Дата документу 13.12.2021
Справа № 334/212/20
Провадження № 6/334/286/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя

у складі: головуючого - судді Ісакова Д.О.,

за участю секретаря Прийменко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі подання державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), стягувач: ТОВ «Добра праця» про примусове проникнення до житла боржника,

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло подання державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 .

В обґрунтування подання зазначено, що у Дніпровському відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) перебуває на виконанні виконавче провадження № 66004087 з примусового виконання виконавчого листа № 334/212/20, виданого 25.09.2020 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Добра праця» заборгованості за договором № 0373-2017/КR про надання інформаційних послуг від 07.02.2017 року у розмірі 8300,00 гривень. 06.07.2021 року на підставі ст.ст. 3, 4, 24-26 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження та копії направлені сторонам.

Державним виконавцем здійснювались неодноразові виходи за адресою боржника для складання акту опису та арешту квартири боржника, але двері ніхто не відчинив. У зв`язку з чим неможливо потрапити до квартири та провести виконавчі дії в повному обсязі.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за боржником зареєстрована квартира АДРЕСА_1 .

Таким чином, примусове виконання рішення суду стає неможливим у зв`язку з відсутністю доступу до помешкання боржника.

У зв`язку із викладеними обставинами державний виконавець просить суд постановити вмотивоване рішення про примусове проникнення до житла боржника за адресою: АДРЕСА_2 , з метою перевірки майнового стану боржника, проведення арешту і опису належного боржнику майна.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлены належним чином. Представник стягувача подав до суду заяву про розгляд подання без його участі, просив його задовольнити.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов наступних висновків.

Частиною першою статті 439 ЦПК України унормоване вирішення питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи, передбачено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено що за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

При цьому суд враховує, що примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи боржника є крайнім засобом для примусового виконання рішення суду, у разі, якщо виконавцем були виконані усі інші можливі спроби виконати рішення суду у відповідності до норм діючого законодавства без примусового проникнення до житла чи іншого володіння особи.

Недоторканість житла гарантується статтею 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Обґрунтовуючи необхідність у примусовому проникненні до житла боржника фізичної особи, виконавцем у поданні зазначено про те, що вжиті ним заходи на виконання судового рішення не призвели до жодних результатів, боржник не з`являвся за викликом до виконавця, не подавав декларацію про доходи та майно, не надав допуск до житла, про що виконавцем складено відповідні акти.

Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Приписами статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» врегульовано питання участі понятих при проведені виконавчих дій. Вимогами вказаної статті не визначено обов`язкової участі понятих при складені акту виконавця щодо засвідчення факту відсутності боржника, але інститут понятих у виконавчому провадженні, у тому числі, має забезпечення засад справедливості, неупередженості та об`єктивності.

В обґрунтування подання державним виконавцем в якості доказу надано копію виконавчого листа № 334/212/20 (1 сторінку), копію ухвали про відкриття виконавчого провадження № 66004087 від 06.07.2021 року, супровідний лист про направлення боржнику постанови про відкриття провадження, Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 274517955 від 13.09.2021 року відповідно до якої ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_1 , копію акту від 14.07.2021 року, при складені якого залучено представника стягувача, втім, до складення зазначеного акту не залучений сторонній спостерігач понятий.

Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

За таких обставин суд дійшов висновку про недоведеність обставин на які посилається приватний виконавець у своєму поданні та відмові у його задоволенні.

Керуючись статтями: 258, 259, 260, 451 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволені подання державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ісаков Д.О.