ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/78/21 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2021 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Міщій О. Я., Шевчук Г. М.,

з участю секретаря - Іванюта О.М.

сторін:

представника апелянта ОСОБА_1 ,

представника позивача Данилевич А.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 607/21272/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 грудня 2018 року, ухвалене суддею Герчаківською О.Я., повний текст якого складено 02 січня 2019 року, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» (далі - ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 19 березня 2008 року сторони уклали кредитний договір №24, згідно якого Банк надав Позичальнику кредит в сумі 29700.00 доларів США зі сплатою 14.0% річних, а Позичальник зобов`язався повернути кредит не пізніше 19 березня 2013 року. Для забезпечення належного виконання зобов`язання, що випливає з даного кредитного договору, відповідачем передано в заставу майно, яке належить майновому поручителю ОСОБА_4 , а саме: транспортний засіб, тип: сідловий тягач - Е, марки SCANIA 124.420, 2000 року випуску, колір коричневий, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 . У зв`язку з невиконанням ОСОБА_3 своїх зобов`язань за кредитним договором, АТ «Ощадбанк» звернулося до суду за захистом своїх прав. 14 січня 2011 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області винесено рішення у справі № 2-381/11, яким задоволено позов банку та вирішено: стягнути із ОСОБА_3 в користь ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором від 19 березня 2008 року № 24 в сумі 29 644.71 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ долара до гривні становить 235773.27 грн. шляхом звернення стягнення на рухоме майно, що належить ОСОБА_4 на праві власності та передане ним згідно договору застави транспортного засобу від 19 березня 2008 року № 1262, а саме: сідловий тягач - Е, марки SCANIA 124.420, 2000 року випуску, колір коричневий, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 . На підставі вказаного судового рішення судом видано виконавчий лист, який пред`явлений в Тернопільський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. В ході виконавчого провадження державним виконавцем винесено постанову про розшук транспортного засобу, проте це не дало результату, у зв`язку із чим 05 травня 2018 року державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Станом на 24 вересня 2018 року за ОСОБА_3 , згідно кредитного договору №24 від 19 березня 2008 року, рахується заборгованість: по основному боргу 23045.00 доларів США; прострочена заборгованість за процентами 1475.42 доларів США; прострочена заборгованість по пені за останній рік 3599.61 грн.

У зв`язку з викладеним просить суд стягнути із ОСОБА_3 в користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість по основному боргу в сумі 23045.00 доларів США; заборгованість за процентами в сумі 1475.42 доларів США; заборгованість по пені за останній рік за несвоєчасну сплату основного боргу та нарахованих відсотках в сумі 3599.61 грн., а також понесені судові витрати.

Заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 грудня 2018 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором №24 від 19 березня 2008 року по основному боргу в сумі 23045 доларів США 00 центів; заборгованість за процентами в сумі 1475 доларів 42 центи США; заборгованість по пені за останній рік за несвоєчасну сплату основного боргу та нарахованих відсотках в сумі 3599 грн. 61 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» судовий збір в розмірі 10346 грн. 88 коп.

25 серпня 2020 року представник відповідача ОСОБА_5 адвокат Гуцалюк А.Р. подав до суду заяву про перегляд заочного рішення, в якій просив застосувати строк позовної давності. В обґрунтування посилався на те, що у 2010 році позивач здійснив звернення стягнення на предмет застави, при цьому в межах всієї суми заборгованості, а тому змінив кінцевий строк повернення кредиту з 19 березня 2013 року на 28 лютого 2010 року, який перервався 01 листопада 2010 року та з цього часу розпочався знову. Вважає, що трирічний строк, визначений ЦК України для захисту свого порушеного права, закінчився 01 листопада 2013 року. Вказує, що позивач звернувся до суду 18 жовтня 2018 року, тобто через 5 років після спливу строку звернення до суду (а.с.136-137).

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 жовтня 2020 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 грудня 2018 року залишено без задоволення. Роз`яснено порядок оскарження заочного рішення.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, представник відповідача ОСОБА_5 адвокат Гуцалюк А.Р. подав на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам.

Апеляційна скарга мотивована тим, що 11 січня 2010 року ПАТ «Державний ощадний банк України» надіслав відповідачу письмове повідомлення - вимогу №19-03/38 про усунення порушень, згідно якої станом на 01 січня 2010 року заборгованість ОСОБА_3 перед банком становить 24 868.75 доларів США. Банк вимагав погасити заборгованість в повному обсязі у строк до 28 лютого 2010 року. Оскільки станом на 28 лютого 2010 року кредит ОСОБА_6 повернуто не було, то саме з цього дня у Позивача почався перебіг строку позовної давності.

У зв`язку із невиконанням ОСОБА_3 кредитних зобов`язань, Банк 01 листопада 2011 року звернувся із позовною заявою до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області про дострокове стягнення боргу за кредитним договором №24 в сумі 29 395.14 доларів США, шляхом звернення стягнення на належний на праві власності ОСОБА_4 та переданий ним згідно Договору застави транспортний засіб від 19 березня 2008 року, а саме: сідловий тягач - Е, марки SCANIA 124.420, 2000 року випуску, колір коричневий, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 . Рішенням Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області від 14 січня 2011 року позов Банку задоволено.

Звертає увагу, що позивач здійснив звернення стягнення на предмет застави, при цьому в межах всієї суми заборгованості, а тому змінив кінцевий строк повернення кредиту з 19 березня 2013 року на 28 лютого 2010 року, який перервався 01 листопада 2010 року та з цього часу розпочався знову. Вважає, що трирічний строк визначений ЦК України для захисту свого порушеного права закінчився 01 листопада 2013 року. Вказує, що позивач звернувся до суду 18 жовтня 2018 року, тобто через 5 років після спливу строку звернення до суду.

У зв`язку з викладеним просить заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду від 26 грудня 2018 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити у зв`язку з пропущенням строку звернення до суду.

У грудні 2020 року представник ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» адвокат Данилевич А.Б. подала до суду відзив на апеляційну скаргу.

Відзив мотивований тим, що ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» надало рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 січня 2011 року у справі № 2-381/2011 про звернення стягнення на предмет застави, яка передана в забезпечення кредитних зобов`язань ОСОБА_3 , що свідчить про переривання строку позовної давності та помилковості твердження ОСОБА_3 стосовно пропущення позивачем строку звернення до суду.

Зазначає, що наявність рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 січня 2011 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 шляхом реалізації заставного майна не є перешкодою стягнення заборгованості із самого ОСОБА_3 .

Вважає, що ОСОБА_3 не надано жодних доказів існування істотних умов для перегляду заочного рішення суду або таких доказів, які б могли вплинути на винесення рішення суду про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 .

У зв`язку з викладеним просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

В судовому засіданні представник апелянта адвокат Гуцалюк А.Р. апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на мотиви, викладені в ній.

Представник позивача адвокат Данилевич А.Б. проти апеляційної скарги заперечила та просила рішення суду залишити без змін. Також суду пояснила, що в даний час виконавчий лист про звернення стягнення на належний ОСОБА_4 транспортний засіб, який переданий ним згідно договору застави транспортного засобу від 19 березня 2008 року, повторно передано для примусового виконання у відділ ДВС та проводиться експертна оцінка для визначення вартості вказаного автомобіля.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає не повністю.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено наступні обставини.

19 березня 2008 року Відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (Банк) та ОСОБА_3 (Позичальник) уклали Кредитний договір №24 (а.с.7-9), згідно якого Банк надав Позичальнику кредит в сумі 29700.00 доларів США зі сплатою 14.0% річних, а Позичальник зобов`язався повернути Кредит не пізніше 19 березня 2013 року (пункти 1.1.-1.2.).

Для забезпечення належного виконання зобов`язання, що випливають з Кредитного договору №24 від 19 березня 2008 року, відповідачем передане в заставу майно, яке належить майновому поручителю ОСОБА_4 , по зобов`язаннях ОСОБА_3 , а саме: транспортний засіб, тип: сідловий тягач - Е, марки SCANIA 124.420, 2000 року випуску, колір коричневий, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 . 19 березня 2008 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Василевич О.О. посвідчено та зареєстровано в реєстрі за №1262 Договір застави транспортного засобу, укладений між Банком та ОСОБА_4 (а.с.10-11).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 11 січня 2010 року ПАТ «Державний ощадний банк України» надіслав ОСОБА_3 письмове повідомлення - вимогу №19-03/38 про усунення порушень, згідно якої станом на 01 січня 2010 року заборгованість ОСОБА_3 перед банком становить 24868.75 доларів США, а тому Банк вимагав погасити заборгованість в повному обсязі у строк до 28 лютого 2010 року (а.с.138).

У зв`язку із невиконанням Позичальником своїх зобов`язань, 01 листопада 2011 року прокурор м.Тернополя в інтересах держави в особі ВАТ Державний ощадний банк України в особі філії Тернопільське обласне управління ВАТ Державний ощадний банк України звернувся із позовною заявою до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області про дострокове стягнення боргу за Кредитним договором №24 в сумі 29395.14 доларів США, шляхом звернення стягнення на належний на праві власності ОСОБА_4 та переданий ним згідно нотаріально посвідченого 19 березня 2008 року та зареєстрованого за № 1262 Договору застави транспортний засіб: сідловин тягач - Е, марки SCANIA 124.420, 2000 року випуску, колір коричневий, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 (а.с.140-141).

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 14 січня 2011 року у справі №2-381/11 вказаний позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_3 в користь ВАТ «Державний ощадний банк України заборгованість за кредитним договором від 19 березня 2008 року № 24 в сумі 29644.71 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ долара до гривні становить 235773.27 грн., шляхом звернення стягнення на рухоме майно, що належить ОСОБА_4 на праві власності та передане ним згідно договору застави транспортного засобу від 19 березня 2008 року №1262, а саме: сідловий тягач - Е, марки SCANIA 124.420, 2000 року випуску, колір коричневий, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 (а.с.13-14).

17 лютого 2011 року на підставі даного рішення Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано виконавчий лист №2-381/2011, який пред`явлений для примусового виконання в Тернопільський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

В ході виконавчого провадження державним виконавцем винесено постанову про розшук транспортного засобу, проте це не дало результату, у зв`язку із чим 05 травня 2018 року державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Банк неодноразово звертався з вимогами про усунення порушень до ОСОБА_3 . Остання вимога надіслана відповідачу 10 серпня 2018 року та була повернута позивачу у зв`язку з закінченням встановленого строку зберігання (а.с.88).

Як вбачається із розрахунку заборгованості за Кредитним договором №24 від 19 березня 2008 року, станом на 24 вересня 2018 за ОСОБА_3 рахується заборгованість:

- по основному боргу 23045.00 доларів США;

- прострочена заборгованість за процентами 1475.42 доларів США;

- прострочена заборгованість по пені за останній рік 3599.61 грн. (а.с.15).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст.256, 257 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється у три роки.

Згідно ст. ст. 261, 264 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі предвлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Переривання строку позовної давності можливе лише тоді, коли такий строк не закінчився.

Статтею 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Судом встановлено, що 11 січня 2010 року ПАТ «Державний ощадний банк України» надіслав відповідачу письмове повідомлення - вимогу №19-03/38 про усунення порушень, згідно якої станом на 01 січня 2010 року заборгованість ОСОБА_3 перед банком становить 24868.75 доларів США. Банк вимагав погасити заборгованість в повному обсязі у строк до 28 лютого 2010 року.

При цьому, станом на 28 лютого 2010 року кредит ОСОБА_3 повернуто не було, а тому з цього дня у позивача почався перебіг строку позовної давності (ч.5 ст.264 ЦК України).

Колегія суддів вважає, що 01 листопада 2010 року (дата пред`явлення прокурором м.Тернополя позову в інтересах держави в особі ВАТ Державний ощадний банк України до ОСОБА_3 про дострокове стягнення всієї суми заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет застави), відповідно до ч.3 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності почався заново.

Таким чином, позивач здійснив звернення стягнення на предмет застави, при цьому в межах всієї суми заборгованості, а тому змінив кінцевий строк повернення кредиту з 19 березня 2013 року на 28 лютого 2010 року, який перервався 01 листопада 2010 року та розпочався знову.

З огляду на викладене, трирічний строк для звернення до суду з даним позовом завершився 01 листопада 2013 року.

Згідно заяви ОСОБА_3 від 25 серпня 2020 року, останній просив відмовити у задоволені позову з підстав пропуску строку позовної давності.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» за захистом порушеного права звернувся в суд з даним позовом лише 18 жовтня 2018 року (через 5 років), тобто, після спливу строку позовної давності.

Безпідставними є твердження представника позивача у відзиві на апеляційну скаргу про те, що невиконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 січня 2011 року у справі № 2-381/2011 про звернення стягнення на предмет застави перериває строк позовної давності.

За таких обставин у задоволенні позову слід відмовити у звязку із спливом позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, а тому рішення суду першої інстанції, яким задоволено позов, слід скасувати.

У відповідності до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч.2 ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду і ухвалення нового, яким у задоволенні позовної заяви слід відмовити.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Із квитанції № 0.0..1 від 30 листопада 2020 року вбачається, що ОСОБА_3 за апеляційний розгляд даної справи сплатив судовий збір у розмірі 15 520.32 грн. (а.с.188).

За таких обставин, з позивача слід стягнути на користь віповідача 15 520.32 грн. судового збору за перегляд рішення судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 грудня 2018 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_2 судовий збір за апеляційний розгляд даної справи в розмірі 15520 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот двадцять) гривень 32 копiйки.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови 15 лютого 2021 року.

Реквізити учасників:

Позивач: Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» (0, адреса: 46001, Майдан Волі, 2, м.Тернопіль).

Відповідач: ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Головуючий

Судді