УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2021 року Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області за головуванням судді Литвиненко Н.В., при секретарі Глазістовій К.І., за участю заявника ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 , заінтересованих осіб: державного виконавця Центрального ВДВС м. Маріуполь Маріупольського району Донецької області Східного МУ МЮ (м. Харків) Хартахай М.В., Коляда А.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , зацікавлені особи: Центральний відділ державної виконавчої служби міста Маріуполь Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_3 про визнання неправомірною та скасування постанови головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Крилової Л.Ю. від 19 вересня 2019 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся із скаргою про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, в обґрунтування якої зазначив, що 18.03.2019 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області виданий виконавчий лист №2-1522/2007 про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Постановою державного виконавця Центрального ВДВС у м. Маріуполі від 08.04.2019 року відкрите виконавче провадження ВП №58769353 по виконанню вказаного виконавчого листа. Зазначив, що з 2012 року працює моряком та періодично ходить в рейси. Тривалий час він не мав можливості працевлаштуватися на судно та піти у рейс, тому виникла необхідність у переоформленні документів моряка, для чого потрібні гроші. З метою отримання грошових коштів, заявник намагався працевлаштуватися до служби таксі UBER, однак йому відмовлено через необхідність оновлення посвідчення водія, термін дії якого сплив 10.09.2021 року. 12.10.2021 року заявник звернувся до сервісного центру МВС з метою подовження терміну дії посвідчення водія. Однак, йому повідомили про неможливість їх подовження через існування тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, яке встановлене постановою головного державного Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Крилової Л.Ю. від 19 вересня 2019 року, прийнятої в рамках виконавчого провадження ВП №58769353, відритого на підставі виконавчого листа Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області, виданого 18.03.2019 року у справі №2-1522/2007. Таким чином, ОСОБА_1 про вказане обмеження стало відомо 12.10.2021 року. Вказана робота мала б стати його основним джерелом доходу. Крім того, отримання даної роботи слугувало б не тільки б його інтересам, а і інтересам дитини. За запропонованим місцем роботи обов`язковою умовою працевлаштування є наявність посвідчення водія. Таким чином, відмова йому у знятті обмеження у вигляді заборони на право керування транспортними засобами обмежує його можливості в отримані роботи, позбавляє основного джерела існування та обмежує права дитини, на утримання якої він має сплачувати аліменти. Також зазначив, що батьківські обов`язки щодо утримання доньки ОСОБА_4 виконує належним чином, оскільки остання проживає разом із ним. На підставі викладеного, постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 19 вересня 2019 року вважає передчасною, протиправною та такою, що порушує його конституційні права на працю, а тому вона підлягає скасуванню.

12 листопада 2021 року заявник уточнив підстави скарги, зазначивши, що при винесенні оскаржуваної постанови виконавцем були порушені норми матеріального права, оскільки ОСОБА_3 при пред`явленні виконавчого листа до виконання не просила проводити розрахунок заборгованості за попередні 10 років. Тому державний виконавець повинен був розраховувати заборгованість з 01 квітня 2019 року по жовтень 2021 року. Оскільки з червня 2019 року по серпень 2019 року заявник сплачував аліменти по 3000 грн., то на момент винесення оскаржуваної постанови наявна заборгованість сукупний розмір якої складав близько 2 місяців. Посилаючись на норми ч.9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», враховуючи, що на момент винесення постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, була відсутня заборгованість по сплаті аліментів, сукупний розмір якої перевищував суму відповідних платежів за чотири місяці, просив визнати неправомірною та скасувати вказану постанову.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав вимоги уточненої скарги, просив її задовольнити в повному обсязі, оскільки він не може працювати водієм, отримувати дохід та погашати заборгованість по аліментам на утримання дитини. Крім того, у нього наразі є ще одна неповнолітня дитина, яку він також не може виховувати у зв`язку з накладеними державним виконавцем обмеженнями. Просив скасувати оскаржувану постанову. Факт наявності заборгованості по виконавчому листу не заперечував, але вважав суму меншою ніж вказано в розрахунку.

В подальшому заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився через перебування в м. Києві по роботі, заяву про відкладення судового розгляду не подавав.

Якщо учасник справи був належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі його неявки в судове засідання, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою, тому відповідно до положень п.4 ч.3 ст.223 ЦПК України, у зв`язку із неявкою заявника ОСОБА_1 , але за участю його представника за довіреністю ОСОБА_2 , суд закінчив розгляд справи за відсутності заявника.

Представник заявника ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_2 в судовому засіданні просила уточнені вимоги скарги задовольнити. Зазначила, що стягувач ОСОБА_3 при зверненні до державного виконавця із заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі дублікату виконавчого листа, не просила поновлювати попереднє виконавче провадження та здійснити перерахунок заборгованості з 2007 року. Таким чином, оскільки державним виконавцем складений некоректний розрахунок заборгованості, враховуючи що на момент винесення постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами у ОСОБА_1 відсутня заборгованість сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, вказана постанова підлягає скасуванню.

Представник заінтересованої особи - Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Хартахай М.В., яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні зазначила, що раніше виконавче провадження перебувало у державного виконавця Крилової Л.Ю., яка виносила оскаржувану постанову, наразі вона є державним виконавцем в цьому провадженні. По суті скарги пояснила, що у ОСОБА_1 за станом на час винесення постанови від 19.09.2019 р. була заборгованість по сплаті аліментів понад 112000 грн. Пізніше боржник подав державному виконавцю дані про отримання пенсії та часткове погашення заборгованості по виконанню рішення суду про стягнення аліментів, у зв`язку із чим було зроблено перерахунок наявної заборгованості у боржника ОСОБА_1 . На підставі цих обставин вважає оскаржувану постанову такою, що винесена з урахуванням некоректних даних та не заперечувала її скасувати.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі, зазначивши, що у ОСОБА_1 наявна велика заборгованість по сплаті аліментів. Зазначила, що він є постійним боржником та систематично не платить аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Просила врахувати, що перший виконавчий лист було втрачено державною виконавчою службою, у зв`язку з чим вона вимушена була звертатись до суду із заявою про отримання його дублікату. Після прийняття до виконання дублікату листа державним виконавцем було зроблено розрахунок заборгованості, але лише за десять років, тому заборгованість менша ніж існувала, якщо лист не було втрачено. Оскільки боржник систематично не платив аліменти за її заявою його було внесено до реєстру боржників та встановлені певні обмеження, одне з яких заборона виїзду за кордон було судом скасовано, з чим вона також не згодна, оскільки заборгованість по аліментам після виїзду за кордон боржника фактично не зменшилась та продовжує існувати у великому розмірі. На її існування та збільшення боржник не реагує, рішення суду не виконує, що негативно впливає на виховання та утримання дитини. Звертала увагу, що відносно боржника розглядалась в суді кримінальна справа за злісне ухилення від сплати аліментів, але її закрили за примиренням сторін, на що вона погодилась, оскільки боржник обіцяв погасити заборгованість працюючи за кордоном моряком. По факту заборгованість не погашено за станом на сьогодні. Категорично заперечувала скасовувати постанову про встановлення боржникові обмежень, з огляду на те, що він умисно не виконує рішення суду, а його доводи про намагання працювати водієм просила вважати голослівними та документально не підтвердженими. Просила врахувати інтереси дитини. Саму постанову державного виконавця вважає законною та такою, що стимулює боржника виконувати рішення суду. Звертала увагу, що боржником не надані докази того, що обмеження у праві керування транспортними засобами позбавляє його основного законного джерела засобів для існування.

Вислухавши пояснення заявника, його представника, заінтересованих осіб, дослідивши матеріали скарги та матеріали виконавчого провадження, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 25 липня 2007 року ухвалено заочне рішення Іллічівським районним судом м.Маріуполя Донецької області по цивільній справі № 2-1522/2007, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх виді його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи утримання з 07 червня 2007 року.

Ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 квітня 2012 за заявою ОСОБА_3 видано дублікат виконавчого листа №2-1522/2007 у справі за рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25 липня 2007 року про стягнення аліментів.

01.04.2019 року ОСОБА_3 звернулась до Центрального відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про відкриття виконавчого провадження, в якій просила прийняти до виконання дублікат виконавчого листа №2-1522/2007 від 18 березня 2019 року. Додатково в заяві зазначила, що на виконанні Жовтневого відділу ДВС м. Маріуполя з 2013 року знаходився виконавчий лист №2-1522/2007. У зв`язку зі злісним ухиленням боржника ОСОБА_1 від сплати встановлених судом аліментів на утримання дитини він був притягнутий до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.164 КК України. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя він був визнаний винним та в зв`язку з примиренням з ОСОБА_3 , справу було закрито, а ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності. Разом з тим, заборгованість по аліментах, що була станом на 23.05.2013 року ОСОБА_1 так и не погасив. Фактично з 01.02.2009 року ОСОБА_1 злісно ухиляється від сплати аліментів, та щомісячну допомогу на отримання дитини у визначених Законом розмірах стягувач не отримує.

Постановою головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Криловою Л.Ю. від 08.04.2019 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа, виданого 08.04.2019 року у справі № 2-1522/2007.

Постановою головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Криловою Л.Ю. від 23.04.2019 року за несплату аліментів на боржника ОСОБА_1 накладено штраф на користь ОСОБА_3 у розмірі 56110,63 грн., оскільки сукупний розмір заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки.

Згідно повідомлення головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Крилової Л.Ю. від 22.05.2019 року відомості про ОСОБА_1 внесені до Єдиного реєстру боржників.

19.09.2019 року головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Криловою Л.Ю. винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, у зв`язку з наявною заборгованістю по сплаті аліментів у ОСОБА_1 за період з 01.02.2009 року по 01.03.2019 року в сумі 112221,25 грн.

19.09.2019 року головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Криловою Л.Ю. винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання, у зв`язку з наявною заборгованістю по сплаті аліментів у ОСОБА_1 за період з 01.02.2009 року по 01.03.2019 року в сумі 112221,25 грн.

19.09.2019 року головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Криловою Л.Ю. винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, у зв`язку з наявною заборгованістю по сплаті аліментів у ОСОБА_1 за період з 01.02.2009 року по 01.03.2019 року в сумі 112221,25 грн. Ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 вересня 2021 року скасоване тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

19.09.2019 року головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Криловою Л.Ю. винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, у зв`язку з наявною заборгованістю по сплаті аліментів у ОСОБА_1 за період з 01.02.2009 року по 01.03.2019 року в сумі 112221,25 грн.

24.10.2019 року ОСОБА_1 звернувся до начальника Центрального ВДВС із заявою про долучення до матеріалів виконавчого провадження квитанції для перерахування заборгованості. До вказаної заяви Коляда долучив копію трудової книжки, довідку серії ДОН-07 №019990 від 26.01.2010 року про встановлення ОСОБА_1 третьої групи інвалідності з 09.12.2009 року та довідку Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецькій області від 15.07.2019 року.

Згідно довідки Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецькій області від 15.07.2019 року, ОСОБА_1 отримував пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання ІІІ групи, розмір якої за період з грудня 2009 року по лютий 2011 року склав 9796,08 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного 10.11.2021 року державним виконавцем Центрального ВДВС м. Маріуполь Маріупольського району Донецької області Східного МУ МЮ (м. Харків) Хартахай М.В. відповідно до виконавчого листа № 2-1522/2007 від 18.09.2007 заборгованість по аліментам у ОСОБА_1 за період з квітня 2019 року по жовтень 2019 року становить 241996,50 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного 22.11.2021 року державним виконавцем Центрального ВДВС м. Маріуполь Маріупольського району Донецької області Східного МУ МЮ (м. Харків) Хартахай М.В. відповідно до виконавчого листа № 2-1522/2007 від 18.09.2007 заборгованість по аліментам у ОСОБА_1 за період з квітня 2019 року по жовтень 2019 року становить 120775,25 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного 22.11.2021 року державним виконавцем Центрального ВДВС м. Маріуполь Маріупольського району Донецької області Східного МУ МЮ (м. Харків) Хартахай М.В. відповідно до виконавчого листа № 2-1522/2007 від 18.09.2007 заборгованість по аліментам у ОСОБА_1 за період з 22.11.2011 року по жовтень 2021 року становить 204865,65 грн.

Згідно довідки начальника відділу Центрального ВДВС м.Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 23.09.2019 року станом на 01.09.2019 року у ОСОБА_1 наявна заборгованість зі сплати аліментів по виконавчому листу №2-1522/2007, розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання та становить 133221,25 грн.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 18 ЦПК України визначено, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

П. а) ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

В силу положень частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їхні права чи свободи (ч. 1 ст. 447 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VII, заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Частиною 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VII, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Частиною 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» від 02червня 2016року №1404-VII передбачено, що тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі: 1) якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування; 2) використання боржником транспортного засобу у зв`язку з інвалідністю чи перебуванням на утриманні боржника особи з інвалідністю I, II групи, визнаної в установленому порядку, або дитини з інвалідністю; 3) проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях; 4) розстрочення або відстрочення сплати заборгованості за аліментами у порядку, встановленому законом.

Судом встановлено, що станом на 19.09.2019 року сума заборгованості боржника ОСОБА_1 , в межах виконавчого провадження ВП №57869353, відкритого за дублікатом виконавчого листа № 2-1522/2007, виданого 18.03.2019 року за період з 01.02.2009 року по 01.03.2019 року у розмірі 112221,25 гривень сукупно перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, що було підставою для винесення постанови про обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, що узгоджується із приписами п. 2 ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VII, а тому доводи заявника та його представника в цій частині є безпідставними.

Також суд не бере до уваги та вважає хибними доводи заявника щодо невірно проведеного розрахунку заборгованості державним виконавцем та не врахування тієї обставини що з червня по серпень 2019 року боржник щомісяця сплачував аліменти у розмірі 3000грн., що слугувало б перериванню сукупного розміру наявної заборгованості тобто, вона була відсутня не чотири місяці підряд, з огляду на те, що вони не ґрунтуються на законі, яким передбачено наявність саме сукупного розміру заборгованості, а періодична сплата аліментів жодним чином не впливає на застосування вказаної норми закону.

Звертаючись зі скаргою та обґрунтовуючи безпідставність та незаконність постанови, заявник крім незгоди з оскаржуваною постановою, повинен довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зазначений обов`язок визначений ст. 81 ЦПК України.

Посилання заявника та його представника на те, що при прийнятті до виконання дублікату виконавчого листа №2-1522/2017, виданого 18.03.2019 року державним виконавцем всупереч вимог законодавства проведено розрахунок заборгованості з листопада 2009 року є необґрунтованими, оскільки як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, вказаний виконавчий лист з 2013 року перебував на виконанні у відділі, боржником ОСОБА_1 періодично сплачувалися аліменти. Крім того, стягувач, подаючи на виконання дублікат виконавчого листа повідомила в своїй заяві державного виконавця про те, що на виконанні Жовтневого відділу ДВС м. Маріуполя з 2013 року знаходився виконавчий лист №2-1522/2007. У зв`язку зі злісним ухиленням боржника ОСОБА_1 від сплати встановлених судом аліментів на утримання дитини він був притягнутий до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.164 КК України. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя він був визнаний винним та в зв`язку з примиренням з ОСОБА_3 , справу було закрито, а ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності. Разом з тим, заборгованість по аліментах, що була станом на 23.05.2013 року ОСОБА_1 так и не погасив. Фактично з 01.02.2009 року ОСОБА_1 злісно ухиляється від сплати аліментів, та щомісячну допомогу на отримання дитини у визначених Законом розмірах стягувач не отримує.

Вказані обставини також спростовують доводи заявника, що стягувач повинна була подати заяву з проханням продовжити стягнення аліментів, а не прийняти до виконання дублікат виконавчого листа, що дає підстави почати новий період розрахунку заборгованості. На думку суду, це не має суттєвого значення для виконання рішення суду та визначення державним виконавцем точного періоду заборгованості, а також вказані доводи не ґрунтуються на законі.

Суд також вважає хибними пояснення державного виконавця Хартахай М.В. щодо некоректності проведеного державним виконавцем Криловою Л.Ю. розрахунку заборгованості тобто без врахування обставин того, що боржник отримував пенсію, оскільки з виконавчого провадження вбачається, що оскаржувану постанову було винесено 19.09.2019 року з урахуванням наявної на той час заборгованості і відсутності інших даних щодо майнового стану боржника, а боржник Коляда звернувся із заявою до ДВС в якій повідомив особисті дані та факт отримання пенсії, а також надав копії розписок про сплату аліментів лише 24.10.2019 року, тобто через місяць після винесення вказаної постанови. Тому суд вважає, що державний виконавець на час винесення даної постанови не знав та об`єктивно не міг знати обставин, які повідомив ОСОБА_1 через місяць після її винесення.

Крім того, як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, боржником ОСОБА_1 з 2009 року систематично не сплачувалися аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , що також стало підставою для внесення відомостей відносно ОСОБА_1 до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.

Таким чином, боржник не довів наявності обставин, передбачених ч. 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VII, за наявності яких обмеження у праві керування транспортними засобами не може бути застосовано.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином судом встановлено, що боржником належним чином не виконуються свої зобов`язання щодо сплати аліментів, а розмір заборгованості боржника ОСОБА_1 , в межах виконавчого провадження ВП №58769353 за дублікатом виконавчого листа № №2-1522/2017 виданого 18.03.2019 року, на час ухвалення рішення про тимчасове його обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа (дублікату) № 2-3793/10 виданого 18.03.2019 року, який становить 112221,25 гривень станом на 19 вересня 2019 року, сукупно перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, а тому оскаржувана постанова є такою, що прийнята державним виконавцем в межах своїх повноважень, та є законною, так яка узгоджується із приписами п. 2 ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VII, так як підстав для застосування ч. 10 ст. 71 даного закону, під час розгляду скарги судом не встановлено, а скаржником заявлені обставини не доведені та не обґрунтовані.

Також суд зауважує, що за станом на жовтень 2021 року сума заборгованості боржника ОСОБА_1 , в межах виконавчого провадження ВП №57869353, відкритого за дублікатом виконавчого листа № 2-1522/2007, виданого 18.03.2019 року за період з 22.11.2011 року по жовтень 2021 року не зменшилася, а суттєво збільшилася та складає 204865,65 гривень.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Таким чином із норм чинного законодавства вбачається, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст.5 ЗУ «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з ч. 1 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Із змісту наведених положень закону випливає, що метою виконавчого провадження є захист інтересів стягувачів шляхом здійснення сукупності передбачених законом заходів, спрямованих на дієве та ефективне виконання рішень суду та інших органів і посадових осіб, а посадові особи державної виконавчої служби при здійсненні виконавчого провадження наділені широким колом повноважень та зобов`язані неухильно дотримуватись прав і законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Нормами ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Суд зазначає, що заявником та його представником не було доведено жодним належним та допустимим доказом факту порушення державним виконавцем норм ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» щодо підстав застосування до нього вказаних тимчасових обмежень.

Суд зазначає, що закон спрямований на забезпечення належного виконання рішень щодо стягнення аліментів з метою зменшення заборгованості зі сплати аліментів, а також забезпечення захисту інтересів та належного утримання осіб, які отримують аліменти.

Відповідно до ч. 3 ст.451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, виходячи із системного аналізу норм права та доказів досліджених судом під час судового розгляду, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вказана скарга є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.259,260,450,451 ЦПК України, ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , зацікавлені особи: Центральний відділ державної виконавчої служби міста Маріуполь Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_3 про визнання неправомірною та скасування постанови головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Крилової Л.Ю. від 19 вересня 2019 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Н. В. Литвиненко