Справа № 285/4814/21
провадження у справі № 2/0285/1134/21
13 грудня 2021 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючої судді Сташків Т.Г.,
за секретаря судового засідання Матвіюк Т.М.,
сторони по справі: позивач ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Новоград-Волинський за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,
09.09.2021 року позивач звернулася до суду з даним позовом та просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 09.09.2021 року та до досягнення донькою повноліття.
Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач проживає окремо від сім`ї, участі в вихованні та утриманні доньки не бере. Дитина повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач здоровий, працездатний, працює в комунальному підтриємстві, має стабільний заробіток близько 30 000 грн. щомісячно, інших утриманців не має. З метою захисту майнових прав дитини змушена звернутись до суду.
Сторони в судове засідання не прибули.
Позивач в заяві просила справу розглянути без її участі, наполягала на задоволенні позову. Не заперечувала щодо винесення заочного рішення.
У встановлений строк відповідач не подав відзив на позов, заперечень щодо розгляду справи в спрощеному провадженні.
Оскільки відповідач не повідомив про поважність причин повторної неявки в судове засідання, не подав відзив на позов та позивач в заяві не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, постановив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, судом встановлено наступне.
Сторони з 2017 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. У шлюбі мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3,4).
Відповідач є батьком малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка згідно довідки, виданої ОСББ «Звягель» від 07.09.2021 року проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9).
Згідно вимог ст. 180 СК України ОСОБА_2 , як батько, зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини до досягнення нею повноліття.
Відповідно роз`яснень Пленуму ВСУ України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Частинами 2, 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Адаптуючи названі міжнародні норми до законодавства України, в Конституції України та ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Відповідно до ст. 141 СК України та зазначеної Конвенції з прав дитини, батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини, не залежно від того чи перебувають вони у шлюбі між собою, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів своєї дитини.
Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, а за відсутності такої домовленості - судом.
Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення.
Положеннями ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та обмежено мінімальний розмір аліментів та встановлено, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Оскільки невідомий розмір доходу відповідача, відповідно до вимог ст. 183 СК України позивач визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
ЗУ «Про державний бюджет України» встановлений розмір прожиткового мінімуму для дітей до шести років з 01.01.2021 року - 1921 грн., з 01.07.2021 року 2013грн., з 01.12.2021 року 2100 грн.; для дітей віком від шести до вісімнадцяти років з 01.01.2021 року 2395 грн., з 01.07.2021 року 2510 грн., з 01.12.2021 року 2618 грн.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Одночасно при постановленні рішення суд зважає на ту обставину, що відповідач є здоровим, працездатним, інших утриманців не має, за повідомленням позивача працює в комунальному підприємстві, місячний дохід відповідача складає близько 30 000 грн. (відомостей на спростування не надав), а тому має можливість утримувати свою малолітню дитину.
Виходячи з позиції якнайкращого забезпечення інтересів дитини, враховуючи, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, вимоги закону щодо мінімального рекомендованого розміру аліментів, суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог.
Відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до положень ст.191 СК України стягнення аліментів потрібно проводити з дня пред`явлення позову, тобто з 09.09.2021 року.
Рішення в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Також, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", то відповідно до вимог статті 141 ЦПК України він стягується з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 259, 265, 280-282, 430 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 84, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, суд

ухвалив :

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.09.2021 року і до досягнення нею повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Рішення в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційний розгляд справи.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за заявою відповідача протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається позивачем безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 13.12.2021 року.

Головуюча суддя Т.Г. Сташків