Провадження №: 2/755/9359/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" грудня 2021 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Марфіна Н.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайович про відшкодування збитків, -

у с т а н о в и л а:

07.12.2021 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайович про відшкодування збитків.

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом здійснено запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання/перебування відповідача.

09.12.2021 року на запит суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання/перебування відповідача.

Вивчивши матеріали позовної заяви та додатки до неї приходжу до висновку про те, що справа не підсудна Дніпровському районному суду м. Києва та має бути передана на розгляд Дарницького районного суду м. Києва, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

У позовній заяві адресою відповідача вказане робоче місце приватного виконавця по вул. Поправки, 6, оф. 26 в м. Києві, що територіально відноситься до Дніпровського району м. Києва.

При цьому, у своїй постанові від 09.09.2020 року по справі №757/53167/18-ц Верховний Суд зазначив наступне:

- відкриваючи провадження у справі за позовом фізичної особи до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Татарченка В. Г. про стягнення безпідставно набутих коштів, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що справа підсудна Печерському районному суду м. Києва, оскільки позов пред`явлено до відповідача як до приватного виконавця, а не як до фізичної особи, а тому справа повинна розглядатися за місцем здійснення ним професійної діяльності приватного виконавця, а не за місцем його реєстрації, як фізичної особи;

- проте з такими висновками судів Верховний Суд не погоджується;

- відповідно до статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;

- частиною шостою статті 187 ЦПК України передбачено, що у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи;

- положеннями частини дев`ятою цієї статті визначено, що якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу;

- відповідно до пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду;

- відповідач у справі, яка переглядається, не є суб`єктом підприємницької діяльності, таких доказів у матеріалах справи немає, а є приватним виконавцем, який здійснює незалежну професійну діяльність, тому суд повинен був отримати інформацію про зареєстроване його місце проживання та надіслати справу за належною територіальною підсудністю;

- висновки суддів про те, що приватний виконавець здійснює професійну діяльність, а тому позов має бути пред`явлений за місцем здійснення цієї діяльності, є неправильним, а посилання на те, що у нормах ЦПК України немає визначення територіальної підсудності у справах за позовами до приватних виконавців, тому слід застосовувати правила частини першої статті 27 ЦПК України є невірним її тлумаченням;

- процесуальна помилка судів полягає у тому, що вони не розрізнили підсудність справи за скаргою на дії/рішення державного/приватного виконавця, які подаються згідно з частиною першою статті 448 ЦПК України до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції, від справи, пов`язаної з цивільно-правовим спором, а саме відшкодування сум за нормами ЦК України;

- законом не передбачено іншого порядку подання позовів, як і не встановлено особливостей подання позовів до приватних виконавців, арбітражних керуючих, чи інших осіб, які здійснюють незалежну професійну діяльність;

- з огляду на викладене, а також враховуючи, що місце проживання відповідача зареєстровано за адресою у Святошинському районні м. Києва, то справа підсудна Святошинському районному суду м. Києва.

На запит суду 09.12.2021 року надійшли відомості відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дарницької РДА, згідно яких відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Дарницького району м. Києва.

Отже, за правилами підсудності, передбаченими ч. 1 ст. 27 ЦПК України, спір, що виник між сторонами з приводу відшкодування збитків (стягнення моральної шкоди), територіально підсудний Дарницькому районному суду м. Києва та не відноситься до територіальної підсудності Дніпровського районного суду м. Києва.

Відповідно до положень ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

За змістом ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 259-261, 353-355 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайович про відшкодування збитків - передати на розгляд Дарницького районного суду м. Києва.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали складений та підписаний суддею 13.12.2021 року.

Суддя -