ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/965/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т. О. з секретарем судового засідання Кримчук Я. Р., розглянувши в судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Дарницький районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ), про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2020 р. ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі також - ОСОБА_2 , відповідач 1) та ОСОБА_3 (далі також - ОСОБА_3 , відповідач 2) про зняття арешту з транспортного засобу MITSUBISHI LANCER, седан-В, шасі № НОМЕР_1 , 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , та припинення його розшуку.

Позов обґрунтований такими обставинами. На підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19.02.2020 в порядку поділу майна подружжя позивач набула у власність автомобіль марки MITSUBISHI LANCER, державний номер НОМЕР_2 , а право власності на цей автомобіль у її чоловіка ОСОБА_2 припинилося. Під час державної реєстрації стало відомо, що автомобіль перебуває під арештом та у розшуку на підставі постанов Дарницького районного відділу ДВС м. Києва від 24.10.2019 по виконавчому провадженню про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 . Виконавчою службою було відмовлено у знятті арешту з автомобіля та роз`яснено право звернутися до суду з відповідним позовом..

Ухвалою суду від 14.09.2020 суд відкрив провадження за цим позовом та призначив справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання (а. с. 20, 21).

04.12.2020 від відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позов, у якому вона заперечувала проти задоволення позовних вимог. Послалась на те, що позивачем та її колишнім чоловіком ОСОБА_2 судовий процес про поділ майна подружжя був використаний з метою уникнення виконання рішень суду. ОСОБА_2 є боржником по виконавчих провадженнях про стягнення аліментів на її користь та боргу на користь банку. Під час розгляду справи про поділ майна подружжя ОСОБА_2 визнав позов ще на стадії підготовчого провадження, що свідчить про відсутність спору та попередню домовленість подружжя поділити майно. Розгляд справи просила проводити без її участі (а. с. (а. с. 27-29, 30).

07.12.2020 від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про визнання позову та розгляд справи без його участі (а. с. 44).

У поясненнях на відзив, які надійшли до суду 31.03.2021, представник Дарницького РВ ДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) зазначив, що з 10.03.2015 на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 07.05.2012, до досягнення дитиною повноліття. Боржник рішення суду виконує неналежно. З серпня 2015 р. за боржником рахується заборгованість по сплаті аліментів у сумі 51 520 грн., яка станом на 01.10.2020 досягла рівня 219 640,77 грн. Боржник не має доходів, рахунків та нерухомого майна, на виклики до служби не з`являється, у зв`язку із чим за рішенням суду був оголошений в розшук. З відповіді МВС стало відомо, що за ним рахується автомобіль марки MITSUBISHI LANCER, державний номер НОМЕР_2 , на який і було накладено арешт у спосіб, передбачений Законом України «Про виконавче провадження», з метою виконання рішення суду.

Сторони в судове засідання не з`явилися, що є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві Білан Ю. С. від 10.03.2015 відкрите виконавче провадження № 46801880 з примусового виконання виконавчого листа № 2-5829/2012 від 04.07.2012, виданого Дарницьким районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 07.05.2012, до досягнення дитиною повноліття (а. с. 65).

Станом на 01.02.2018 заборгованість зі сплати аліментів становила 123 045,88 грн. (а. с. 73-75).

В ході здійснення виконавчого провадження виконавцем були вчинені такі дії: 16.02.2018 - постанова про арешт рухомого та нерухомого майна боржника (а. с. 80); 16.02.2018 - постанова про тимчасове обмеження у праві виїзду (а. с. 88); 26.02.2018 - постанова про тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (а. с. 86); 07.03.2018 - постанова про встановлення тимчасово обмеження у прав користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва, для відстрілу патронів, споряджених гумовими та чи аналогічними за своїми властивостями матеріальними снарядами несмертельної дії (а. с. 90); 13.03.2018 - постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання (а. с. 92); 20.02.2019 - постанова про арешт коштів боржника (а. с. 132); 15.04.2019 та 24.10.2019 - постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а. с. 158); 24.10.2019 - постанова про розшук майна боржника (а. с.104); 13.03.2020 - постанова про накладення штрафу (а. с. 219); 13.03.2020 - постанова про арешт майна боржника (а. с. 222);

За наслідками вчинення державним виконавцем дій, спрямованих на виконання рішення суду, встановлено, що боржник ОСОБА_2 нерухомого майна, коштів на рахунках, доходів не має, офіційно не працевлаштований, з місця реєстрації знятий, притягався до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 КУпАП, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21.04.2021 оголошений в розшук. Станом на 01.10.2020 борг по сплаті аліментів збільшився до суми 219 640, 77 грн., нарахований виконавчий збір у сумі 21 964,07 грн. (Т. 2, а. с. 14).

З відповіді МВС від 21.10.2019 встановлено, що за боржником зареєстрований автомобіль марки MITSUBISHI LANCER, 2008 року випуску, сірого кольору, седан-В, шасі № НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 (а. с. 203, 246).

Згідно з витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № Р37579 від 13.05.2020 рухоме майно боржника ОСОБА_2 обтяжене постановою про арешт майна Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Київ від 24.10.2019 по ВП 46801880. Розмір боргу 168 799,60 грн. (а. с. 9).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києві від 19.02.2020 у цивільній справі № 753/14448/19 в порядку поділу майна подружжя було виділено у власність ОСОБА_1 автомобіль марки MITSUBISHI LANCER, 2008 року випуску, сірого кольору, седан-В, шасі № НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 та припинено право власності на нього ОСОБА_2 (а. с. 6-8).

Це рішення суду ніким не оскаржувалось та набрало законної сили 23.03.2020.

19.05.2020 представник позивача адвокат Сікач О. М. звернувся до Дарницького РВ ДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) з листом щодо припинення обтяження належного позивачу на праві приватної власності транспортного засобу (а. с. 232-238), проте у припиненні арешту вказаного автомобіля було відмовлено (а. с. 230, 231).

Частина 1 стаття 19 Закону України «Про виконавче провадження» покладає на виконавця обов`язки вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення (стаття 56 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до положень статей 36, 48, 56, 61 Закону України «Про виконавче провадження» арешт полягає у накладенні заборони на право розпоряджатися майном боржника, яке з метою виконання судового рішення може бути реалізоване або передано стягувачеві у майбутньому. У розшук майно боржника оголошується органом ДВС з метою виявлення майна для забезпечення погашення заборгованості перед стягувачем.

Згідно з частинами 2, 3 статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов`язковою для виконання поліцією.

З огляду на вищевикладене, державний виконавець, накладаючи арешт на автомобіль боржника ОСОБА_2 та оголошуючи його в розшук, діяв у спосіб, передбачений законом, з метою примусового виконання судового рішення.

Однак відповідно до частини 1 статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Оскільки позивач набула права власності на автомобіль на підставі рішення суду, яке є обов`язковим для виконання, воно має бути виконаним. Арешт та оголошення розшуку автомобіля боржника перешкоджає позивачці зареєструвати автомобіль за собою та виконати рішення суду.

Відповідно до положень статті 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Стаття 321 ЦК України, в якій закріплений конституційний принцип непорушності права власності, проголошує, що особа може бути позбавлена права власності або обмежена в його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Власник майна право має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України).

Зазначена норма матеріального права визначає право власника вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми є наявність у позивача права власності та існування перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право, та з яких підстав.

Згідно зі статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Відповідно до частини 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено виключний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, а саме: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

При цьому частина 5 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Отже, зважаючи на встановлені судом обставини, положення матеріального права та враховуючи, що позивач ОСОБА_1 є законним власником автомобіля MITSUBISHI LANCER, шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , але через наявність арешту та дій щодо його розшук обмежена у здійсненні свого права на розпорядження та користування власністю, суд вважає вимоги про зняття арешту та припинення розшуку автомобіля обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо твердження відповідача ОСОБА_3 про зловживання позивачем ОСОБА_1 та її чоловіком ОСОБА_2 поділу майна подружжя з метою уникнення виконання рішення суду суд зауважує, що відповідно до частини 3 статті 18 ЦПК України обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зняти арешт з належного ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_3 ) транспортного засобу MITSUBISHI LANCER, 2008 року випуску, сірого кольору, седан-В, шасі № НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , накладений в межах виконавчого провадження № 46801880 на підставі постанов державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції

у місті Києві від 16.02.2018, 13.03.2020 та постанови про розшук майна боржника від 24.10.2019 (номер обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 27143197 від 24.10.2019).

Припинити розшук належного ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_3 ) транспортного засобу MITSUBISHI LANCER, 2008 року випуску, сірого кольору, седан-В, шасі № НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , оголошений в межах виконавчого провадження № 46801880 постановою державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 24.10.2019.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя:

Повне рішення складане 10.12.2021.