УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Притула Н.Г., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: Державне підприємство «Національні інформаційні системи» про скасування запису в реєстрі речових прав на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшла зазначена позовна заява.

в позовних вимогах позивач просить: скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 35827932 від 23.06.2017 року) про заборону на нерухоме майно позивача, прийняте державним реєстратором Тюліковим Дмитром Валентиновичем.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вказане рішення стосується земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час вивчення матеріалів позовної заяви суд прийшов до висновку що позовна заява подана з порушеннчям правил виключної підсудності, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Згідно з положеннями статті 181 Цивільного кодексу України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним; про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна; про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна; про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пунктах 41, 42 постанови від 1 березня 2013 року N 3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" роз`яснив, що перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Разом із тим, у пункті 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" зазначено, що правила про виключну підсудність застосовуються до позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (наприклад, звернення стягнення на нерухоме майно, передане в заставу іпотечне майно, передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, визнання договору іпотеки недійсним тощо). Виходячи з аналізу вищезазначеного, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно тощо.

Наведене відповідає висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду від 11.07.2019 року у справі № 462/7217/18.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, спір стосується зобов`язань за кредитним договором, який був забезпечений договором іпотеки, предметом якої є земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи наведене, оскільки предмет спору стосується нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , суд приходить до висновку, що матеріали позовної заяви слід передати за підсудністю до Ірпінського міського суду Київської області за місцем знаходження нерухомого майна.

Керуючись ст. ст. 30, 31, 259, 261, 268, 353-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Передати матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: Державне підприємство «Національні інформаційні системи» про скасування запису в реєстрі речових прав на нерухоме майно до Ірпінського міського суду Київської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя: Н.Г.Притула