Провадження № 2/161/95/21
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого-судді - Кирилюк В.Ф.,

при секретарі - Шолом С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Луцьк справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним договорів дарування, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом. Свій позов мотивує тим, що згідно договору купівлі-продажу від 05.04.2000 року, який укладений між нею та її батьком ОСОБА_5 , вона стала власником 52/100 частини житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 . В батька залишилось на праві власності 48/100 частини житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Після цього між нею та батьком ОСОБА_5 було розділено земельну ділянку по АДРЕСА_1 . Згідно розподілу їй відійшло 0,22 га, а батькові - 0,1789 га. На свою земельну ділянку вона отримала Державний акт від 06.08.2008 року. Батько ОСОБА_5 за життя не оформив право власності на землю. Після смерті батька, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме на ј частку від 48/100 частини житлового будинку з господарськими спорудами, тобто на 12/100 частини. 36/100 частини житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 успадкували інші спадкоємці, в тому числі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Після цього всі спадкоємці узгодили розподіл земельної ділянки, яка була в користуванні батька, проте ні вона, ні ОСОБА_3 , ні ОСОБА_2 свої частки у власність не отримували. Згідно договору дарування від 25.04.2013 року ОСОБА_2 подарувала свою частку ОСОБА_6 , а 13.01.2015 року згідно договору дарування ОСОБА_3 подарував свою частку ОСОБА_6 . Згідно рішення Апеляційного суду Волинської області від 01.07.2016 року було поділено в натурі житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 віддарувала квартиру АДРЕСА_2 своєму сину ОСОБА_7 . В даний час між нею та ОСОБА_7 є спір щодо користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , яка належала батькові ОСОБА_5 . Зазначає, що до неї перейшло після смерті батька право на ј частину цієї земельної ділянки. Проте в порушення законодавства ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , вже не будучи співвласниками житлового будинку по АДРЕСА_1 , в 2017 році отримали у власність земельні ділянки для обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 . Так, 12.09.2017 року Підгайцівською сільською Радою винесено рішення №24/10 про затвердження технічної документації гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_2 та передачу їм спірних земельних ділянок у власність.

Зазачає, що всі ці обставини встановлені в цивільній справі №161/18258/18 за її позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та Підгайцівської сільської Ради про визнання недійсним рішення. Згідно рішення Луцького міськрайонного суду від 10.09.2019 року визнано недійсним п. 1.9 рішення Підгайцівської сільської ради Луцького району №24/10 від 12.09.2017 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі в приватну власність» щодо затвердження розробленої ОСОБА_2 технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,0324 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд в с. Струмівка Луцького району та передачу у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,0324 га (кадастровий номер :03:001:8398) для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд в с. Струмівка. Також визнано недійсним п. 1.10 рішення Підгайцівської сільської ради Луцького району №24/10 від 12.09.2017 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі в приватну власність» щодо затвердження розробленої ОСОБА_3 технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,0324 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд в с. Струмівка Луцького району та передачу у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0324 га (кадастровий номер :03:001:8396) для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд в с. Струмівка.Рішення суду набрало законної сили.

Також позивач вказує, що на даний час їй стало відомо, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 17.04.2018 року подарували вищезазначені земельні ділянки ОСОБА_4 .

Просить суд визнати недійсним договір №795 від 17.04.2018 року дарування земельної ділянки в с.Струмівка Луцького району площею 0,0324 га (кадастровий номер :03:001:8398) для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Кухлевською М.В., та визнати недійсним договір №792 від 17.04.2018 року дарування земельної ділянки в с.Струмівка Луцького району площею 0,0324 га (кадастровий номер :03:001:8396) для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Кухлевською М.В.

Представник позивача ОСОБА_8 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просив позов задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи.

Відповідачі та представуник відповідача ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом при розгляді справи встановлено, щорішенням Луцького міськрайонного суду від 10.09.2019 року визнано недійсним п. 1.9 рішення Підгайцівської сільської ради Луцького району №24/10 від 12.09.2017 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі в приватну власність» щодо затвердження розробленої ОСОБА_2 технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,0324 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд в с. Струмівка Луцького району та передачу у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,0324 га (кадастровий номер :03:001:8398) для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд в с. Струмівка. Також визнано недійсним п. 1.10 рішення Підгайцівської сільської ради Луцького району №24/10 від 12.09.2017 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі в приватну власність» щодо затвердження розробленої ОСОБА_3 технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,0324 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд в с. Струмівка Луцького району та передачу у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0324 га (кадастровий номер :03:001:8396) для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд в с. Струмівка.Рішення суду набрало законної сили.

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що згідно договору дарування №795 від 17.04.2018 року земельної ділянки в с.Струмівка Луцького району площею 0,0324 га (кадастровий номер :03:001:8398) для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Кухлевською М.В., ОСОБА_2 подарувала вищезазначену земельну ділянку ОСОБА_4 .

Судом також встановлено, що згідно договору дарування №792 від 17.04.2018 року земельної ділянки в с.Струмівка Луцького району площею 0,0324 га (кадастровий номер :03:001:8396) для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Кухлевською М.В. ОСОБА_3 подарував вищезазначену земельну ділянку ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Статтею 204 ЦК України презумується правомірність правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1, 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», - роз`яснено, що судам відповідно до ст. 215 ЦК необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (ч. 1 ст. 219, ч. 1 ст. 220, ч. 1 ст. 224 тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (ч. 2 ст. 222, ч. 2 ст. 223, ч. 1 ст. 225 ЦК тощо). Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 06.11.2009 року № 9 « Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», - вимоги про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, розглядаються у позовному провадженні в порядку цивільного судочинства відповідно до вимог ст. 15 ЦПК.

Як роз`яснено у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року № 9, правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. У разі, якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлена наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи на нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину, кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Отже, оскільки рішенням Луцького міськрайонного суду від 10.09.2019 року визнано недійсним п. 1.9 рішення Підгайцівської сільської ради Луцького району №24/10 від 12.09.2017 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі в приватну власність» щодо затвердження розробленої ОСОБА_2 технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,0324 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд в с. Струмівка Луцького району та передачу у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,0324 га (кадастровий номер :03:001:8398) для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд в с. Струмівка, а також визнано недійсним п. 1.10 рішення Підгайцівської сільської ради Луцького району №24/10 від 12.09.2017 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі в приватну власність» щодо затвердження розробленої ОСОБА_3 технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,0324 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд в с. Струмівка Луцького району та передачу у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0324 га (кадастровий номер :03:001:8396) для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд в с. Струмівка., тому договори дорування вищезазначених земельних ділянок, укладені між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слід визнати недійсними.

На підставі ст.ст. 16, 203, 215, 216, 236 ЦК України, керуючись ст.ст. 76, 77, 81, 263, 265, 354 ЦПК, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати недійсним договір №795 від 17.04.2018 року дарування земельної ділянки в с.Струмівка Луцького району площею 0,0324 га (кадастровий номер :03:001:8398) для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Кухлевською М.В.

Визнати недійсним договір №792 від 17.04.2018 року дарування земельної ділянки в с.Струмівка Луцького району площею 0,0324 га (кадастровий номер :03:001:8396) для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Кухлевською М.В.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 560,53 грн. (п`ятсот шістдесят грн. 53 коп.) судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 560,53 грн. (п`ятсот шістдесят грн. 53 коп.) судового збору.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 560,53 грн. (п`ятсот шістдесят грн. 53 коп.) судового збору.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачами у справі:

ОСОБА_2 , яка проживає за адресою АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2

ОСОБА_3 , який проживає за адресою АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3

ОСОБА_4 , яка проживає за адресою АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_4

Повне рішення складено та підписано 18.11.2021 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Ф. Кирилюк