Справа № 562/1703/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"15" лютого 2021 р. Здолбунівський районний суд Рівненської області
головуючого судді - Мички І.М.,
при секретарі судових засідань - Кондратюк Н.В.,
розглянувши в порядку позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ТОВ «ВЕЛЛФІН» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.
Обґрунтовуючи свої вимоги вказує, що 15.06.2017 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики № 207433 в електронній формі. Позивачем в порядку встановленому п. 1.4 договору позики на картковий рахунок відповідача була перерахована сума позики в розмірі 2000,00 грн., що підтверджується повідомленням ТОВ ФК « ВЕЙ ФОР ПЕЙ» , яке надає ТОВ» ВЕЛЛФІН» технічну можливість для проведення операцій, якій банк - еквайер здійснює зарахування коштів, згідно договору про організацію переказу грошових коштів №ВП - 180516 - 3 від 18.05.2016 року. Таким чином, позивачем належним чином виконанні умови договору позики, в той час як відповідачем отримані грошові кошти в передбачені строки не повернуті, внаслідок чого в останнього утворилась заборгованість за договором позики зі сплати основного боргу, процентів та прострочених процентів.
Відповідно п. 1.1, 1.5.1 договору позики, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем станом на 06.07.2020 року становить 85 642,00 грн., з яких: 2 000 , 00 грн. - основний борг; 40 248,00 грн. - заборгованість по відсотках ; 43 394,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками;
У зв`язку з неналежним виконання відповідачем своїх зобов`язань за вказаним договором позики щодо повернення коштів, сплаті процентів за користування, у відповідача наявна заборгованість, яку позивач просить стягнути в примусовому порядку.
Представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти заочного рішення не заперечує.
На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи, за вказаних підстав суд вважає за необхідне постановити по справі заочне рішення.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі заочного рішення та задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судовим розглядом встановлено, що позивачем в порядку встановленому п. 1.4. Договору позики через оператора послуг платіжної інфраструктури WAYFORPAY на картковий рахунок відповідача була перерахована сума позики, що зазначена в договорі позики, що підтверджується повідомленням ТОВ ФК « ВЕЙ ФОР ПЕЙ» , яке надає ТОВ » ВЕЛЛФІН »технічну можливість для проведення операцій, по якій банк - еквайер здійснює зарахуваня коштів, згідно договору про організацію переказу грошових коштів №ВП - 180516-3 від 18.05.2016 року.
15.06.2017 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики № 207433 в електронній формі. Позивачем в порядку встановленому п. 1.4 договору позики на картковий рахунок відповідача була перерахована сума позики в розмірі 2000,00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язувався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Позика надавалася строком на 30 днів (п.1.3 договору).
Реєстрація відповідача на сайті позивача, надання ОСОБА_1 заповненої заявки на отримання позики із зазначенням номеру банківської картки для перерахування коштів, підтвердження позивачем заявки та вчинення відповідних дій щодо отримання позики, свідчить про те, що ОСОБА_1 був ознайомлений з усіма істотними умовами договору, а тому договір підписаний останнім у електронній формі, відповідно до ЗУ "Про електронну комерцію" вважається укладеним.
Суд встановив, що ТОВ «Веллфін» в порядку встановленому п.1.4 договору позики через оператора послуг платіжної інфраструктури WAYFORPLAY на картковий рахунок відповідача перерахував 4000 грн. позики, що підтверджується повідомленням від 03 січня 2019 року ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», яке надає ТОВ «Велфін» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-екваєр здійснює зарахування коштів згідно договору.
Як вбачається з наданого ТзОВ «Веллфін» розрахунку (довідки), станом на 06.07. 2020 року заборгованість відповідача становить 85 642 , 00 грн., з яких: 2 000,00грн. - основний борг; 40 248 ,00 грн. - заборгованість по відсоткам; 43 394, 00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.
Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу та інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст.525, ст.526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.
У відповідності до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем.
Згідно ч.1 ст.527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
З огляду на викладене, суд вважає вимоги ТОВ «Веллфін» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2 102,00 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 611, 612, 624, 625, 1046 ЦК України, ст.ст. 1-18, 76, 77-81, 95, 141, 228, 229, 235, 241, 244, 245, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. В такому випадку рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Рівненського апеляційного суду через Здолбунівський районний суд або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя І.М.Мичка