Справа № 487/8906/21
Провадження № 2/487/3216/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2021 року Заводський районний суд міста Миколаєва в складі головуючого судді Лагоди А.А., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

10.12.2021 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 в якому просить стягнути з відповідача на свою користь борг за договором позики від 24.01.2019 року, який посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ємельяновою Н.В. та зареєстрований в реєстрі за №119, 11 100 (одинадцять тисяч сто) доларів США, що у еквіваленті до гривні за офіційним курсом НБУ станом на 10.12.2021 року складає 300824,43 грн. та понесені судові витрати. Позов мотивований тим, що відповідач 24.01.2019 року взяв у боргу кошти та був зобов`язаний їх повернути у строк не пізніше 31.01.2019 року, однак свої обов`язки не виконав тому позивач вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав.

Крім того позивачем до позову додано заяву про забезпечення позову в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти на банківських рахунках відповідача ОСОБА_2 відкритих у фінансових установах та банківських установах України в межах суми боргу за договором позики у сумі 300824,43 грн.

Дослідивши подану заяву з додатками, суд приходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна зокрема містити ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову не містить вищевказаних відомостей.

Подана заява про забезпечення позову не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення. При цьому заявник зазначає, що підстав для зустрічного забезпечення не вбачає, оскільки заходи забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення на підставі виконавчого документу не призведуть до понесення збитків відповідачем та підстави для обов`якового зустрічного забезпечення, передбачені ч. 3 ст. 154 ЦПК України відсутні.

Відповідно до ч. 4 ст. 154 ЦПК України зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: -надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційнихз битків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

За аналізом ч. 1, 3 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати забезпечення позову та суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення, тобто законодавець покладає/визначає це питання в певних випадках на розсуд суду (визначає як право суду), в інших випадках, як обов`язок суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 ЦПК України зустрічне забезпечення є механізмом забезпечення можливого відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричиненні забезпеченням позову.

Суддя не приймає до уваги припущення заявника та/або представника, про те, що не має необхідності для застосування зустрічного забезпечення. В даному випадку з урахуванням епідеміологічної ситуації в країні та у випадку відмови у позові при забезпеченні позову та відсутності у нього майна на яке може бути звернене стягнення,без наявності зустрічного забезпечення відповідач понесе збитки.

При цьому, до заяви не надано жодного документу, який підтверджує майновий стан ОСОБА_1 .

Наявність пропозиція заявника надає можливість суду вибрати певний захід зустрічного забезпечення, який заявник може собі дозволити з метою, щоб суд не визначив певний захід на свій розсуд, який позивач не зможе виконати та забезпечення позову не буде можливим.

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам, які ставляться до неї ст. 151 ЦПК України її слід повернути заявнику.

Керуючись ст.ст.149-154,259-261,351-354ЦПК України,суд

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо протягом п`ятнадцяти днів з її отримання.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.А. Лагода