Ухвала

17 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 757/58583/19-ц

провадження № 61-1493ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Лідовця Р. А.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Глушпенко Віталій Олександрович, на постанову Київського апеляційного суду від 13 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки виплати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки виплати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 22 червня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати за період з березня 2017 року по 17 липня 2017 року у сумі 27 858,38 грн.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні починаючи з 18 липня 2017 року по 31 жовтня 2019, що в сумі складає 363 968,24 грн.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати у сумі 6 557,05 грн.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 13 січня 2021 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» задоволено частково. Рішення Печерського районного суду міста Києва від 22 червня 2020 року змінено, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати за період з березня 2017 року по 17 липня 2017 року у сумі 25 285,08 грн.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні починаючи з 18 липня 2017 року по 31 жовтня 2019 року у сумі 50 000,00 грн.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати у сумі 5 632,63 грн.

Вирішено питання щодо судових витрат.

У січні 2021 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Глушпенко В. О., звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 13 січня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У касаційній скарзі заявником заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору у зв`язку зі скрутним майновим станом. До клопотання додані відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 20 січня 2021 року, згідно з якими, інформація щодо сум виплачених доходів та утриманих податків за період з 1-го кварталу 2020 року по 4-й квартал 2020 року відсутня.

Відповідно до частин першої та другої статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. Також суд може ухвалити вказане рішення з мотивів майнового стану сторони у разі, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу фізичної особи за попередній календарний рік.

Суд касаційної інстанції, врахувавши наведені в клопотанні доводи та оцінивши додані до них докази, дійшов висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі №761/9584/15-ц (провадження № 14-623цс18), у постановах Верховного Суду від 28 березня 2019 року у справі № 569/12154/17 (провадження № 61-11689св18), від 28 березня 2019 року у справі №569/14363/17 (провадження № 61-16549св18), від 28 березня 2018 року у справі 243/5469/17 (провадження №61-94св17) (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України) та вказує про необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №184/689/16-ц (провадження №61-23744св18) та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні (пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України).

Також заявник вказує на порушення судом апеляційної інстанцій норм процесуального права, а саме встановлення обставин, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини третьої статті 411 ЦПК України).

Крім того, у касаційній скарзі викладені доводи про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі у зв`язку з тим, що дана справа має для заявника виняткове значення, а також фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Тому заявник вважає, що у цій справі наявні підстави, передбачені підпунктами а) в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження у малозначній справі.

За правилом пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною дев`ятою статті 19 ЦПК України передбачено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» передбачено, що у 2021 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2021 року (на час подання касаційної скарги) - 2 270,00 грн.

Предметом спору в цій справі є стягнення заборгованості із заробітної плати за період з березня 2017 року по 17 липня 2017 року у сумі 27 858,38 грн, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 363 968,24 грн, стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати у сумі 6 557,05 грн. Тобто ціна позову у даній справі складає 398 383,67 грн, що станом на 01 січня 2021 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270,00 ?250=567 500).

За змістом підпунктів а) в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах підлягають касаційному оскарженню, якщо касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону, проте касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та має виняткове значення для заявника, а тому відповідно до підпунктів а) в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України судове рішення у вказаній справі підлягає касаційному оскарженню.

Касаційна скарга ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Глушпенко В. О., подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 2, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, частина третя статті 411 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Глушпенко Віталій Олександрович, про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Київського апеляційного суду від 13 січня 2021 року.

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки виплати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати, за касаційною скаргою скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Глушпенко Віталій Олександрович, на постанову Київського апеляційного суду від 13 січня 2021 року.

Витребувати з Печерського районного суду міста Києва цивільну справу № 757/58583/19-ц.

Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та додані до неї документи, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 19 березня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю. В. Черняк

І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець