КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 357/7678/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Кулікової С.В., Музичко С.Г.,

при секретарі Кузьмич Р.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління культури і туризму Білоцерківської міської ради Київської області, комунального закладу Білоцерківської міської ради «Білоцерківська музична школа № 3» про стягнення заборгованості по заробітній платі,

за апеляційною скаргою представника Управління культури і туризму Білоцерківської міської ради Київської області на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 серпня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Цуранова А.Ю.,-

встановив:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із названим позовом.

Просила стягнути з відділу культури і туризму Білоцерківської міської ради і комунального закладу Білоцерківської міської ради «Білоцерківська музична школа № 3» на свою користь заборгованість по заробітній платі у сумі 14 697 грн 78 коп. та компенсацію з врахуванням індексу інфляції у сумі 1 473 грн 69 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачами за період з травня 2020 року по липень 2020 року недоплачено заробітну плату у загальному розмірі 14 697 грн 78 коп.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 серпня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Управління культури і туризму Білоцерківської міської ради Київської області на користь ОСОБА_1 заробітну плату у розмірі 14 697 грн 78 коп. з відрахуванням усіх обов`язкових платежів.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 вересня 2021 року стягнуто з Управління культури і туризму Білоцерківської міської ради Київської області на користь ОСОБА_1 2 726 грн 40 коп. витрат на правничу допомогу.

В апеляційній скарзі представник Управління культури і туризму Білоцерківської міської ради Київської області просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставин, які мають значення для справи.

У судовому засіданні представники ОСОБА_1 проти апеляційної скарги заперечили.

Представники Управління культури і туризму Білоцерківської міської ради Київської області вимоги апеляційної скарги підтримали.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що позивач має право на виплату встановленої заробітної плати у повному обсязі, враховуючи рекомендації Міністерства культури, молоді та спорту України № 4791/4.11.1 від 25 березня 2020 року, згідно яких працівники закладів мистецької освіти під час карантину працюють дистанційно та оплата праці яких здійснюється у повному обсязі, а також те, що керівниками КЗ БМР БМШ № 3 та Управлінням (відділом) відділу культури і туризму Білоцерківської міської ради не було визначено порядок і строки подання працівниками звітів про виконану дистанційно роботу на дату встановлення такого виду роботи.

Судом першої інстанції також зазначено, що працівників було переведено на роботу в дистанційному режимі, а не зупинено роботу, шляхом встановлення простою.

При визначенні середньої ставки позивача, суд першої інстанції встановив, що середня ставка позивача становить 9 798 грн 52 коп., що узгоджується з останніми відомостями Пенсійного фонду України та довідкою про заробітну плату відповідача-1 № 36 від 19 серпня 2020 року.

Відмовляючи у задоволенні позову про стягнення інфляційних втрат, суд першої інстанції виходив із того, що у період з травня по липень 2020 року індекс споживчих цін не перевищив поріг індексації в розмірі 103 відсотка.

Висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Встановлено, що ОСОБА_1 з 15 листопада 2010 року прийнята на посаду викладача образотворчого мистецтва БМШ № 3 на підставі наказу № 32 від 11 листопада 2010 року.

27 квітня 2012 року згідно наказу № 11 та на підставі рішення атестаційної комісії ОСОБА_1 встановлено кваліфікаційну категорію «Спеціаліст І категорії», що відповідає 11 тарифному розряду, та підтверджено записами у трудовій книжці серії НОМЕР_1 .

Рішенням Білоцерківської міської ради № 398-22-VІІ від 22 грудня 2016 року змінено найменування БМШ № 3 і затверджено Статут у новій редакції Комунального закладу Білоцерківської міської ради Білоцерківська музична школа № 3.

Наказом КЗ БМР Білоцерківської музичної школи № 3 від 31 березня 2017 року № 7 та на підставі рішення атестаційної комісії, ОСОБА_1 встановлено кваліфікаційну категорію «Спеціаліст І категорії», що відповідає 11 розряду ЄТС.

02 квітня 2020 року наказом відділу культури та туризму Білоцерківської міської ради Київської області № 24 «Про роботу закладів культури міста Біла Церква на період карантину», наказано керівникам закладів культури забезпечити: часткове/повне переведення працівників на роботу в гнучкому та /або дистанційному режимі; подання наказів та іншої документації щодо режиму роботи працівників до 10 квітня 2020 року; обмежити/відтермінувати заплановані заходи, у томі числі засідання атестаційної комісії для проведення атестації педагогічних працівників, які атестуються в порядку, визначеному Типовим положенням про атестацію педагогічних працівників, затверджених наказом Міністерства освіти і науки України від 06.10.2020 року № 930 (зі змінами) до нормалізації епідемічної ситуації; надавання організаційної, інформаційної допомоги педагогічним працівникам в провадженні дистанційного навчання, розробити методичні рекомендації для дистанційної роботи та/або використання методичних рекомендацій методичного центра закладів культури та навчальних закладів; контролювати виконання роботи педагогічними, бібліотечними працівниками дистанційному режимі.

Наказом КЗ БМР БМШ № 3 від 03 квітня 2020 року № 10 «Про роботу працівників школи на період карантину», наказано перевести працівників на роботу в дистанційному режимі з застосуванням ними можливих методів дистанційного навчання з учнями за допомогою електронних ресурсів та наявних засобів зв`язку, практикувати індивідуальні онлайн - уроки, консультації, лекції та самостійне опрацювання навчального матеріалу, інформувати батьків учнів про особливості навчального процесу в період карантину. Педагогічним працівникам застосовувати власне дистанційне навчання в рамках підвищення кваліфікації, самостійне знайомлення з новою методичною літературою, підвищувати виконавську майстерність, залучатися до розробки навчальних програм з дисциплін, що ще не затверджені навчальними програмами тощо. Технічним працівникам забезпечувати робочий процес за спеціально встановленим графіком

Обґрунтовуючи поданий позов, ОСОБА_1 зазначила, що згідно наказу від 03 квітня 2020 року № 10 її було переведено на роботу в дистанційному режимі на період карантину. Про якісь додаткові зміни в умовах і оплаті праці в бік погіршення повідомлено не було.

Враховуючи зміст листа Міністерства культури, молоді та спорту України № 4791/4.11.1 від 25 березня 2020 року, оплата праці позивача мала бути здійснена у повному обсязі. Проте, відповідачі виплачували заробітну плату не в повному обсязі. Так за період з травня 2020 року по липень 2020 року заборгованість по заробітній платі становить 14 697 грн 78 коп.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оплату праці», ч. 1 ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Нарахування та виплата заробітної плати працівникам провадиться на підставі документів з первинного обліку праці та заробітної плати: штатний розклад, розцінки та норми праці, накази та розпорядження (на виплату премій, надбавок тощо), табель обліку використаного часу, розрахункова-платіжна відомість.

Згідно положень ст.ст. 115, 116 КЗпП України, відсутність заборгованості перед позивачем має довести саме роботодавець.

Згідно ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому зарплати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до положень ст. 60-2 КЗпП Ккраїни дистанційна робота - це форма організації праці, за якої робота виконується працівником поза робочими приміщеннями чи територією власника або уповноваженого ним органу, в будь-якому місці за вибором працівника та з використанням інформаційно-комунікаційних технологій. При дистанційній роботі працівник розподіляє робочий час на власний розсуд, на нього не поширюються правила внутрішнього трудового розпорядку, якщо інше не визначено трудовим договором. Порядок і строки забезпечення працівників, які виконують роботу дистанційно, необхідними для виконання ними своїх обов`язків обладнанням, програмно-технічними засобами, засобами захисту інформації та іншими засобами, порядок і строки подання такими працівниками звітів про виконану роботу, розмір, порядок і строки виплати працівникам компенсації за використання належних їм або орендованих ними обладнання, програмно-технічних засобів, засобів захисту інформації та інших засобів, порядок відшкодування інших пов`язаних з виконанням дистанційної роботи витрат визначаються трудовим договором про дистанційну роботу. У разі відсутності у трудовому договорі положення про забезпечення працівників необхідними для виконання ними своїх обов`язків обладнанням, програмно-технічними засобами, засобами захисту інформації та іншими засобами таке забезпечення покладається на власника або уповноважений ним орган, який організовує встановлення та технічне обслуговування відповідних засобів, а також оплачує витрати, пов`язані з цим.

Встановлено, що наказом Відділу культури та туризму Білоцерківської міської ради Київської області від 02 квітня 2020 року № 24 «Про роботу закладів культури міста Біла Церква на період карантину», працівників КЗ БМР БМШ № 3 було переведено на дистанційну роботу.

Враховуючи зазначений наказ, а також відсутність доказів на підтвердження ознайомлення працівників із наказами № 10-к та № 11-к від 19 червня 2020 року, якими було встановлено простій з 01 травня 2020 року по 31 травня 2020 року та з 01 червня 2020 року, підстави вважати правомірним виплату ОСОБА_1 заробітної плати у розмірі 2/3 тарифної ставки, - відсутні.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивач має право на виплату встановленої заробітної плати у повному обсязі, враховуючи рекомендації Міністерства культури, молоді та спорту України № 4791/4.11.1 від 25 березня 2020 року, згідно яких працівники закладів мистецької освіти під час карантину працюють дистанційно та оплата праці яких здійснюється у повному обсязі, а також те, що керівниками КЗ БМР БМШ № 3 та Управлінням (відділом) відділу культури і туризму Білоцерківської міської ради не було визначено порядок і строки подання працівниками звітів про виконану дистанційно роботу на дату встановлення такого виду роботи.

Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що керівництвом КЗ БМР БМШ № 3 не забезпечено облік і збереження документації, організацію діловодства, ведення і здачу статистичної звітності.

При визначенні середньої ставки ОСОБА_1 , судом першої інстанції взято до уваги, що позивачу нараховано та виплачено заробітну плату: за травень 2020 року - 4 899,24 грн. (2/3 ставки); за червень 2020 року - 4 899,24 грн. (2/3 ставки). Зазначене підтверджується копіями довідки про заробітну та розрахунковими документами Відділу культури і туризму Білоцерківської міської ради № 36 від 19 серпня 2020 року.

Судом першої інстанції встановлено, що середня ставка позивача, як викладача, становить 9 798 грн 52 коп. Зазначене узгоджується з останніми відомостями Пенсійного фонду України та довідкою про заробітну плату відповідача-1 № 36 від 19 серпня 2020 року.

Підстави вважати, що судом першої інстанції зроблено невірний розрахунок заборгованості по заробітній платі відсутні.

Враховуючи вищенаведені обставини, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позову в частині наявності заборгованості із заробітної плати у розмірі загальному 14 697 грн 78 коп., яка підлягає стягненню на користь позивача.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не виконувала свою безпосередню роботу, а також не виконувала вказівки та накази керівника закладу, колегія суддів відхиляє, оскільки такі обставини не підтверджені.

Доводи апеляційної скарги про те, що заробітна плата у розмірі 9 798 грн 52 коп. нараховувалася позивачу колишнім директором незаконно, є безпідставними та недоведеними.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції невірно встановлено розмір заробітної плати, колегія суддів відхиляє, оскільки відповідачем не надано доказів на підтвердження зазначеним обставинам.

Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального або неправильне застосування норм процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 16 серпня 2021 року постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника Управління культури і туризму Білоцерківської міської ради Київської області залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 серпня 2021 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 13 грудня 2021 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.В. Кулікова

С.Г. Музичко