Тарутинський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________________
Справа №514/643/20
Провадження по справі № 2/514/118/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2021 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кравченко П.А.

при секретарі Мочу І.П.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт Тарутине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тарутинської селищної ради Одеської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з уточненням до позовної заяви до Тарутинської селищної ради Одеської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Просить суд: встановити факт її постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини; визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку яка знаходиться на території Підігірненської сільської ради, площею 5,22 га, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІV ОД № 057253 виданого 30 грудня 2003 р. Тарутинською районною державною адміністрацією Одеської області; визнати за нею в порядку спадкування за законом, після смерті - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок загальною площею 26,6 кв.м., житловою площею 14,7 кв.м. разом з надвірними будівлями та спорудами.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка на день смерті постійно проживала в АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На випадок своєї смерті померла залишила на ім`я позивачки заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Підгірненської сільської ради Тарутинського району Одеської області 26.02.2018 року за реєстром №19. ОСОБА_1 звернулась до державного нотаріуса Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом але їй постановою було відмовлено з підстав ст. 1247 ЦК України та на підставі п.1.4 Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого Наказом МЮ України 11.11.2011 року №3306/5. ОСОБА_1 спадщину прийняла, оскільки вчасно подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, однак позбавлена можливості оформити свої спадкові права на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами та земельну ділянку, оскільки відсутні документи, що підтверджують факт родинних відносин або факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п"ять років до часу відкриття спадщини. У зв`язку з цим позивач просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок будівлями та спорудами та земельну ділянку.

Ухвалою судді Тарутинського районного суду Одеської області від 18 травня 2020 року відкрито провадження в справі та призначено підготовче судове засідання.

У судове засідання позивач не з`явилася, від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача Тарутинської селищної ради Одеської області в судове засідання не з`явився, Тарутинський селищний голова подав до суду клопотання про проведення судового засідання за відсутності представника селищної ради, зазначив що позовні вимоги визнає.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 21 листопада 2018 року Тарутинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.8).

Померлій ОСОБА_2 належало майно, що складається із:

- права власності на земельну ділянку, яка знаходиться на території Підігірненської сільської ради, площею 5,22, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІV ОД № 057253 виданого 30 грудня 2003 р.

- житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності / НОМЕР_2 /09.11.2010/ виконавчого комітету Підгірненської сільської ради, рішення виконкому №11 від 27.04.2010 року.

Згідно довідки виконавчого комітету Підгірненської сільської ради Тарутинського району Одеської області №454 від 08.07.2019 року ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 і до складу сім`ї входять ОСОБА_1 (а.с.12).

За життя ОСОБА_3 залишила заповіт, посвідчений 26.06.2018 р. секретарем виконавчого комітету Підгірненської сільської ради Тарутинського району Одеської області за реєстром №19 (а.с.10).

ОСОБА_1 звернулась до державного нотаріуса Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом але їй постановою було відмовлено з підстав ст. 1247 ЦК України та на підставі п.1.4 Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого Наказом МЮ України 11.11.2011 року №3306/5.(а.с.11).

Спадкова справа щодо майна ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 заведена на підставі заяви позивача ОСОБА_1 . Більше ніхто з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , не звертався.

Судом було встановлено, що ОСОБА_3 був виготовлений технічний паспорт на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 мешканців с. Підгірне Тарутинського району Одеської області, підтверджують, що ОСОБА_1 дійсно проживала разом з померлою ОСОБА_2 .

Згідно довідки виконавчого комітету Тарутинської селищної ради Одеської області №401/02-10 від 21.01.2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешкала разом з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 з жовтня 2013 року по 13.11.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.74).

На підставі статей 1216,1217,1218 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Із ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

У відповідності до ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кількох фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

Згідно з п. п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як вбачається з наданих суду доказів, позивачем доведено факт постійного проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно до абз.3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження.

Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 4 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом частини другої статті 16 ЦК, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб.

У зв`язку із чим, враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на земельну ділянку та житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в нотаріальній конторі не може, її право підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню.

Керуючись статтями 15, 16, 328, 1216-1218, 1233, 1235, 1264, 1268 Цивільного кодексу України, статтями 2, 4, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263 - 265 Цивільно процесуального кодексу, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до Тарутинської селищної ради Одеської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку яка знаходиться на території Підігірненської сільської ради, площею 5,22, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІV ОД № 057253 виданого 30 грудня 2003 р. Тарутинською районною державною адміністрацією Одеської області.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за законом, після смерті - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок під номером АДРЕСА_1 , загальною площею 26,6 кв.м., житловою площею 14,7 кв.м. разом з надвірними будівлями та спорудами, який належав ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності / НОМЕР_2 /09.11.2010/ виконавчого комітету Підгірненської сільської ради, рішення виконкому №11 від 27.04.2010 року.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Тарутинський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не булу вручену у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя П.А. Кравченко