Пр.№4-с/756/154/21
У Х В А Л А

17 листопада 2021 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Майбоженко А.М.,

секретаря Сергеєвої Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Амбровського Андрія Вікторовича,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на неправомірні дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Амбровського А.В., в якій просить визнати протиправними його дії щодо відмови у знятті арешту з рахунку НОМЕР_1 , відкритого у АТ «Ощадбанк» у рамках виконавчого провадження №38424480, скасувати постанову про арешт коштів боржника від 09.08.2021 року в частині накладення арешту на грошові кошти що знаходяться на пенсійному рахунку, зобов`язати вжити заходів щодо зняття арешту з коштів, які знаходяться на рахунку НОМЕР_1 у АТ «Ощадбанк» і належать ОСОБА_1 , зобов`язати вжити заходів щодо повернення безпідставно стягнутих пенсійних коштів за серпень, вересень, жовтень 2021 року з рахунку скаржника.

При цьому вказує, що при накладенні арешту на рахунок, належний скаржнику, виконавцем не враховано те, що на нього надходять грошові кошти у вигляді пенсії, а тому такий рахунок арештований бути не може.

Скаржник в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся судом належним чином. Подав до суду заяву, в якій вимоги скарги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та проводити розгляд скарги за його відсутності.

Державний виконавець до суду не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали скарги, судом встановлено наступне.

На примусовому виконанні у старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Амбровського А.В. знаходиться виконавчий лист №2-129/11, виданий Оболонським районним судом м. Києва 16 травня 2013 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» 5 632 716,31 грн. та 1 820 грн. судових витрат.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Амбровського А.В від 09.08.2021 року в межах виконавчого провадження №38424480 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках, відкритих у боржника в банківських установах.

Вказана постанова про арешт коштів боржника була направлена на виконання у тому числі до АТ «ОЩАДБАНК», яким було накладено арешт на належний скаржнику банківський рахунок, відкритий в межах пенсійного проекту.

Відповідно до договору №1871872 від 13.12.2013 року про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, ОСОБА_1 має відкритий рахунок за тарифним пакетом «Пенсійний» № НОМЕР_1 у АТ «ОЩАДБАНК».

Відповідно до ч.5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст. 449 ЦПК України.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 448 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Права та обов`язки державного виконавця визначені в статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої виконавець зобов`язаний здійснювати, зокрема заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 3 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Відповідно до п.1.2. розділу І Порядку відкриття та закриття рахунків у національній валюті в органах Державної казначейської служби України, затвердженого Наказом Міністерства Фінансів України від 22.06.2012 №758, рахунки із спеціальним режимом використання - рахунки, які відкриваються в Казначействі та його органах підприємствам, установам, організаціям для проведення розрахунків з надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу (в тому числі послуг з транспортування, розподілу та постачання), тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот, з погашення заборгованості перед державним бюджетом, з повернення бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (Верховною Радою Автономної Республіки Крим, міськими радами) або під державні (місцеві) гарантії, з електронного адміністрування податків, для сплати заборгованості за електроенергію, для зарахування депозитних коштів та небюджетні рахунки розпорядників бюджетних коштів.

Як вбачається із копії Договору №1871872 від 13.12.2013 року про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки укладеного між ОСОБА_1 і АТ «Ощадбанк», скаржник є клієнтом зазначеної банківської установи, в якій на його ім`я відкрито рахунок в АТ «Ощадбанк», рахунок № НОМЕР_2 , який є рахунком для зарахування пенсії.

Згідно з ч.1 ст.69 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Згідно з ч. 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом - 20 відсотків.

Отже, порядок звернення стягнення на грошові кошти боржника передбачає, зокрема, направлення до органу пенсійного фонду, на обслуговуванні у якому перебуває особа, що отримує пенсію, документів на підставі яких здійснюється відрахування із пенсії у розмірах визначених чинним законодавством, а не накладення арешту на рахунки та грошові кошти які знаходяться на них.

Постановою державного виконавця від 05.07.2018 року звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію стипендію та інші доходи боржника.

Вищезазначена постанова наплавлена до Управління пенсійного фонду. З того часу, з боржника здійснюється відрахування заборгованості у розмірі 20% частини отримуваного боржником доходу, про що свідчать надані державному виконавцю звіти про здійснені відрахування та виплати.

Постановою державного виконавця від 09.08.2021 року накладено арешт на кошти боржника. При цьому, у виконавчому провадження про стягнення заборгованості існує заборгованість по їх оплаті розміром 6 197 989,94 грн (станом на 09.08.2021). Державний виконавець має повноваження згідно ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» щодо накладення арешту на кошти боржника задля виконання рішення суду в повному обсязі, у зв`язку з чим вважати такі дії такими, що не відповідають вимогам Закону суд не має підстав.

Згідно договору №1871872 від 13.12.2013 року про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, ОСОБА_1 в якому зазначено, що рахунок за тарифним пакетом «Пенсійний», виписці по картковому рахунку наданою АТ «Ощадбанк», направленого на адресу державного виконавця, вбачається, що ця постанова прийнята до виконання і накладено арешт на рахунок № НОМЕР_1 , який використовується для зарахування пенсії.

Після отримання цього повідомлення державний виконавець, будучи обізнаним про те, що банківською установою накладено арешт на банківський рахунок боржника, на який надходять пенсійні кошти не вчинено дій, які б запобігли порушенню прав боржника в частині обтяження рахунків із спеціальним режимом використання і не знято арешт з цього рахунку.

Ефективний засіб правового захисту у такому випадку Законом України «Про виконавче провадження» не визначений, у зв`язку з чим суд вважає правильним відновити порушені права боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні шляхом зобов`язання державного виконавця зняти арешт з рахунку № НОМЕР_1 , що відкритий в АТ «Державний ощадний банк України» на ім`я боржника.

Підстав для задоволення інших заявлених вимог суд не вбачає, зважаючи на те, що саме вищезазначений спосіб відновлення порушених прав боржника є достатнім для здійснення ефективного контролю за виконанням судового рішення.

Керуючись ст.ст.450, 451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Амбровського Андрія Вікторовича - задовольнити частково.

Зобов`язати старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Амбровського Андрія Вікторовича зняти арешт з рахунку № НОМЕР_1 , що відкритий в Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України», на ім`я ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) в межах виконавчого провадження №38424480.

В решті вимог відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м.Києва.

Суддя А.М. Майбоженко