Справа № 558/550/21
номер провадження 2/558/135/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

13 грудня 2021 року смт. Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово Феха Т.С., при секретарі судового засідання Ковальській Л.С., з участю представника позивача - адвоката Махацького Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: про визнання відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Згідно позовної заяви позивач ОСОБА_1 зазначає про те, що є власником квартири АДРЕСА_1 . У вказаному будинку також зареєстрований її колишній чоловік - відповідач ОСОБА_2 , який з вересня 2020 року в квартирі не проживає, його особистих речей в квартирі немає, спільного господарства вони не ведуть. Всі обов`язки по утриманню квартири виконує вона, як власник житла. Адреса, де фактично на даний час проживає її колишній чоловік ОСОБА_2 , їй невідома. Вона лише знає, що відповідач проживає у Житомирській області з іншою жінкою. Реєстрація відповідача у належному їй житловому приміщенні створює перешкоди для оплати комунальних послуг, отримання житлових субсидій, а також позбавляє її можливості розпоряджатися таким житлом.

З вказаних підстав позивач просила визнати відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, подала до суду заяву в якій просила справу розглянути без її участі, оскільки вона буде перебувати за кордоном. У поданій до суду заяві позивач зазначила, що позовні вимоги підтримує (а.с. 29).

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Махацький Ю.М., позовні вимоги позивача підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання 26 листопада та 13 грудня 2021 року не з`явився, хоч про час та місце їх проведення був повідомленим у встановленому порядку, шляхом надіслання судової повістки на адресу його зареєстрованого місця проживання та розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, що відповідає вимогам ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Частина 10 статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначає, що за адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Причини неявки в судові засідання відповідач ОСОБА_2 не повідомив, клопотань про проведення судового розгляду справи без його участі, відкладення судового засідання, чи відзиву на позов, до суду не подавав.

За таких обставин, за наявної згоди представника позивача, суд приходить до висновку про вирішення справи у заочному розгляді, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, заслухавши вступне слово представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності, за внутрішнім переконанням, приходить до наступного висновку.

Ухвалою суду від 29 вересня 2021 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, і відкрито провадження у справі № 558/550/21 на підставі такої позовної заяви.

Судом по цивільній справі № 558/550/21 10 листопада 2021 року проведено підготовче засідання.

Судові засідання по даній справі призначалися 26 листопада та 13 грудня 2021 року.

У вказані судові засідання відповідач та/чи його представник не з`явилися.

Заяв та/чи клопотань про надання чи витребування доказів до суду сторони (їх представники) не подавали.

Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо.

Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 733598 від 9 червня 2003 року (а.с. 7), копії договору купівлі-продажу квартири від 13 серпня 2002 року, зареєстрованого в реєстрі за №474 (а.с. 6), позивач ОСОБА_1 є власником однокімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Як встановлено згідно довідки, виданої Демидівською селищною радою Рівненської області 3 вересня 2021 року № 1583/21 (а.с. 10), повідомлення № 03-13/3159/21 від 13 грудня 2021 року (а.с. 39), що видане Демидівською селищною радою Рівненської області, відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 26 листопада 2018 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що був зареєстрований 22 листопада 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Демидівського районного управління юстиції у Рівненської області, актовий запис № 35.

Із змісту досліджених в судовому засіданні актів обстеження умов проживання позивача ОСОБА_1 від 4 лютого 2021 року та від 11 березня 2021 року (а.с. 11, 12), встановлено, що ОСОБА_2 , 1977 року народження, з вересня 2020 року не проживає по місцю реєстрації в АДРЕСА_1 .

Під час розгляду справи встановлено, що відповідач ОСОБА_2 в квартирі позивача ОСОБА_1 протягом більше року не проживає, не веде спільно з позивачем господарство, не сплачує комунальні платежі, не несе витрат на утримання квартири (будинку).

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю.

Ст. 317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначає, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Положення ст.ст. 386, 391 ЦК України вказують на те, що власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 72 Житлового кодексу України (далі - ЖК України) визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або члена його сім`ї за ним зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч. 1, п. 1 і 5 ч. 3 і ч. 4 ст. 71 ЖК України.

Тимчасова відсутність наймача та членів його сім`ї не звільняє їх від виконання обов`язків за договором найму жилого приміщення.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 більше року в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , не проживає без поважних причин, то його на підставі ст.ст. 72, 169 ЖК України, ст. 405 ЦК України, слід визнати таким, що втратив право на користування зазначеним житловим приміщенням.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

На підставі вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 908,00 гривень, що був сплачений позивачем при подачі до суду позовної заяви, оскільки понесення таких витрат позивачем підтверджено документально (а.с. 1).

Підстав для звільнення відповідача ОСОБА_2 від сплати судового збору не встановлено.

У позовній заяві, обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилалась на положення ст.ст. 405, 406 ЦК України.

Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обгрунтованим.

Відповідно до ст.ст. 71, 72, 163, 169 Житлового кодексу України, ст.ст. 317, 386, 391, 405 Цивільного кодексу України, ст.ст. 258, 259, 265, 268, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - невідомий) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовільнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908,00 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою у порядку та строки, що передбачені ст. 284 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.С. Феха.

Повний текст рішення складено 13 грудня 2021 року.