У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.02.2021 Справа №607/2220/21

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк В.М., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 подав до суду позовну заяву до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Як вбачається з позовної заяви, вона підписана представником позивача адвокатом Кметик В.Я.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Розірвання шлюбу відноситься до спеціальної категорії справ, які мають свої особливості. Зокрема, Сімейний кодекс України не передбачає участі представника у судовому процесі, який стосується розірвання шлюбу.

Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Таким чином, пред`явлення позовної заяви до суду повинно бути здійснено безпосередньо одним з подружжя.

Аналогічна позиція міститься у п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно якого, відповідно до ч. 1 ст. 115 СК розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, має бути зареєстроване в державному органі РАЦС за заявою колишньої дружини або чоловіка. Сімейне законодавство не передбачає можливості розірвання шлюбу представником одного з подружжя або їх обох за довіреністю останніх, а правила ЦК про представництво, довіреність і доручення на ці правовідносини не поширюються.

Таким чином, враховуючи характер правовідносин з приводу розірвання шлюбу, сімейне законодавство не передбачає можливості розірвання шлюбу представником одного з подружжя, а правила Цивільного кодексу України про представництво, довіреність і доручення, на ці правовідносини не поширюються.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається у випадках, коли: заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи вищевикладене, а саме те, що позовну заяву про розірвання шлюбу подано представником позивача, однак сімейне законодавство не передбачає можливості розірвання шлюбу представником одного з подружжя, а правила ЦК України про представництво на ці правовідносини не поширюються, а від-так позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, тому суддя приходить до переконання, що позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу необхідно повернути позивачу, оскільки її підписано особою, яка не має права її підписувати.

Керуючись п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу повернути позивачу.

Розяснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції, у 15-денний строк з дня проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддяВ. М. Позняк