Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/70/20

Провадження № 2/126/48/2021

"03" грудня 2021 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Губко В. І.

секретар Бурлака А. І.,

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача, адвоката Денисюка О.С.

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача, адвоката Куцяка Ф.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування,

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з даним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 в якому просить усунути від права на спадкування ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ; визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_5 , а саме: на квартиру АДРЕСА_1 ; на грошові вклади з нарахованими відсотками та компенсаціями, що зберігаються у ПАТ «Укрсиббанк» та оформлені на ім`я ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 а саме кошти на вкладному рахунку № НОМЕР_1 , кошти на вкладному рахунку № НОМЕР_2 , кошти на вкладному рахунку № НОМЕР_3 ; на грошові вклади з нарахованими відсотками та компенсаціями, що зберігаються у ПАТ КБ «Хрещатик», а саме кошти на рахунку № НОМЕР_4 , кошти на рахунку № НОМЕР_5 , кошти на рахунку № НОМЕР_6 , кошти на рахунку № НОМЕР_7 , кошти на рахунку № НОМЕР_8 , кошти на рахунку № НОМЕР_9 ; грошові вклади з нарахованими відсотками та компенсаціями, що зберігаються у ПАТ КБ «Хрещатик», а саме кошти на рахунку № НОМЕР_4 , кошти на рахунку № НОМЕР_5 , кошти на рахунку № НОМЕР_6 , кошти на рахунку № НОМЕР_7 , кошти на рахунку № НОМЕР_8 , кошти на рахунку № НОМЕР_9 ; на грошові вклади з нарахованими відсотками та компенсаціями, що зберігаються у ПАТ «Укрсоцбанк», а саме кошти на поточному рахунку № НОМЕР_10 , кошти на поточному рахунку № НОМЕР_11 , кошти на депозитному рахунку № НОМЕР_12 , кошти на картковому рахунку № НОМЕР_13 ; грошовий вклад з нарахованими відсотками та компенсаціями, що зберігаються в AT «Райффайзен Банк Аваль» а саме кошти на рахунку для зарахування пенсії і соціальної допомоги № .

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік ОСОБА_1 та батько ОСОБА_2 , ОСОБА_4 - ОСОБА_5 . У встановлений законодавством строк позивачка, як спадкоємець першої черги за законом, подала заяву про прийняття спадщини . Відповідачі, як діти померлого, також подали нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 23 травня 2019 року у справі № 126/1124/18 розподілено спадкове майно померлого ОСОБА_5 між позивачкою ОСОБА_1 та його дітьми - відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . Згаданим вище рішенням встановлено перелік майна, його кількісні і якісні характеристики.

Позивачка стверджує, що відповідачі не мають права на спадкування майна померлого батька оскільки вони ухилялися від надання батьку допомоги, який з урахуванням похилого віку та незадовільного стану здоров`я потребував допомоги. Спадкодавець ОСОБА_5 тривалий час тяжко хворів перенісши інфаркт міокарда та був у безпорадному стані. Відповідачі мали можливість надавати йому допомогу, однак будь яких дій по наданню допомоги батьку не вчиняли.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_4 надали до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнали, зазначили, що вони ніколи не ухилялися від надання допомоги батькові, завжди перебували з ним в нормальних відносинах, забезпечували його дровами, привозили йому їжу, медикаменти. Батько ніколи не перебував у безпорадному стані. Незважаючи на те, що він переніс інфаркт міокарда, ніколи не був прикутий до ліжка, самостійно міг забезпечувати умови свого життя, самостійно готував їжу. За життя батько склав заповіт, яким заповів їм частину належного йому майна. Стверджують, що позивачка ОСОБА_1 хоча і перебувала з ОСОБА_5 в зареєстрованому шлюбі, однак проживали вони в окремих частинах будинку, який був між ними поділений рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 11.08.2010. Вважають, що будь -яких підства для позбавлення їх від права не спадкування не має, а тому просили в задоволенні позову відмовити.

ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідач ОСОБА_4 помер і ухвалою суду від 22.07.2021 до участі в справі залученого його правонаступника ОСОБА_3 .

Позивачка ОСОБА_1 позивні вимоги підтримала повністю та пояснила, що вона з ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі. З 2002 року ОСОБА_5 важко хворів, оскільки переніс інфаркт міокарда. Вона завжди його доглядала та допомагала, а діти батькові не допомагали і не доглядали, в лікарні не навідували. На прохання батька про допомогу не реагували. Зі старшим сином ОСОБА_4 ОСОБА_5 перебував в поганих відносинах. Зважаючи на вказані обставини просить позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник позивача, адвокат Денисюк О.С. в судовому засіданні позовні вимоги пітримав повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Зауважив, що відповідно до ст. 202 СК саме діти зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують допомоги. ОСОБА_5 був особою похилого віку, мав серйозні проблеми зі здоров`ям та потребував допомоги. Позивач ОСОБА_1 будучи сама інвалідом ІІ групи здійснювала догляд за ОСОБА_5 та надавала йому різного роду допомогу. Відповідачі допомоги батькові не надавали, хоча він її потребував. Просив позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що і в нього, і в брата з батьком були нормальні відносини. Батько хоча і хворів, однак не потребував постійного стороннього догляду. Вони з братом батька навідували та в разі необхідності надавали йому допомогу. Не розуміє чому ОСОБА_1 хоче позбавити їх права на спадкування та просив в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_2 , адвокат Куцяк Ф.Г., в судовому засіданні позов не визнав. Стверджує, що відповідачі перебували з батьком в нормальних родинних відносинах та надавали необхідну йому допомогу. Спадкодавець ОСОБА_5 , хоча і хворів, але в безпорадному стані не перебував та постійного стороннього догляду не потребував. Вважає, що підстави для усунення відповідачів від спадкування відсутні, а тому просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідач ОСОБА_3 надала до суду письмову заяву в якій позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення. Просила справу розглянути в її відсутність.

За клопотанням позивача в судовому засіданні було допитано свідків:

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що з ОСОБА_5 був знайомий багато років. Колись, років 30 назад, заходив до ОСОБА_5 і застав там старшого сина, тоді ОСОБА_5 йому казав, що син вимагав у нього гроші. Йому відомо, що коли ОСОБА_5 хворів та лежав в лікарні його часто навідувала ОСОБА_1 і розказувала, що діти ОСОБА_5 не навідують. Останнім часом перед смертю ОСОБА_5 не спілкувався та йому нічого не відомо про його відносини з дітьми. Але знає, що відносини були погані. Бачив ОСОБА_5 за два, три місяці до смерті. Йому не відомо щоб ОСОБА_5 був лежачий.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що є був сусідом ОСОБА_5 і ОСОБА_1 . Спочатку сусіди жили нормально, але потім поділили свій будинок на 2 частини, і кожен проживав у своїй половині, було два окремих входи. ОСОБА_5 готував собі самостійно, але бувало, що ОСОБА_1 заносила йому їсти, при необхідності робила уколи. Дітей ОСОБА_5 не бачив. Йому відомо, що ОСОБА_5 лікувала дружина. До самої смерті ОСОБА_5 самостійно ходив, приходив до нього в гості та лежачим не був.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що був знайомий з ОСОБА_5 . Йому відомо, що в ОСОБА_5 є два сини. ОСОБА_5 колись йому розповідав, що син хотів побудувати станцію технічного обслуговування і просив у нього гроші. Також йому відомо, що дружина ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , купувала йому ліки, робила уколи та іноді заносила їсти. Останній раз бачив ОСОБА_5 за день до смерті, біля річки, і він жалівся, що хворіє подагрою.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні повідомив, що був знайомий з ОСОБА_5 та перебував з ним в добрих відносинах. Один раз допомагав йому рубати дрова. За синів ОСОБА_5 ніколи не чув. Сам ОСОБА_5 не говорив, що його ніхто не навідує.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показала, що знайома з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 багато років. Подружжя ОСОБА_5 проживало окремо, в різних частинах будинку. Але незважаючи на це ОСОБА_15 допомагала ОСОБА_5 приносила йому їсти, коли він хворів навідувала його в лікарні, доглядала та лікувала. ОСОБА_5 не хотів говорити про синів, але якось розказав, що вони не допомагають, привезли дрова, але не порубали. Їй відомо, що старший син хотів тільки грошей і колись побив ОСОБА_5 , але коли це було вона не пам`ятає. Синів ОСОБА_5 бачила останнім часом перед його смертю, коли йому вже стало гірше. До дня смерті ОСОБА_5 помаленьку ходив і не був лежачий.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показав, що подружжя ОСОБА_5 знає давно. Йому відомо, що ОСОБА_1 доглядала за ОСОБА_5 до останнього дня, хоча і проживали вони окремо. Дітей ніколи не бачив, лише один раз бачив ОСОБА_2 з батьком. Якось ОСОБА_5 йому жалівся, що його трохи побили, але хто не казав. Також ОСОБА_5 розповідав, що діти хотіли побудувати в нього на подвір`ї СТО, але він був проти. Напередодні смерті ОСОБА_5 бачив як ОСОБА_2 ішов з його подвір`я, десь біля 20 год., але куди він ішов не знає, а наступного дня дізнався, що ОСОБА_5 помер.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні показала, що тривалий час знайома з сім`єю ОСОБА_5 , оскільки ОСОБА_5 був троюрідним братом її батька. ОСОБА_5 проживав біля автовокзалу, а вона там працювала і вони часто бачилися, розмовляли. ОСОБА_5 часто розповідав про обіду на дітей, що від них нема ніякої підтримки, немає таких відносин , які мають бути між батьком і дітьми. Розказував, що колись приїхав на день народження до сина ОСОБА_4 (привітати із шістнадцяти річчям), а він його побив. Також казав, що син хотів побудувати СТО в нього на подвір`ї, але він був проти. ОСОБА_5 часто хворів серцем, лежав в лікарні. Бували випадки, що вони в один період лежали в лікарні, але дітей там вона ніколи не бачила. ОСОБА_1 допомагала ОСОБА_20 з лікуванням та доглядом, приносила їсти, купувала ліки, навідувала в лікарні. Особисто їй не відомо щоб діти приймали якусь участь у житті ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні показала, що вона на протязі тривалого часу була знайома з ОСОБА_5 Сама проживає в с. Устя, а працювала в медичному коледжі і заходила до ОСОБА_5 два рази в день, коли йшла на роботу і коли йшла з роботи. Перед смертю в ОСОБА_5 був високий тиск . Він їй розповідав, що син ОСОБА_2 позичив у нього гроші, але не віддавав. Сина ОСОБА_2 бачила у ОСОБА_5 , він прибігав, навідував його. Син ОСОБА_4 просив построїти в ОСОБА_5 на подвір`ї гараж, але він йому відмовив, а тому між ними були натягнуті відносини. Була свідком як ОСОБА_5 дзвонив до сина, щоб купив йому необхідні речі і привіз, але він сказав, що не має часу. Іноді ОСОБА_5 давав і їй гроші, щоб вона купила йому необхідні речі, а коли вона не мала можливості купувала ОСОБА_24 . Також їй відомо, що ОСОБА_15 надавала гроші на лікування ОСОБА_5 , сиділа біля нього в лікарні, коли він хворів, а діти до нього не приходили. Також стверджує, що до смерті ОСОБА_5 він проживав разом з ОСОБА_24 . Повідомила, що їй нічого не відомо про застосування фізичного насильства до ОСОБА_5 зі сторони синів. Також їй не відомо, чому ОСОБА_15 не могла потрапити до кімнати ОСОБА_5 коли він помер, а також чому ОСОБА_5 просив її купити продукти харчування, а не свою дружину ОСОБА_24 .

Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні показала, що вона є племінницею ОСОБА_1 і до 1989 року жодного разу не бачила дітей ОСОБА_26 часто хворів і коли він лежав у лікарні діти його не навідували і не доглядали, а доглядала ОСОБА_15 і її родина. ОСОБА_1 надавала ОСОБА_5 необхідну допомогу, купувала і готувала їжу. Їй відомо, що ОСОБА_4 разом з матір`ю побили були ОСОБА_26 , коли він приїхав на день народження ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 було років 10-11). Також чула, що діти ОСОБА_26 просили у нього гроші і він їм давав. Вважає, що ОСОБА_5 потребував допомоги дітей, в тому числі і матеріальної, однак вони йому жодної допомоги не надавали. На запитання відповіла, що до смерті ОСОБА_5 сам ходив, сам їв, лежачим не був.

Свідок ОСОБА_28 в судовому засіданні показала, що її батько і ОСОБА_5 були двоюрідними братами, а мати тривалий час товаришувала з ОСОБА_1 . Вона неодноразово разом з матір`ю бувала у ОСОБА_5 . Дітей ОСОБА_26 ніколи там не бачила. Подружжя ОСОБА_5 проживало в різних половинах будинку, але ОСОБА_1 завжди ОСОБА_5 допомагала. Років 10-15 назад ОСОБА_5 жалівся її матері, що діти його не навідують і не допомагають. Перед смертю ОСОБА_5 казав, що діти не навідують.

За клопотанням відповідачів в судовому засіданні були допитані свідки:

Свідок ОСОБА_29 в судовому засіданні показав, що довгий час товаришував з ОСОБА_5 .. Йому відомо що ОСОБА_5 з дружиною проживав окремо десь з 2008 року, він сам собі готував та сам себе обходив. Фінансово ОСОБА_5 не був ущербний, мав гарну пенсію, міг купити собі їсти, одягнутися. Йому відомо, що ОСОБА_5 хворів і раз чи два лежав у лікарні. Про дітей говорив мало, казав, що навідують, але не часто. Сам бачив якось, що ОСОБА_2 привозив дрова і на прохання батька рубав. Часто зустрічалися на річці, рибалили, розмовляли. Бачив ОСОБА_5 за день до його смерті, він рухався, сам себе обходив і лежачим не був.

Свідок ОСОБА_30 в судовому засіданні показала, що вона є сусідкою ОСОБА_2. ОСОБА_2 був з батьком в гарних відносинах, привозив дрова, рубав і відвозив батькові. ОСОБА_5 часто приїжджав до ОСОБА_2 в гості, вітав внуків з днем народження, хоча вони і не були його рідні внуки. ОСОБА_2 також їздив навідувати батька.

Свідок ОСОБА_33 в судовому засіданні показала, що довгий час товаришувала з ОСОБА_5 він приходив до неї в гості. ОСОБА_5 перебував зі своїми дітьми в гарних відносинах. Він приходив до дітей та навідував їх, вони також навідували батька. ОСОБА_5 завжди гарно відзивався про дітей та сам розповідав, що вони його навідують.

Свідок ОСОБА_34 в судовому засіданні показала, що вони з ОСОБА_5 були кумами і ходили один до одного в гості. В ОСОБА_5 з дітьми були гарні відносини. Часто приходив до них в гості. З дружиною ОСОБА_5 проживав нарізно, в окремих частинах будинку, дружина йому не готувала, не прала. ОСОБА_5 мав проблеми з серцем, хворів, однак до самої смерті сам себе обходив та не потребував сторонньої допомоги. Лікувався за власні кошти, оскільки мав гарну пенсію.

Свідок ОСОБА_35 в судовому засіданні показав, що працює лікарем - анестезіологом в Бершадській ОЛІЛ. Був знайомий з ОСОБА_5 , оскільки за попередньою домовленістю з його синами, вони привозили його на обстеження та лікування. Частіше про зустріч домовлявся ОСОБА_4 , але бувало і ОСОБА_2 . Він оглядав ОСОБА_26 , призначав лікування та за необхідності домовлявся про госпіталізацію. ОСОБА_5 мав хронічні захворювання серцево-судинної системи Перед смертю з ОСОБА_5 була домовленість про зустріч для консультації, однак у зв`язку з летальним випадком він не зміг його оглянути. Також зазначив, що ОСОБА_5 не був інвалідом І групи та не потребував сторонньої допомоги.

Свідок ОСОБА_36 в судовому засіданні показав, що був другом ОСОБА_5 . Між ОСОБА_5 і його дітьми були нормальні відносини, він хвалився дітьми. Бачив як ОСОБА_2 привозив ОСОБА_5 рубані дрова. Йому не відомі будь-які факти побиття чи сварки між батьком і дітьми. З дружиною ОСОБА_5 останні роки перед смертю проживали окремо. Коли він приходив до ОСОБА_26 в гості і запитав про дружину, то ОСОБА_5 сказав, що вона живе у другій половині будинку та вхід у неї від річки. Також вказав, що до смерті ОСОБА_5 з ним спілкувався, він лежачим не був і міг сам себе обійти.

Свідок ОСОБА_38 в судовому засіданні показав, що колись працював разом ОСОБА_5 та перебував в товариських відносинах. Між ОСОБА_5 і синами були добрі відносини. Йому не відомо про будь - які проблеми між батьком і дітьми. Бачив ОСОБА_5 за три дні до його смерті він самостійно ходив, спілкувався та не потребував сторонньої допомоги.

Свідок ОСОБА_40 в судовому засіданні показав, що близько 20 років дружили сім`ями з ОСОБА_5 , а тому відповідно знає ОСОБА_2 і знав їх батька ОСОБА_5 . Стосунки між братами і батьком були теплими. На всіх сімейних святах ОСОБА_4 , на яких він був присутній, завжди був присутній і ОСОБА_5 , ОСОБА_4 його привозив. Знає, що ОСОБА_5 проживав біля автовокзалу, оскільки особисто неодноразово підвозив туди ОСОБА_4 , коли його машина не працювала. До батька ОСОБА_4 йшов не надовго, 15-20 хв., але ніколи не йшов з пустими руками. Також для батька ОСОБА_4 брав на його пилорамі обрізки дерева, для опалення. Також на прохання ОСОБА_4 допомагав в організації поховання ОСОБА_5 .

Вислухавши пояснення сторін, свідків та дослідивши матеріали справи суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_14 .

З лікарського свідоцтва про смерть №41 від 24.02.2017 та висновку щодо ненасильницької смерті людини за місцем проживання від 23.02.2017 вбачається, що причиною смерті є хронічна серцево-судина недостатність, атеросклеротичний кардіосклероз.

Судом встановлено та не оспорювалося сторонами, що позивачка ОСОБА_1 , як дружина, та ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , як діти, є спадкоємцями першої черги за законом на майно померлого ОСОБА_5 . Відповідач ОСОБА_2 також був спадкоємцем за заповітом на частину спадкового майна- житловий будинок з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташований по АДРЕСА_2 , а позивачка ОСОБА_1 мала право на обов`язкову частку у спадщині.

Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 23.05.2019 у справі № 126/1124/18 розподілено спадкове майно померлого ОСОБА_5 між позивачкою ОСОБА_1 та його дітьми - ОСОБА_2 , ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.1,4 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Позивачка ОСОБА_1 , вважає, що діти ОСОБА_5 - ОСОБА_2 , ОСОБА_4 не мають права на спадкування його майна, оскільки умисно ухилялися від надання допомоги батькові, який у зв`язку з похилим віком та важкою хворобою перебував у безпорадному стані та потребував допомоги. А також з ув"язку з тим, що мав місце факт побиття ОСОБА_5 свого хворого батька ОСОБА_5 . А тому, на підставі ст.1244 ЦК України ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та просить усунути відповідачів від права на спадкування майна померлого ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідач ОСОБА_4 помер і ухвалою суду від 22.07.2021 до участі в справі залученого його правонаступника ОСОБА_3 .

Згідно зі ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Положеннями ст. 1218 ЦК України, встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як встановлено ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначені у заповіті.

Як встановлено ч.ч.2, 3 ст.1235 ЦК України заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування.

Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 1224 ЦК України встановлено підстави усунення спадкоємців від права на спадкування.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 1224 ЦК України, не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом.

За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані (ч. 5 ст. 1224 ЦК України).

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК України, стосується особи, яка зобов`язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України. Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Правило частини п`ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов`язані утримувати спадкодавця.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 19.07.2021 у справі № 127/11408/19 зазначив, що тлумачення норми частини п`ятої статті 1224 ЦК України свідчить, що усунення від права на спадкування за законом можливе за наявності таких умов: ухилення спадкоємця від надання допомоги спадкодавцеві при наявності у нього можливості її надання; перебування спадкодавця у безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи (постанови Верховного Суду від 11.02.2019 у справі № 756/11676/16-ц, від 25.03.2019 у справі № 766/810/17).

У постановах Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 404/2163/16-ц, від 19.06.2019 у справі № 491/1111/15-ц, від 02.03.2020 у справі № 133/1625/18 суд касаційної інстанції зазначив, що підлягає з`ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.

Верховний Суд у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 200/21452/15-ц (провадження № 61-18578св18) зазначив, що безпорадним станом спадкодавця є такий стан, під час перебування у якому особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби; він викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Безпорадний стан необхідно доводити відповідними записами в медичних документах.

Водночас самий лише факт перебування особи у безпорадному стані не є достатньою підставою для усунення судом спадкоємця від права на спадкування. Відповідно до статті 1224 ЦК України виключно за встановлення сукупності обставин може бути встановлено достатні підстави для усунення спадкоємців від спадкування, зокрема, безпорадний стан спадкодавця та ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги за можливості надання такої.

Таким чином, лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та спадкодавець ОСОБА_5 проживали за адресою: АДРЕСА_3 , однак в різних квартирах. Відповідачі ж проживали окремо від спадкодавця.

У судовому засіданні встановлено та не оспорювалося сторонами, що ОСОБА_5 мав хронічні захворювання серцево-судинної системи, однак позивачем не доведеного належними доказами того, що внаслідок похилого віку та наявних захворювань спадкодавець ОСОБА_5 перебував у безпорадному стані, в результаті чого потребував допомоги саме від синів - ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , не надано доказів, що батько звертався до синів за наданням допомоги та потребував такої допомоги саме від дітей, не доведено факту саме умисного ухилення відповідачів від надання такої допомоги батьку.

Покази свідків ОСОБА_43 , ОСОБА_21 , ОСОБА_25 , що ОСОБА_5 потребував саме допомоги дітей, а вони ухилялися від надання такої допомоги суд оцінює критично, оскільки вони спростовуються показами свідка ОСОБА_35 , який працює лікарем в Бершадській ОЛІЛ та показав, що неодноразово діти ОСОБА_26 привозили його до нього на огляд, консультацію та призначення лікування. А також показами свідка ОСОБА_40 , який вказав, що особисто був свідком того, що ОСОБА_4 часто навідував батька та надав йому необхідну допомогу.

Суд враховує, що ОСОБА_5 помер у віці 74 років, тобто був людиною досить похилого віку, мав хронічні захворювання серцево-судинної системи, переніс інфаркт міокарда, у зв`язку з чим потребував допомоги. Водночас жодних доказів, зокрема медичних довідок про наявність у ОСОБА_5 каліцтва чи захворювання такого ступеня важкості, що позбавляли його можливості до самообслуговування чи забезпечення умов свого життя, у зв`язку з чим він дійсно перебував у безпорадному стані, позивачем суду не надано. Також всі допитані в судовому засіданні свідки вказали, що ОСОБА_5 до самого дня смерті , самостійно ходив, не був прикутий до ліжка та не потребував постійного стороннього догляду.

Позивач в судовому засіданні неодноразово наголошувала, що саме вона, як дружина, надавала всю необхідну допомогу ОСОБА_20 , а тому позивачем не доведено потреби спадкодавця в допомозі саме від відповідачів, враховуючи отримання достатньої допомоги від інших осіб.

Також суд критично оцінює доводи сторони позивача, що відповідно до ст. 202 СК України саме відповідачі зобов"язані були утримувати батька, оскільки в судовому засіданні не встановлено, що спадкодавець потребував матеріальної допомоги від дітей, просив їх про таку допомогу, а вони відмовляли у її надані. Крім того, з позовної заяви вбачається, що до складу спадкового майна увійшли грошові вклади з нарахованими відсотками, що також свідчить про те, що спадкодавець не потребував матеріальної допомоги.

Позивачем також не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту побиття ОСОБА_5 свого хворого батька ОСОБА_5 .. Надані з даного приводу покази свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_43 , ОСОБА_25 суд оцінює критично, оскільки свідок ОСОБА_13 не змогла сказати коли даний факт мав місце, а свідки ОСОБА_43 та ОСОБА_25 вказали, що дані обставини відбувалися коли ОСОБА_44 був у підлітковому віці (10-16 років), а спадкодавець ОСОБА_5 був досить молодим чоловіком, що викликає сумніви щодо дійсності даної події.

Суд наголошує, що лише в разі одночасного існування таких обставин, як перебування спадкодавця у безпорадному стані, умисне ухилення спадкоємця від надання допомоги спадкодавцеві та існування потреби спадкодавця саме у допомозі спадкоємця, за умови доведеності зазначених фактів у сукупності, спадкоємець підлягає усуненню від спадкування.

Беручи до уваги викладене, суд не вбачає підстав для усунення ОСОБА_2 , померлого ОСОБА_4 та його правонаступника ОСОБА_3 від права на спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 .

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, установивши, що позивач не надала достатніх доказів того, що спадкодавець ОСОБА_5 через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані, в зв`язку з чим потребував відповідної допомоги саме від відповідача ОСОБА_2 і покійного ОСОБА_4 , а вони свідомо ухилявся від участі у догляді за хворим батьком, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі в зв`язку з їх недоведеністю.

Положеннями ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивачка при подачі позову була звільнена від сплати судового збору, судові витрати по сплаті судового збору слід віднести на рахунок держави.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До закінчення судовий дебатів представник відповідача, адвокат Куцяк Ф.Г. зробив заяву, що докази понесених відповідачем судових витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 16, 1216, 1217, 1218, 1224, 1261, 1268 ЦК України, ст. ст. 13, 19, 81, 211, 247, 259, 263, 265, 268, 315, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування -відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України, тобто, у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст рішення виготовлено 13.12.2021.

Суддя В. І. Губко