банк «Траст» особою, яка не має права її підписувати, тобто неуповноваженою особою (Фондом).

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Львівського апеляційного суду від 13 січня 2020 року апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ Банк «Траст»Кухарева В. В. задоволено.

Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29 травня 2019 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що позовна заява правомірно підписана представником Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Філоненком С. В. на підставі чинної довіреності, виданої Фондом гарантування вкладів фізичних осіб на представництво інтересів Фонду Філоненком С. В. Оскільки позовна заява подана саме Фондом гарантування вкладів фізичних осіб в інтересах Фонду, а не в інтересах

ПАТ Банк «Траст», щодо якого виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 30 грудня 2016 року № 3085 «Про початок процедури ліквідації ПАТ Банк «Траст» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ Банк «Траст» з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб, і всі повноваження ліквідатора делеговані уповноваженій особі Фонду на ліквідацію ПАТ Банк «Траст», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кухареву В. В.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у лютому 2020 року до Верховного Суду,

ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом апеляційної інстанцій норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення апеляційного суду скасувати та залишити в силі судове рішення суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 10 березня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі.

У квітні 2020 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 01 лютого 2021 року справу призначено до судового розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не врахував того, що внаслідок делегування повноважень органу управління ПАТ Банк «Траст» уповноваженій особі Фонду, сам Фонд, як юридична особа, на період делегування позбавлений можливості реалізації таких повноважень, а отже, не має права звертатися особисто до суду з позовом від імені та в інтересах ПАТ Банк «Траст»- третьої особи на стороні позивача.

Вказує, що відповідно до довіреності від 15 січня 2019 року № 27-710/19 Філоненку С. В. надано право представництва інтересів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, отримання копій процесуальних документів, підписання процесуальних документів. Зміст даної довіреності не містить прямої вказівки на те, що Філоненку С. В. делеговано частину повноважень ліквідатора в ліквідаційній процедурі ПАТ Банк «Траст».

Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення зазначає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 916/2024/17.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У лютому 2020 року Фонд гарантування вкладів подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому зазначив, що доводи касаційної скарги необґрунтовані, оскільки позов у цій справі подано Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у власних інтересах, а не в інтересах ПАТ Банк «Траст», а тому касаційна скарга має бути підписана уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ Банк «Траст». Вважає, що оскаржуване судове рішення апеляційного суду є законними та обґрунтованими.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Позов у цій справі поданий 15 березня 2019 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб до ОСОБА_1 , третя особа - ПАТ Банк «Траст»,про стягнення заборгованості (безпідставно отриманих коштів) з ОСОБА_1 на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у сумі 13 406,06 грн. Позовна заява підписана представником Фонду Філоненком С. В. на підставі довіреності.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України

від 29 грудня 2016 року № 559-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ Банк «Траст», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 30 грудня 2016 року № 3085 «Про початок процедури ліквідації ПАТ Банк «Траст» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ Банк «Траст» з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб, делеговано всі повноваження ліквідатора уповноваженій особі Фонду на ліквідацію ПАТ Банк «Траст», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кухареву В. В. строком на два роки, з 30 грудня 2016 року по 29 грудня 2018 року включно.

З інформації, розміщеної на офіційному веб-сайті Фонду (режим доступу: http://www.fg.gov.ua/not-paying/liquidation/185-pat-bank-trast) встановлено, що на підставі пункту 2 частини п`ятої статті 12, частини першої статті 35, частини п`ятої статті 44, частини третьої статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 13 грудня

2018 року № 3346 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ Банк «Траст» строком на один рік, з 30 грудня 2018 року до 29 грудня 2019 року включно.

Водночас відповідно до зазначеного рішення продовжено повноваження ліквідатора ПАТ Банк «Траст, визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 цього Закону, у тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних

з реалізацією активів банку в порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Кухареву В. В. строком на один рік, з 30 грудня

2018 року до 29 грудня 2019 року включно.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьоюстатті 411 цього Кодексу.

Касаційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частинами першою та другою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог

і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У статтях 3, 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон № 4452-VI) зазначається, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб і виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, установлених цим Законом.

Уповноваженою особою Фонду є працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку (пункт 17 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI ).

Норми, закріплені у статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», визначають процедуру запровадження тимчасової адміністрації, яка, зокрема, передбачає призначення виконавчою дирекцією Фонду з числа працівників Фонду уповноваженої особи Фонду (кілька уповноважених осіб Фонду), якій Фонд делегує всі або частину своїх повноважень тимчасового адміністратора. Водночас під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання. Усі або частина повноважень Фонду, визначені цим Законом, можуть бути делеговані одній або кільком уповноваженим особам Фонду. У разі делегування повноважень кільком уповноваженим особам Фонд зазначає обсяг повноважень кожної з них. Здійснення повноважень органів управління банку може бути делеговано тільки одній уповноваженій особі.

Аналогічні положення щодо делегування Фондом своїх повноважень наведені у частині третій статті 47 Закону № 4452-VI.

Вимоги щодо оформлення позовної заяви наведені у статті 175 ЦПК України, згідно з частиною другою якої позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 37 Закону № 4452-VI Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи. Уповноважена особа Фонду діє від імені банку в межах повноважень Фонду.

Правовий аналіз наведених норм матеріального права свідчить про те, що законодавець передбачив альтернативу у визначенні особи, наділеної повноваженнями на звернення: з позовом майнового та немайнового характеру до суду від імені банку (пункт 5 частини другої статті 37 Закону

№ 4452-VI).

Судом встановлено, що у березні 2019 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - ПАТ Банк «Траст» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ Банк «Траст», про стягнення заборгованості (безпідставно отриманих коштів) з ОСОБА_1 на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у сумі 13 406,06 грн.

Позовна заява Фонду гарантування вкладів фізичних осіб підписана представником Фонду згідно з довіреністю Філоненком С. В.

Відповідно до довіреності, виданої Фондом гарантування вкладів фізичних осіб 15 січня 2019 року, зареєстрованої за № 27-710/19, дійсної

до 29 грудня 2019 року, Фонд гарантування вкладів фізичних особі

в особі директора - розпорядника ОСОБА_3 , уповноважив начальника відділу роботи з правоохоронними органами ПАТ Банк «Траст» Філоненка С. В. представляти інтереси Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах про стягнення надміру сплачених коштів вкладникам банку ПАТ Банк «Траст» в органах державної виконавчої служби, Верховному Суді, апеляційних судах, загальних судах з усіма повноваженнями учасників процесу, згідно з ЦПК України, включаючи право подавати позовні заяви.

Отже, позивачем у справі є саме Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, який звернувся до суду з позовом у своїх інтересах.

З огляду на зазначене, доводи касаційної скарги про те, що внаслідок делегування повноважень органу управління ПАТ Банк «Траст» уповноваженій особі Фонду, сам Фонд, як юридична особа, на період делегування позбавлений можливості реалізації таких повноважень, а отже, не має права звертатися особисто до суду з позовом від імені та в інтересах ПАТ Банк «Траст» - у справі третя особа, є безпідставними.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та направляючи справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, дійшов правильного висновку про те, що позовна заява правомірно підписана представником Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Філоненком С. В. на підставі чинної довіреності, виданої Фондом гарантування вкладів фізичних осіб на представництво інтересів Фонду Філоненком С. В. Позовна заява подана саме Фондом гарантування вкладів фізичних осіб

в інтересах Фонду, а не в інтересах ПАТ Банк «Траст», щодо якого виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури ліквідації ПАТ Банк «Траст».

Посилання в касаційній скарзі на те, що суд апеляційної інстанції не врахував висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 916/2024/17, не заслуговують на увагу, оскільки

у справах різні предмети та підстави позову.

Інші доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність оскаржуваного судового рішення не впливають, а направлені виключно на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 400, 409, 410 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного суду від 13 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Г. В. Коломієць

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк