Справа № 266/401/21
Провадження№ 2/266/405/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

18 лютого 2021 року м. Маріуполь Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Пантелєєва Д.Г., розглянувши цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова М.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис №29193, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованість за кредитним договором №001-04358-271213 від 27.12.2013 року. Стягнення заборгованості проводиться за період з 11.08.2020 року по 17.08.2020 року, сума заборгованості складає 17395,59 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 12215,63 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам 5179,96 грн., витрати за вчинення виконавчого напису 500 грн. Загальна сума, яка на думку нотаріуса підлягала стягненню, складає 17395,59 грн., що підтверджується виконавчим написом №29193 від 08.09.2020 року. На підставі виконавчого напису №29193 від 08.09.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою М.В. винесено: 24.11.2020 року постанову про відкриття виконавчого провадження №63713941; 24.11.2020 року постанову про стягнення з боржника основної винагороди; 24.11.2020 року постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження; 26.11.2020 року постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Вважає, що виконавчий напис нотаріуса виданий з порушенням діючого законодавства є таким, що не підлягає виконанню з наступних підстав.

Однією з умов вчинення нотаріусом виконавчого напису є строк давності. Нотаріус вчиняє виконавчий напис за умови, якщо з дня виникнення права вимоги пройшло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Строки, протягом яких можливо вчинити виконавчий напис, обчислюється з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення заборгованості, тобто з дня, коли стягувач дізнався або повинен був дізнатися про те, що його право на належне виконання зобов`язання порушено боржником. Якщо строк дії зобов`язання не закінчився, нотаріус може вчинити виконавчий напис за заявою стягувача, якщо це прямо передбачено законом або договором. Вважає, що виконавчий напис вчинений з порушенням строку давності.

Заборгованість за виконавчим написом нотаріуса стягується за період з 11.08.2020 року по 17.08.2020 року. Позивач не перераховував банку грошові кошти з 2014 року. З цих обставин нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис поза строки позовної давності, що встановлені ст.257 ЦК України.

Перед тим, як звертатися до приватного нотаріуса з заявою про винесення виконавчого напису, а саме до 08.09.2020 року, стягувач повинен був надати ОСОБА_2 копію рахунку про непогашену заборгованість з відміткою під розписку після вручення письмового попередження, що наддало б боржнику можливість заперечити проти розрахунку заборгованості.

Таким чином, захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається шляхом надіслання стягувачем письмової вимоги боржнику про усунення порушень, але стягувач не дотримався цієї обов`язкової процедури.

ОСОБА_2 укладав кредитний договір №001-04358-271213 від 27.12.2013 року з ПАТ «Дельта Банк», але повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні на ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», а в подальшому на ТОВ «ФК «Аланд» не отримував.

Посилаючись на наведені обставини та положення ст.88 Закону України "Про нотаріат", позивач просив визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. таким, що не підлягає виконанню та стягнути на його користь понесені судові витрати.

Позивачем при зверненні до суду подане клопотання про витребування у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. матеріалів нотаріальної справи по видачі виконавчого напису нотаріуса.

Також, позивачем при зверненні до суду подано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою судді від 21.01.2021 року позовну заяву прийнято до провадження, відкрито спрощене позовне провадження у справі, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.

Ухвалою судді від 21.01.2021 року заяву представника позивача про забезпечення позову задоволено. Зупинено виконавчі дії (стягнення певних сум) по виконавчому провадженню №63713941, яке відкрито 24.11.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. на підставі виконавчого напису №29193, виданного 08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості в сумі 17395,59 грн.

03.02.2021 року від приватного виконавця Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. на адресу суду надійшли документи на виконання ухвали судді від 21.01.2021 року.

Позивач та його представник з моменту відкриття провадження з будь-якими клопотаннями до суду не зверталися.

Відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», відзив на позовну заяву не надав, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався, хоча на адресу відповідача належним чином направлялась ухвала про відкриття провадження у справі від 21.01.2021 року, ухвала про забезпечення позову від 21.01.2021 року та позовна заява з доданими до неї документами, які відповідачем отримано 28.01.2021 року.

Треті особи приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. та приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова М.В. жодних письмових пояснень не надали.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Як встановлено частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідач відзив на позов до суду не надіслав, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

За таких обставин, у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотання про інше від сторін не надходили. Такий висновок суду, зважаючи, що відповідачем не подано відзив на позовну заяву та не повідомлено про причину не вчинення ним своєчасно такої процесуальної дії, узгоджується також із положеннями частини восьмої статті 178 вказаного Кодексу. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін не надходили.

Враховуючи вищевикладене, зі згоди позивача та у відповідності до ст. 280 ч.1 п.4 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення по справі на підставі наявних у ній доказів.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, слід прийти до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис № 29193, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованість за кредитним договором №001-04358-271213 від 27.12.2013 року, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 395/К від 20.04.2018 року є ТОВ «ФК «Фінансова компанія Кредит-Капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 11/08/2020-ФА від 11.08.2020 року є ТОВ «ФК «Аланд». Стягнення заборгованості проводиться за період з 11.08.2020 року по 17.08.2020 року та сума заборгованості складає 17395,59 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 12215,63 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам 5179,96 грн., витрати за вчинення виконавчого напису 500 грн. Загальна сума, яка підлягала стягненню, складає 17395,59 грн. (а.с.12).

Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою М.В. 24.11.2020 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63713941 з виконання виконавчого напису № 29193 від 08.09.2020 року, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Аланд" заборгованості в розмірі 17895,59 грн. (а.с.11).

24.11.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою М.В. винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди та розміру мінімальних витрат виконавчого провадження (а.с.9-10).

26.11.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою М.В. також винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи ОСОБА_2 (а.с.8).

Відповідно до умов кредитного договору № 001-04358-271213 від 27.12.2013 року ПАТ "Дельта Банк" відкрив ОСОБА_2 кредитну лінію в сумі 15000 грн., кредитування рахунку здійснюється протягом 364 календарних днів, з можливістю пролонгації на умовах, визначених п.2.4 ч.3 пропозиції. (а.с.13).

У статтях 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України "Про нотаріат" нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону "Про нотаріат").

Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат").

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат").

Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 06.05.2020 по справі № 320/7932/16-ц.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

В обґрунтування позову представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 обґрунтовано вказує, що період стягнення заборгованості згідно виконавчого напису становить з 11.08.2020 по 17.08.2020, тобто більше 7 років (в частині заборгованості з тіла кредиту), в той час як загальний строк позовної давності згідно положень ст.257 ЦК України складає 3 роки. Умовами кредитного договору визначено, що строк надання кредиту становить 364 дні, з можливістю пролонгації на умовах визначених п.2.4 ч.3 пропозиції, отже строк наданого кредиту та строк виконання зобов`язання з його повернення становить 364 календарних дні.

Таким чином, з огляду на відсутність в матеріалах справи відомостей щодо дат та розміру виниклої заборгованості, суд позбавлений можливості встановити за якими саме витратами позивача минув строк позовної давності, однак, стягнення заборгованості за період, що перевищує строк позовної давності, в будь-якому разі не відповідає положенням ст.88 Закону України "Про нотаріат".

Зі змісту кредитного договору вбачається, що позивач мав виконати свій обов`язок з погашення кредиту у строк 364 дні з моменту виникнення заборгованості.

Позивач зазначав, що востаннє перераховував банку грошові кошти у 2014 році, тобто в будь-якому разі мав сплачувати відсотки, нараховані в межах строку 364 дні з моменту отримання кредитної лінії. Зі змісту виконавчого напису вбачається, що заборгованість за відсотками стягнута за період з 11.08.2020 року по 17.08.2020 року, тобто за той період, коли відсотки не мали бути нараховані, оскільки минув строк виконання зобов`язання. Таким чином, зазначення у виконавчому написі нотаріуса суми заборгованості за відсотками 5179,96 грн. також є безпідставним.

З урахуванням наведеного, суд приходить до переконання про обґрунтованість вимог позивача та необхідність їх задоволення, оскільки нотаріусом у виконавчому написі зазначено про стягнення заборгованості за період, що виходить за межі позовної давності, складові суми заборгованості, зазначені у виконавчому написі, не є безспірними. Таким чином, виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Позивачем документально підтверджено платіжним дорученням сплата судового збору при зверненні з позовом до суду та заявою про забезпечення позову і загальний розмір судового збору сплачений позивачем становить 1816 грн., який з урахуванням задоволених позовних вимог, має бути відшкодований позивачеві за рахунок відповідача, однак слід зазначити, що розмір судового збору за подання позовної заяви на дату подання позову до суду становив 908 грн., а за заяву про забезпечення позову - 454 грн.

Отже, оскільки позивачем за позов фактично сплачено 1816 грн., а повинно було бути сплачено судовий збір на загальну суму 1362 грн., то саме цей розмір судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Питання щодо повернення позивачу надмірно сплаченого розміру судового збору судом не вирішується, оскільки позивачем та його представником жодних клопотань суду не надано і заявлено не було.

Керуючись ст.ст.12-13, 81, 133, 137, 141, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий напис № 29193, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем 08.09.2020 року щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Аланд" заборгованості у розмірі 17395,59 грн. за кредитним договором №001-04358-271213 від 27.12.2013 року, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд", ідентифікаційний код юридичної особи 42642578, місцезнаходження: м.Київ, вул.Саксаганського, 14, офіс 301, на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1362 грн.

В іншій частині відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Д.Г.Пантелєєв