Справа № 194/1603/20
Номер провадження 2/194/8/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 лютого 2021 року Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Солодовник І.С.,
при секретарі - Клімовій Д.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк», третіх осіб - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни, приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
Крім того, позивач вказує, що на підставі даного виконавчого напису нотаріуса, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. відкрито виконавче провадження № 62917550 від 31.08.2020 р. про стягнення з неї на користь АТ «ПУМБ» вищезазначеної заборгованості в сумі 9414,93 грн..
Про факт існування заборгованості за укладеним кредитним договором № GP-6623186 від 30.07.2014 р. у розмірі 9414,93 грн. та про те, що відносно неї відкрито виконавче провадження № 62917550 від 31.08.2020 р. про стягнення користь АТ «ПУМБ» вищезазначеної заборгованості за укладеним кредитним договором їй стало відомо, коли за місцем її реєстрації - м. Тернівка, Дніпропетровської області, надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження. До цього вона була впевнена, що не перед ким боргів не має, ніяких непогашених кредитних договорів також не має.
Також, позивач вказує, що цього ж числа, а саме 09.11.2020 р. вона звернулася із заявою до приватного нотаріуса Хара Н.С. з питанням надання їй копій документів, які підтверджують безспірність її заборгованості перед стягувачем (передбачені в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.99 р. № 1172), однак відповіді від нотаріуса на даний час вона так і не отримала.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, оскільки з наданої до суду інформації не вбачається безспірність стягнення з неї заборгованості та обґрунтованість вчинення виконавчого напису, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 83).
Представник відповідача - АТ «Перший Український Міжнародний банк» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином (а.с. 27, 59), причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов та заяви про розгляд справи за відсутністю їх представника до суду не подав, у зв`язку з чим, зі згоди позивача та на підставі ст.ст. 223 ч. 4, 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином (а.с. 37, 61), причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутністю до суду не подала.
Крім того, з матеріалів справи видно, що АТ «Перший Український Міжнародний Банк» є правонаступником усіх прав та зобов`язань ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» і АТ «Банк Ренесанс Капітал», про що свідчить статут АТ «Перший Український міжнародний Банк», затверджений позачерговими Загальними зборами акціонерів (протокол № 80 від 27.11.2018 р.) та витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 41-46, 65-70). Однак, матеріали справи, витребувані судом у нотаріуса, не містять доказів того, що в результаті реогранізації шляхом приєднання АТ «Банк Ренесанс Капітал» до АТ «Перший Український Міжнародний Банк», останньому була передана заборгованість за вказаним вище кредитним договором, укладеним між позивачем та АТ «Банк Ренесанс Капітал».
Відповідно до ст.ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси є виконавчий напис.
Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
За ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.
Відповідно до п.п. 3.1-3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р. № 296/5 із змінами, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172.
Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 р. затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до п. 2 розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" вказаного Переліку, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Відповідно до ст. 46 Закону України «Про нотаріат», нотаріус має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Такі відомості та (або) документи повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні.
Так, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора.
Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (статтями 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 р. у справі № 916/3006/17 та у постанові Верховного Суду від 21.12.2020 р. у справі № 591/3779/19.
Також, з правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові у справі № 320/8269/15-ц від 16.05.2018 р., видно, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Під час розгляду справ такої категорії суд перевіряє право стягувача на вчинення вказаної дії, повноваження щодо вчинення нотаріальних дій нотаріуса та встановлює той факт, чи дійсно розмір заборгованості, що підлягає стягненню, у тому числі розмір процентів, неустойки (штрафу, пені), якщо такі належать до стягнення, відповідає сумі, вказаній у виконавчому документі, та залежно від встановленого ухвалює рішення про відмову чи задоволення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом.
Так, в матеріалах наданих нотаріусом до суду наявна письмова вимога відповідача № 692 від 23.06.2020 р. про погашення суми заборгованості за кредитним договором № GP-6623186 від 30.07.2014 р. в сумі 9164,93 грн. (а.с. 57, 81). Однак, всупереч Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172, матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження того, що позивачем по справі отримано вказану письмову вимогу про усунення порушення стосовно зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим, останній був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимогу АТ «Перший Український міжнародний Банк», або ж виконати її, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення.
Так, з позовної заяви видно, що ОСОБА_1 не було відомо про факт існування заборгованості перед АТ «Перший Український міжнародний Банк» у розмірі 9414,93 грн. за укладеним кредитним договором № GP-6623186 від 30.07.2014 р. та про те, що відносно неї відкрито виконавче провадження № 62917550 від 31.08.2020 р.. Нотаріусом, у свою чергу, не було перевірено факт надіслання такої вимоги і отримання її позивачем, що унеможливило подання останнім нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди.
Крім того, у відповідності до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Нотаріус не з`ясував, чи не пропущено банком строк позовної давності, не встановив коли було здійснено останню оплату по кредиту, а також період строку позовної давності щодо неустойки за порушення зобов`язання по кредиту.
Згідно з ч. 2 ст. 258 ЦК України, позовна давність встановлюється в один рік до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), однак у вищевказаній виписці не зазначено період, за який нарахована штрафні санкції в розмірі 3054,98 грн., а лише вказана сума заборгованості станом на 23.06.2020 р..
Крім того, з матеріалів справи не видно, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від банку та від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення, останнього чи поточного платежу по кредиту, надходження платежу (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми неустойки (штрафних санкцій) та процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними.
З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідачем не надано відзиву на позов для спростування вимог позивача, а також те, що матеріали справи не містять доказів того, що в результаті реорганізації шляхом приєднання АТ «Банк Ренесанс Капітал» до АТ «Перший Український Міжнародний Банк» була передана заборгованість за кредитним договором № GP-6623186 від 30.07.2014 р. саме в розмірі, за яким вчинено виконавчий напис та відповідач мав право вимоги на стягнення заборгованості за кредитним договором, а також те, що нотаріус при вчиненні оскаржуваного напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню та дотримання стягувачем вимог закону щодо строку позовної давності подання нотаріусу документів для вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами про стягнення неустойки за порушення зобов`язань по кредиту, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат», суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.
На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір за подання позову у розмірі 840,80 грн. та за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 420,40 грн..
Керуючись ст.ст. 10, 12, 76, 81, 141, 223, 258, 263-265, 274, 280-281 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк», третіх осіб - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни, приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.
Заява про перегляд цього рішення може бути подана відповідачем в Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Тернівський міський суд Дніпропетровської області.
Сторони справи:
Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, адреса: АДРЕСА_2 .
Повний текст рішення складений 15.02.2021 р..
Суддя: І.С. Солодовник