Справа № 340/259/18
Провадження № 8/938/1/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді - Чекан Н.М.

за участю секретаря судового засідання Івасюк Г.Ю.

представника заявника (позивача) адвоката Юрчук С.В.

представника правонаступника відповідача адвоката Чобанюка М.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 27.11.2018 року у справі №340/259/18 за нововиявленими обставинами,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувася до суду зі заявою про перегляд рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 27.11.2018 року у справі №340/259/18 за позовом ОСОБА_1 до Верховинської центральної районної лікарні про визнання незаконним наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу за нововиявленими обставинами.

Підставою звернення до суду є те, що рішенням Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 27.11.2018 року в задоволені позову ОСОБА_1 до Верховинської центральної районної лікарні про визнання наказу головного лікаря Верховинської ЦРЛ від 27.03.2018 року №51 про звільнення його з посади головного лікаря Яблуницької дільничої лікарні, поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відмовлено за безпідставністю позовних вимог. Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 20.06.2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Верховинського районного суду від 27.11.2018 року. Постановою Верховного Суду від 05.09.2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Отже, рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 27.11.2018 року набрало законної сили 20.06.2019 року. З дня набрання рішенням Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 27.11.2018 року стали відомі істотні для справи обставини (нововиявлені обставини), що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі позивачу на час розгляду справи. А саме нововиявленим обставинами є отримання 25 серпня 2021 року від Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області інформації про наявність висновку експерта №25 Косівського міжрайонно відділення Обласного бюро судово-медичної експертизи про судово-медичну експертизу трупа громадянки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживала в с. Пробійнівка Верховинського району, яка проведена в рамках кримінального провадження №0000052. Працівники поліції повідомили, що ОСОБА_2 померла від тяжких хвороб, які жодним чином не пов`язані з наданням чи ненаданням їй медичної допомоги. А тому вважає вказану обставину нововиявленою та просить суд переглянути рішення від 27.11.2018 року, скасувати його та ухвалити нове рішення.

26.10.2021 року від представника КНП «Верховинська багатопрофільна лікарня» Верховинської селищної ради надійшла заява, до якої долучено пояснення про те, що відповідачем у справі є Верховинська центральна районна лікарня, а КНП «Верховинська багатопрофільна лікарня» Верховинської селищної ради не є стороною у справі.

Однак, із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, отриманого на безкоштовний запит (а.с.133 т.2) вбачається, що Комунальне некомерційне підприємство «Верховинська багатопрофільна лікарня Верховинської селищної ради», є правонаступником Верховинської центральної районної лікарні, .

23.11.2021 року представником правонаступника відповідача адвокатом Чобанюк М.М. подано заперечення на заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в якому просив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 27.11.2018 року у справі №340/259/18 за нововиявленими обставинами відмовити у зв`язку з її безпідставністю та необґрунтованістю, оскільки наказ головного лікаря Верховинської ЦРЛ від 27.03.2018 року №51 про звільнення ОСОБА_1 з посади головного лікаря Яблуницької дільничої лікарні жодним чином не пов`язаний із настанням смерті ОСОБА_2 , а пов`язаний із вчиненням ОСОБА_1 грубого порушення трудових обов`язків, як головним лікарем Яблуницької дільничої лікарні, покладених на нього діючим законодавством, директивними документами, інструктивними матеріалами МОЗ України, допущених при госпіталізації та лікуванні цієї пацієнтки.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до переконання про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з таких підстав.

Судом встановлено, що наказом головного лікаря Верховинської центральної районної лікарні від 27.03.2018 року №51 (а.с.6 т.1) звільнено ОСОБА_1 на підставі ст. 41 п.1 КЗпП України з посади головного лікаря Яблуницької дільничної лікарні з 27.03.2018 року.

Рішенням Верховинського районного суду від 27.11.2018 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Верховинської центральної районної лікарні про визнання незаконним наказу головного лікаря Верховинської центральної районної лікарні від 27.03.2018 року №51 про звільнення ОСОБА_1 з посади головного лікаря Яблуницької дільничої лікарні, поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу (а.с.25-30 т.2).

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 20.06.2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 (а.с.42-43 т.2).

Постановою Верховного Суду від 05.09.2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 20.06.2019 року без змін (а.с.93-95 т.2).

Як на нововиявлені обставини, заявник посилається на висновок експерта №25 Косівського міжрайонного відділення Обласного бюро судово-медичної експертизи про судово-медичну експертизу трупа громадянки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживала в с. Пробійнівка Верховинського району, яка проведена в рамках кримінального провадження №0000052, відповідно до якого ОСОБА_2 померла від тяжких хвороб, які жодним чином не пов`язані з наданням чи ненаданням їй медичної допомоги.

Із рішення Верховинського районного суду від 27.11.2018 року (а.с.25-30 т.2) вбачається, що позивач ОСОБА_1 звільнений з посади головного лікаря Яблуницької дільничної лікарні на підставі п.1 ст. 41 КЗпП України за одноразове грубе порушення трудових обов`язків керівником установи, а саме за грубі помилки в тактиці та лікуванні пацієнтки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : порушення норм законодавства щодо госпіталізації цієї пацієнтки (відсутня первинна документація, не повідомлення адміністрації Верховинської центральної районної лікарні про поступлення пацієнтки у важкому стані та не скерування її до цього лікувального закладу, неправильна оцінка важкості стану пацієнтки).

Таким чином, настання смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не було підставою для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності на підставі п.1 ст. 41 КЗпП Україну відповідно до наказу головного лікаря Верховинської центральної районної лікарні від 27.03.2018 року №51.

Суд звертає увагу, що настання смерті пацієнта є критерієм, за яким слід розмежовувати настання дисциплінарної чи кримінальної відповідальності медичного працівника. Зокрема, невиконання чи неналежне виконання медичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого чи несумлінного до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки для хворого, в тому числі його смерть, карається не дисциплінарним стягненням, а кримінальним покаранням, встановленим у санкції ч. 1 ст. 140 КК України.

Таким чином, встановлення експертом причинного зв`язку між смертю пацієнта та неналежним наданням чи ненаданням йому медичної допомоги медичним працівником є підставою для притягнення останнього до кримінальної, а не дисциплінарної відповідальності.

Крім того, з висновку експерта №25 Косівського міжрайонного відділення Обласного бюро судово-медичної експертизи (а.с. 137-140 т.2), вбачається, що даною експертизою досліджувалися питання про причину смерті ОСОБА_2 , про наявність тілесних ушкоджень на її трупі, механізм їх утворення та локолізацію, чи перебувають ці тілесні ушкодження в причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_2 , про наявність у неї за життя будь-яких захворювань та чи мають вони відношення до причини її смерті.

У вказаному висновку експерта відсутній підсумок, на який заявник посилається у своїй заяві як на нововиявлену обставнину, що ОСОБА_2 померла від тяжких хвороб, які жодним чином не пов`язані з наданням чи ненаданням їй медичної допомоги.

Відповідно до ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

У ч. 4 ст. 423 ЦПК України передбачено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Згідно зі ч. 1 ст. 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з підстави, визначеної п. 1 ч.2 ст. 423 цього Кодексу, може бути подано учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

За змістом п.п. 3-5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» № 4 від 30 березня 2012 року, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Обставини, на які посилається заявник у даній справі не є нововиявленими у розумінні положень статті 423 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, від 18 листопада 2004 року).

Відповідно до ч.3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими та залишити відповідне судове рішення в силі.

З огляду на викладене заява ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами не обґрунтована правовими підставами для її задоволення, зводиться до незгоди із судовим рішенням, яке набрало законної сили, а тому суд вважає за доцільне відмовити в задоволенні його заяви про перегляд рішення Верховинського районного суду від 27.11.2018 року за нововиявленими обставинами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 423, 429 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 27.11.2018 року в справі №340/259/18 за нововиявленими обставинами - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд.

Суддя Наталія ЧЕКАН