Провадження № 2-з/756/493/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року місто Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Ткач М.М., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Фурман В.О. про забезпечення позову ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець Ярошенко Костянтин Юрійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

УСТАНОВИВ:

До Оболонського районного суду м. Києва звернулася ОСОБА_1 із зазначеним позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець Ярошенко Костянтин Юрійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Одночасно з позовом позивач подала заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням №67411113, відкритим на підставі виконавчого напису Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., яким стягнено заборгованість з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро».

Заява обґрунтована тим, що на підставі даного виконавчого напису приватним виконавцем Ярошенко К.Ю. відкрито виконавче провадження №67411113. Заявник вказує, дізналася про зазначене виконавче провадження випадково, жодних документів за вказаним виконавчим провадженням вона не отримувала. Невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі оскаржуваного напису нотаріуса може ускладнити ефективний захист позивачем своїх прав у випадку фактичного виконання виконавчого напису, до вирішення справи по суті, тому вона просить суд застосувати заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за вказаним виконавчим написом.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику з наступних підстав.

Вимоги до форми та змісту заяви про забезпечення позову встановлені ст. 151 ЦПК України.

За приписами ч. 5 ст. 151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду фізичною особою заяви про забезпечення позову сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (454,00 грн).

Заявником подано клопотання про відстрочення оплати судового збору до ухвалення рішення по справі, у зв`язку з тим, що на кошти на банківських рахунках накладено арешт.

Відповідно до ч. 1 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати (ч. 3 ст. 136 ЦПК України). Зміст цієї статті передбачає право суду, а не обов`язок, на свій розсуд відстрочити, розстрочити, зменшити або звільнити від сплати судового збору.

Згідно зі ст.8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, законодавством чітко регламентовано право суду на звільнення сторони від сплати судового збору, зменшення його розміру, розстрочення або відстрочення його сплати, а єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення сторони від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони. Звільнення сторони від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду. При цьому, клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в позовній заяві, яка подається до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати належні і допустимі, у розумінні ст. ст. 77, 78 ЦПК України, докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

У пункті 29 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 17.10.2014 року №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" роз`яснено, що єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом.

При цьому, питання звільнення, відстрочення або розстрочення від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду, і застосовується у виключних випадках за наявності лише вагомих для цього підстав.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Таким чином у клопотанні про відстрочку сплати судового збору заявник повинен не лише навести обставини, які свідчать про його незадовільне (скрутне) матеріальне становище, але й подати до суду відповідні докази.

Дослідивши надані до заяви документи, суд прийшов до висновку, що відсутні підстави для задоволення вказаного клопотання про відстрочення сплати судового збору, оскільки заявником воно не обґрунтоване та на підтвердження скрутного матеріального становища, не надано належних доказів. А той факт, що виконавцем накладено арешт на рахунки не є підставою вважати, що заявник позбавлена можливості сплатити судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 454 грн та не свідчить про відсутність у заявника інших доходів.

За таких обставин, клопотання заявника про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Оскільки заявником за заяву про забезпечення позову, яка є предметом розгляду, не сплачено судовий збір у розмірі та порядку, встановленому законом, то суд дійшов висновку про повернення заяви заявнику.

Також, слід зазначити, що до заяви про забезпечення позову не додано копію виконавчого напису приватного нотаріуса Бригіди В.О. на який посилається заявник, обгрунтовуючи заяву про забезпечення позову, а також копію постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ярошенко К.Ю. про відкриття виконавчого провадження № 67411113 на виконання виконавчого напису Бригіди В.О . Також заявником не надано копії постанови приватного виконавця про звернення стягнення на дохід позивача.

У прохальній частині заяви про забезпечення позову позивачем не конкретизовано, на підставі якого саме виконавчого напису (дата вчинення, реєстраційний номер) здійснити зупинення стягнення.

Відповідно до частини 10 статті 153 ЦПК Українисуд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Отже, врахувавши встановлені вище обставини, суддя дійшов висновку про повернення заяви про забезпечення позову заявнику.

Одночасно суддя роз`яснює, що поверненнязаяви непозбавляє заявникаправа наповторне зверненнядо судуіз заявоюпро забезпеченняпозву впорядку, встановленому ЦПК України.

Зважаючи на вищенаведене, керуючись статтями 153, 260, 261, 354 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Повернути заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Фурман В.О. про забезпечення позову ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець Ярошенко Костянтин Юрійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя М.М. Ткач