Провадження № 2-о/712/178/21
13 грудня 2021 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого/судді - Троян Т.Є.
при секретарі - Ліпатової Н.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису,
В С Т А Н О В И В: А
ОСОБА_1 подала заяву про видачу обмежувального припису з посиланням на Закон «Про запобігання та протидію домашньому насильству» в інтересах своєї малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просить видати обмежувальний припис стосовно батька дитини ОСОБА_3 у вигляді тимчасового (на шість місяців) обмеження його прав відносно ОСОБА_1 та малолітнього сина ОСОБА_2 2017 р.н. а саме: заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці спільного проживання ОСОБА_1 та малолітнього сина ОСОБА_2 2017 р.н. за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_2 або контактувати з ним через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.
Зазначила, що у зв`язку з тим, що у заявника ОСОБА_1 з гр. ОСОБА_3 не склалося сімейне життя та фактично припинилися шлюбні відносини, вказаний шлюб було розірвано рішенням Кам`янського районного суду Черкаської області від 17.06.2021 року. Під час спільного проживання з ОСОБА_3 у неї склалися вкрай неприязні відносини з колишнім чоловіком, мали місце постійні конфлікти, що негативно позначалося на психології малолітнього ОСОБА_2 та сімейного життя загалом. Заявниці доводилося неодноразово чути від сина про факти фізичного та сексуального насильства по відношенню до нього з боку колишнього чоловіка, ОСОБА_3
27.07.2021 року вона звернулася до ГУНП в Черкаській області з письмовою заявою, ЄО № 861 щодо неправомірних дій відносно себе та своєї малолітньої дитини ОСОБА_2 з боку колишнього чоловіка ОСОБА_3 в період з 19.07.2021 по 27.07.2021 року.
27.07.2022 побоюючись за безпеку себе та своєї дитини заявниця ОСОБА_1 , змушена була на деякий час покинути межі м.Черкаси та Черкаської області та виїхати до с. Климець Стрийського району Львівської області, де звернулася до Служби у справах дітей Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області з приводу домашнього насильства з боку колишнього чоловіка ОСОБА_3 .
В ході розмови спеціалістів з дитиною - ОСОБА_4 , останнім було самостійно пояснено та зафіксовано фахівцями в Акті проведення оцінки рівня безпеки дитини ОСОБА_2 від 18.08.2021 року, складений Службою в справах дітей Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області, що під час спільного проживання зі своїм батьком ( ОСОБА_3 ) останній вчиняв з ним розпусні дії. Також в ході розмови із заявницею, ОСОБА_1 , було надано пояснення, відображені у Акті, що син розповідав матері про те, що ОСОБА_3 вчиняв над ним дії розпусного характеру.
Відповідно до листа служби у справах дітей від 18.08.2021 року № 723/02-18, фахівцями в ході дослідження оцінки безпеки дитини ОСОБА_2 виявлені факти, які можуть свідчити про те, що з ним, ймовірно, вступав у статеві зносини та/або вчиняв розпусні дії його батько, ОСОБА_3 у період до 26.07.2021 року.
18.08.2021 року на підставі Акту проведення оцінки рівня безпеки дитини, Комунальною установою «Сколівський інклюзивно-ресурсний центр» Сколівської міської ради начальнику Сколівського відділення поліції Стрийського відділу поліції ГУ НП у Львівській області Марочканичу В.В. було направлено лист за № 83, який містив інформацію про виявлення ознак кримінального правопорушення, яка отримана в ході проведення оцінки безпеки дитини ОСОБА_2 , зокрема можливі статеві зносини або вчинення розпусних дій його батьком, гр. ОСОБА_3 .
Вважає, що вказані факти є достатньою підставою для видачі відносно ОСОБА_3 обмежувального припису, а саме: заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці спільного проживання ОСОБА_1 та малолітнього сина ОСОБА_2 2017 р.н. за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_4 або контактувати з ним через інші засоби звязку особисто і через третіх осіб.
В судовому засіданні представник заявника адкокат ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтримали доводи, викладені у заяві, просили її задовольнити. Вказували, що докази неналежної поведінки ОСОБА_3 щодо свого малолітнього сина зафіксовані в Акті проведення оцінки рівня безпеки дитини ОСОБА_2 від 18.08.2021 року, складеного Службою в справах дітей Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області.
Заінтересована особа ОСОБА_3 та його представник адвокат Гаврильченко В.М. заперечували проти заяви, вказану заяву розцінювали як умисний тиск заявника на нього, оскільки між сторонами виникли конфліктні відносини і існує спір з приводу участі у вихованні дитини; заперечує вчинення ним вказаних заявником подій (дій відносно сина) і стверджує, що добре ставиться до сина, ніякого насильства, в тому числі дій сексуального чи розбещувального характеру ніколи не вчиняв і на думці не мав, добросовісно дотримувався встановленого органом опіки графіку участі у спілкуванні з дитиною; з приводу кримінального провадження пояснив, що до даного часу жодного разу не був викликаний до відділу поліції і до слідчого; пояснив, що заявник ухиляється від виконання рішення Черкаської міської ради №259 від 29.04.2021 щодо участі батька у вихованні дитини, стосовно обставин зазначених у заяві готовий пройти опитування з використанням поліграфа. Просив відмовити у зодоволенні заяви.
В судовому засіданні брав участь представник Уповноваженого Верховної Ради з прав людини Черватюк Ю.В.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що особисто знає ОСОБА_8 , який допомогає храму та наразі є чоловіком заявниці, він добре ставиться до сина ОСОБА_9 , дитина охайна, весела та задоволена життям. Щодо фізичного або психологічного, сексуального насильства батька ОСОБА_3 по відношенню до сина ОСОБА_2 йому нічого не відомо.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 повідомила, що є матір`ю заявниці ОСОБА_1 , живе в м.Кам`янка Черкаської області. Не підтримує заявника в поданні даної заяви. Батько ОСОБА_3 завжди виконував свої обов`язки, займався сином, коли ОСОБА_11 була у відрядженні, ніякого фізичного або психологічного, сексуального насильства відносно сина не міг вчиняти, навпаки такі дії вчиняв нинішній чоловік ОСОБА_12 , про що є звернення в поліцію. ОСОБА_13 називає татом як ОСОБА_8 , так і ОСОБА_3 , однак дуже любить батька ОСОБА_3 , проводити з ним час та спілкуватися.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_14 повідомила, що є сусідкою ОСОБА_15 , знає його як доброго батька та чоловіка, врівноваженого. Не може уявити, щоб він вчиняв відносно свого сина ОСОБА_2 дії фізичного або психологічного, сексуального насильства. ОСОБА_16 добрий, спокійний, ніколи не підвищує голос, хлопчик його любить, ніколи вона не бачила, щоб ОСОБА_17 боявся батька, або був у пригніченому стані разом із ним. Хлопчик радісний, активно спілкується, дуже любить батька. Батько ОСОБА_3 завжди виконував свої обов`язки як тато, навіть, коли відносини в родині погіршилися та ОСОБА_1 почала проживати з іншим чоловіком.
Згідно ст.3501 ЦПК заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства.
Згідно ст.3502 ЦПК заява про видачу обмежувального припису може бути подана: зокрема, п.1) особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству";
Згідно ст.3503 ЦПК заінтересованими особами у сп равах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису, а також інші фізичні особи, прав та інтересів яких стосується заява про видачу обмежувального припису, а також органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції.
Згідно ст.3504 ЦПК в заяві про видачу обмежувального припису мають бути зазначені, зокрема, п. 3) обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).
Згідно ст.1 (визначення термінів) Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» :
п.3) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;
п.8) особа, яка постраждала від домашнього насильства, - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі;
п.9) оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи;
п.14) психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;
п.17) фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру;
Статтею 24 Закону визначено спеціальні заходи щодо протидії домашньому насильству, до них належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.
Згідно ст.25 Закону терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення. Терміновий заборонний припис може містити такі заходи: 1) зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; 2) заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; 3) заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.
Згідно статті 26 Закону право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають, зокрема: 1) постраждала особа або її представник; 2) у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування
Згідно ч.2 ст.26 Закону обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема, 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою.
Згідно ч.3 ст.26 Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.
Згідно ч.8 ст.26 Закону порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України.
Верховний Суд у Постанові від 13 лютого 2019 року у справі № 462/2318/18 зазначив, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Під час вирішення заяви видачу обмежувального припису суди мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.
Вислухавши доводи сторін, дослідивши на дані докази та проаналізувавши норми закону, що регулює питання видачі обмежувального припису, суд встановив такі обставини і дійшов таких висновків:
У якості доказів заявник суду надала:
-копію свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_1 10.02.2017 року;
-копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 19.07.2017 року;
-шлюб між сторонами розірвано в судовому порядку рішенням Кам`янського районного суду Черкаської області від 17.06.2021 року про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та стягнення з батька аліментів в розмірі ј ;
-копія Акту проведення оцінки рівня безпеки дитини ОСОБА_2 від 18.08.2021 року, складений Службою в справах дітей Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області, згідно якого зафіксовано, що син проживає в безпечних умовах з матір`ю, згідно отриманої інформації про вчинення розпусних дій рекомендовано звернутися до уповноважених органів з метою з`ясування обставин щодо порушення прав дитини ОСОБА_2 ;
-копія листа № 83 КУ «Сколівський інклюзивно-ресурсний центр» Сколівської міської ради від 18.08.2021 року;
-копії матеріалів кримінального провадження (протоколи допитів свідків, потерпілої);
-диск з аудіозаписом; роздруківка листування за допомогою месенджеру.
Заінтересована особа ОСОБА_3 та його представник надали письмові заперечення (відзив), і докази:
-рішення Виконкому Черкаської міської ради як органу опіки та піклування № 259 від 29.04.2021р. було призначено ОСОБА_3 за його зверненням порядок участі у вихованні сина ОСОБА_17 , 2017р.н., встановлено графік зустрічей, зокрема першій та третій тиждень місяця з 17.00 четверга до 19.00 неділі; другий та четвертий тиждень місяця щочетверга з 16.00 до 08.00 п`ятниці; без присутності матері дитини та з урахуванням обставин, які можеть виникнути;
-документи, які він зібрав на підтвердження перешкод, які стала чинити заявник у спілкуванні його з дитиною та питання стосовно нанесення тілесних ушкоджень дитині ОСОБА_18 (звернення до правоохоронних органів, пояснення третіх осіб);
-документи, що стосуються його особи: характеристику з місця роботи;
Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З наданих заявником доказів і її аргументів єдине, що можна встановити, так це те, що між сторонами дійсно існує конфлікт з приводу розлучення і спірним є питання участі у вихованні дитини. Будь-яких даних, які б вказували на вчинення домашнього насильства ОСОБА_3 по відношенню до дитини, заявник не надала, окрім її заяви до правоохоронних органів, яка сама по собі ніяких фактів не доводить.
Подія, на яку посилається заявник (вчинення розпусних дій по відношенню до сина) з її слів мала місце ще в липні-серпні 2021р., натомість тоді заявник заяву про видачу обмежувального припису (що було логічним і актуальним на той час) до суду не подала.
Заяву до суду заявник подала лише в кінці листопада 2021р. Більш того, заявник не вказує на будь-які події чи дії ОСОБА_3 , які б вказували на вчинення ним домашнього насильства у вказаний період до дня подання вказаної заяви суду (з липня по листопад 2021 року).
Обґрунтовуючи наявність підстав вважати, що ОСОБА_3 становить небезпеку для свого сина, ОСОБА_1 в вказувала, що в ОСОБА_3 вчиняв дії фізичного насильства по відношенню до неї, що відобразилось на психологічному стані дитини. Разом із тим, негативні наслідки зазначених подій для психологічного стану дитини є лише припущенням заявника, яке не підтверджене будь-якими доказами.
Не знайшли свого підтвердження факти притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності внаслідок агресивного поводження, конфліктів, погроз заявниці, після, як вона зазначає, чого вона з дитиною змушені були від`їхати тимчасово на проживання до с.КлимецьСтрийського району Львівської області.
На аудіодисках вбачаються події, суперечки між батьками за участі тітки, що мали місце липні 2021 року. Але дана обставина не є домашнім насильством над дитиною, а заяву подано саме в інтересах дитини.
Натомість із висновку № 622 судово-психологічної експертизи КНП «Львівської обласної клінічної психіатричної лікарні» Львівської обласної ради від 11-15 листопада 2021 року вбачається, що дитина знаходиться в тому віці, коли не в повній мірі розуміє характер і значення вчинених по відношенню до нього дій, не в повній мірі може правильно сприймати, запам`ятовувати та відтворювати обставини та знаходиться під впливом дорослих.
Суд під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків.
Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.
Таким чином, заявник не довела вчинення домашнього насильства ОСОБА_3 по відношенню до дитини у розумінні Закону «Про запобігання та протидію домашньому насильству», і не довела того, що на даний час ОСОБА_3 уявляє собою небезпеку для дитини і що є необхідність у видачі йому обмежуваного припису з метою забезпечити безпеку дитині від домашнього насильства.
Крім того суд враховує таке:
За заявою заявника ОСОБА_1 порушено кримінальне провадження за фактом вчинення ОСОБА_3 розпусних дій по відношенню до спільного малолітнього сина, і у даному провадженні триває розслідування. Заявник посилається на наявність доказів вказаних дій ОСОБА_3 по відношенні до дитини, але таких доказів суду не надано.
Подаючи заяву про видачу обмежувального припису, заявник як на підставу його видачі посилається також на ті дії, з приводу яких порушено кримінальне провадження і ведеться розслідування.
Згідно ч.10 ст.26 Закону Про запобігання та протидію домашньому насильству; разі порушення кримінального про вадження у зв`язку з вчиненням домашнього насильства перелік заходів щодо тимчасового обмеження прав або покладення обов`язків на особу, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, або визнана винною у його вчиненні, а також порядок застосування таких заходів визначаються Кримінальним кодексом України та Кримінальним процесуальним кодексом України.
Тому і за даною обставиною та слідуючи даним приписам процесуального закону відсутні підстави для видачі обмежувального припису в порядку ст. 350-6 ЦПК України.
Таким чином у заяві слід відмовити.
Керуючись ст. 3501-3506 ЦПК України, ст. 1, ст. 26 Закону Про запобігання та протидію домашньому насильству, суд,-
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_3 про видачу обмежувального приписуу вигляді заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці спільного проживання ОСОБА_1 та малолітнього сина ОСОБА_2 ; заборонити ОСОБА_3 контактувати з дитиною через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення або складення повного рішення. У разі не вручення повного рішення в день його складення учасник справи має право на поновлення строку подання апеляційної скарги, якщо вона буде подана протягом 30 днів з дня отримання копії рішення. Скарга подається до Черкаського апеляційного суду.

Повний текст рішення складений 13.12.2021 року.

Суддя Т.Є. Троян

8

1