Справа №442/8692/21
Провадження №2/442/1705/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2021 року

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючої-судді Гарасимків Л.І.

при секретарі Петрів В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВС Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Позивач у підтвердження заявлених вимог про стягнення аліментів, посилається на те, що 14 жовтня 2010 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, який був зареєстрований Снятинською сільською радою Дрогобицького району, Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис №10 та видано Свідоцтво шюб серії НОМЕР_1 від 14 жовтня 2010 року. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На початку їхнє спільне сімейне життя складалося добре, вони разом намагалися вирішувати спільні питання та проблеми, якщо такі виникали, а згодом, після народження дітей, займалися хованням, вели спільне господарство та дбали про добробут нашої сім`ї. Однак, протягом останніх двох років відносини з відповідачем поступово погіршувались, причиною цього став той факт, що відповідач почав часто затримуватися на роботі та приходити пізно му, не пояснюючи причин, внаслідок чого почали виникати сварки та конфлікти в сім`ї, в сім`ї стали дуже напруженими, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними відносин. Дані обставини змусили звернутися до суду із позовом про розірвання шлюбу. Неповнолітні діти : донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстровані та проживають разом з нею по АДРЕСА_1 та знаходяться на її утриманні, що підтверджується Актом обстеження фактичного проживання за №117 від 07.10.2021р., виданого старостою сіл Добрівляни, ОСОБА_5 . Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку щодо утримання дітей, належної матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Діти повністю знаходяться на її утриманні. Просить позов задоволити.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

Відповідач відзив на позовну заяву не подавав, ухвалу про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні останньому надіслано, повідомлення міститься в матеріалах справи.

Від адвоката Галишина А.В., який дії в інтересах відповідача ОСОБА_2 поступило клопотання про відкладення розгляду справи для можливості подання письмового відзиву по справі, однак враховуючий той факт, що поштове повідомлення відповідачу ОСОБА_2 було вручено особисто - 08.12.2021р., а відтак останній мав можливість скористатися своїм правом для продання письмового відзиву, а тому суд, з врахуванням ст.ст.13, 44 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до часткового задоволення.

Спірні правовідносини сторін виникли із сімейних відносин та регулюються нормами Сімейного кодексу України.

Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 18 липня 2016р., ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , її батьками в свідоцтві зазначені сторони по справі.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 20 січня 2012р., ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , її батьками в свідоцтві зазначені сторони по справі.

Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

За ініціативою платника аліменти сплачуються у тому розмірі, який платник визначив як достатній. За укладеним між батьками договором вони сплачуються в погодженому сторонами розмірі, а за рішенням суду в розмірі, визначеному судом. Суд за заявою одержувача аліментів може визначити їх розмір як у твердій грошовій сумі, так і в частці від доходу.

Однак не слід забувати, що державою передбачений мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину, який зобов`язаний сплачувати платник, і він становить:

З 1 грудня 2021 року прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років з 1 грудня становить 2100,00 грн, а віком від 6 до 18 років - 2618,00 грн.

Нормами ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

При визначенні величини аліментного платежу суд, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст.180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька.

Так, судом встановлено, що відповідач перебуває в працездатному віці, договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися, інформації щодо стягнень по іншим аліментним зобов`язанням відповідача, сторонами до суду не надавалося.

Аналізуючи викладене та приймаючи до уваги матеріальне положення дітей, які потребують матеріальної допомоги, матеріальне становище відповідача та обставини, що мають істотне значення, а також те, що з відповідача інших стягнень по виконавчому листку не проводиться, а також з урахуванням матеріального становища позивачки, яка надає матеріальну допомогу своїм неповнолітнім дітям, несе інші витрати пов`язані з їх фізичним, духовним та моральним розвитком, однак не може їх повноцінно утримувати при швидких інфляційних процесах в економіці та різкого подорожчання цін на продукти харчування, а відтак заявлені позовні вимоги слід задоволити частково.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 133, 141, 280, 284, 354 ЦПК України, ст. ст. 180, 184 СК України, суд, -

ухвалив :

Позов задоволити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , аліменти в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 ( дві тисячі ) грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідно віку, починаючи стягувати з 08.11.2021р. і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 908,00 грн. в користь держави.

Рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_4 .

Відповідач : ОСОБА_2 , місце реєстрації : АДРЕСА_1 , ІПН невідомий.

Суддя Гарасимків Л.І.