Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.02.2021 м. Бар Вінницької області

Барський районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Салдан Ю. О.,

за участю секретаря судового засідання Цвень М.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , звертаючись до суду з позов до ОСОБА_3 , зазначила, що з 08.08.2013 до 17.07.2018 перебувала у шлюбі з відповідачем, який було розірвано за рішенням суду. Сторони мають спільну дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Син проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо та матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Дитина має діагноз - нейросенсорна втрату слуху ІІІ-IV ступеня, а також розлад експресивної мови, у зв`язку з чим потребує слухопротезування, регулярних медичних обстежень, занять з сурдопедагогом. Заміна слухового апарату відбуватиметься згідно з чергою раз на три роки в лікарні у м. Києві.

Позивач вказала, що отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям та державну соціальну допомогу дітям з інвалідністю, розмір останньої складає 1146,60 грн, також отримує надбавку за догляд, оскільки не працює, в розмірі 889,50 грн. Однак цих коштів недостатньо на покриття витрат на лікування дитини. Зазначила, що понесла витрати на діагностування і придбання дитині слухового апарату в сумі: 25250 грн - оплата вартості слухового апарату Oction Ino P, 127,42 грн - за послуги лікарні, 360 грн - за цинково-повітряні батареї, 1200 грн - за спеціальне медичне обстеження ТОВ «Євро медсервіс».

Покликаючись на те, що обов`язок утримувати дитину і нести додаткові витрати, викликані особливими обставинами, рівною мірою є обов`язком обох батьків, відповідач є працездатним та інших дітей не має, ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, та стягнути з відповідача на її користь додаткові витати на утримання дитини одноразово в сумі 13469 грн.

У судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_2 позов підтримали з викладених у ньому підстав. Позивач додатково суду пояснила, що усі витрачені на придбання слухового апарату кошти збиралися нею через соцмережі, знайомих, частина коштів зібрана дитячим садочком, усі кошти були надані позивачу як благодійна допомога для придбання слухового апарату дитині з інвалідністю. Позивач також підтвердила, що вони дійсно проживали в одній квартирі з відповідачем до моменту її переїзду 29.10. 2020.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений завчасно належним чином, що підтверджується телефонограмою №6704 від 21.01.2021, зареєстрованою в Журналі реєстрації телефонограм суду, за вказаним ним у заявці про отримання повістки в електронній формі номером мобільного телефону. Про отримання відповідачем повідомлення про час і місце судового засідання свідчить також клопотання його представника адвоката Мишковської Т.М. від 10.02.2021, в якому вказано дату і час судового засідання. Про причини неявки відповідач суд не повідомив.

10.02.2021 до суду подано клопотання представника відповідача адвоката Мишковської Т.М. про перенесення судового засідання. Представник просила перенести судове засідання на іншу зручну для суду дату у зв`язку з хворобою адвоката, з клопотання незрозуміло, яким чином зручна для суду дата наступного засідання кореспондує з закінченням хвороби представника відповідача. Про дату і час наступного судового засідання представник відповідача просила повідомити повісткою за адресою: 21050, м. Вінниця, вул. Оводова 24/1, хоча у справі наявна заявка відповідача на отримання повістки в електронній формі. Посилання на те, чим підтверджується хвороба адвоката, зазначення строку надання підтверджуючих документів про хворобу представника, клопотання не містить. Не наведено також мотивів, з яких хвороба адвоката перешкоджає взяти участь у судовому засіданні принаймні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів поза приміщенням суду.

У зв`язку із невмотивованістю клопотання про відкладення, неповідомленням причин неявки відповідачем, наявністю в матеріалах справи відзиву з доданими до нього доказами, у якому висловлена позиція відповідача щодо суті спору за кожною вимогою, виходячи з принципу забезпечення якнайкращих інтересів дитини, з врахуванням позиції позивача та її представника, які покладалися на розсуд суду, без виходу до нарадчої кімнати суд на підставі статті 223 ЦПК України постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, якою клопотання про перенесення судового засідання відхилено і постановлено розглянути справу за відсутності відповідача за наявними матеріалами справи.

У відзиві на позов відповідач частково визнав вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини, зазначивши, що не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на користь сина в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач просив суд взяти до уваги, що він постійно хворіє та перебуває на обліку у психіатра. Вказав, що докази будуть надані до суду після отримання відповідних медичних документів з лікарні, що потребує додаткового часу. Зазначив, що несе постійні витрати на придбання ліків, у зв`язку з нестійким психічним станом не може знайти постійну роботу, отримує непостійний невеликий дохід від випадкових заробітків. Відповідач вказав, що покладення на нього аліментів в розмірі ј всіх видів заробітку є надмірним фінансовим тягарем для нього.

Щодо позовної вимоги про стягнення додаткових витрат на утримання дитини відповідач у відзиві зазначив, що вони задоволенню не підлягають. В обґрунтування такої позиції зазначив, що акт від 04.11.2020 не є належним і допустимим доказом обставин, на які посилається позивач. Просив суд взяти до уваги, що після розірвання шлюбу в 2018 році та до 24.10.2021 сторони продовжували проживати разом в АДРЕСА_1 , вели спільний побут, разом утримували дитину, яка хворіє. На підтвердження цих обставин надав акт проживання сім`ї з дитиною від 01.02.2021. Відповідач покликався на те, що вказаним актом підтверджується, що слуховий апарат сину ОСОБА_4 придбала не позивач, а він був придбаний за кошти родини ОСОБА_6 та членів релігійної громади с. Попівці (церкви). Вказав також, що придбання слухового апарату позивачем спростовується і чеком про оплату товарів/послуг, доданим до позовної заяви, в якому зазначено, що плату за придбання слухового апарату було проведено ОСОБА_7 , а не ОСОБА_1 . Щодо інших витрат, зазначених у позовній заяві, відповідач ствердив, що сторони несли їх разом.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 надала показання, за змістом яких кошти на слуховий апарат дитині сторін збирала позивач через соцмережі, кошти надавали різні люди як благодійну допомогу. Свідок підтвердила, що сплатила передані їй ОСОБА_1 кошти за слуховий апарат від власного імені, оскільки була клієнтом банку і з неї підлягала до сплати комісія в сумі 250 грн, а якби кошти вносила сама ОСОБА_1 , то мала б сплатити банківську комісію у сумі 500 грн.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 надала показання, за змістом яких позивач орендує у неї квартиру. Свідку відомо, що позивач проживає в квартирі з сином, з відповідачем вона не знайома, хто збирав кошти на слуховий апарат - точно повідомити не змогла.

Заслухавши позивача та її представника, показання свідків, врахувавши позицію відповідача, висловлену у відзиві, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких мотивів.

Судом встановлено, що позивач і відповідач є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації актів громадянського стану реєстраційної служби Барського районного управління юстиції у Вінницькій області 30.04.2015. Зміна прізвища позивача з ОСОБА_6 на ОСОБА_1 підтверджується рішенням Барського районного суду Вінницької області від 17.07.2018 року про розірвання шлюбу.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні соціальної політики Барської районної державної реєстрації, з 10.03.2020 по 26.02.2025 їй призначено державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам на сина ОСОБА_4 , що підтверджується довідкою про отримання допомоги Управління соціальної політики Барської районної державної адміністрації Вінницької області від 23.12.2020 №1040.

Вказана допомога призначена рішенням №11 лікарсько-консультативної комісії при Вінницькій обласній дитячій клінічні лікарні від 27.02.2020.

Згідно із відповіддю на звернення, наданою Барською районною державною адміністрацією від 02.12.2020 №01-К-672-2, розмір державної соціальної допомоги дітям з інвалідністю становить 1146,60 грн., надбавка за догляд за дитиною з інвалідністю непрацюючій матері становить 889,50 грн (за період з 12.03.2020 по 16.04.2021), 1109 грн (за період з 17.04.2021 по 20.02.2025). У відповіді вказано, що до складу сім`ї ОСОБА_1 входить ОСОБА_4 , 2015 року народження, дитина з інвалідністю, ОСОБА_1 не працює та фактично здійснює догляд за дитиною.

Актом обстеження фактичного проживання ОСОБА_1 від 04.11.2020, складеного комісією в складі Кальмана О.В. (депутат міської ради), ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , скріпленого печаткою Барської міської ради, в сукупності з поясненнями ОСОБА_1 та поясненнями ОСОБА_3 , викладеними у відзиві, підтверджується факт проживання сина ОСОБА_4 разом з матір`ю з кінця жовтня 2020 року за адресою: АДРЕСА_2 . Те, що дитина проживає з матір`ю і саме вона здійснює догляд за дитиною і не працює, підтверджується також даними вищевказаного листа Барської районної державної адміністрації від 02.12.2020 №01-К-672-2 і показаннями свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_8 .

Наданими позивачем медичними документами, а саме виписками із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП «Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня Вінницької обласної ради» від 12.06.2020, 03.07.2020, 12.10.2020, рішенням №11 лікарсько-консультативної комісії при Вінницькій обласній дитячій клінічні лікарні від 27.02.2020, протоколом дослідження МРТ головного мозку №17896 від 07.08.2020 підтверджується хвороба сина сторін ОСОБА_4 , а саме нейросенсорна втрата слуху (спочатку 3-4 ступеня, в подальшому хвороба прогресувала до 4 ступеня) та розлад експресивної мови, його потреби щодо регулярних періодичних медичних обстежень, постійного лікування, роботи з сурдопедагогом, виконання індивідуальної програми реабілітації. Проходження сином сторін ОСОБА_4 стаціонарного лікування 09.12.2019-12.12.2019, 06.08.2020-07.08.2020 підтверджується відповідними виписками з медичної карти Барського РЦПМСД і КНП «Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня Вінницької обласної ради».

Випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП «Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня Вінницької обласної ради» від 16.12.2020 підтверджується, що сину сторін ОСОБА_4 призначено бінауральне слухопротезування апаратами Oticon Opn Play 2. Даними індивідуальної програми реабілітації, що є додатком до рішення №11 лікарсько-консультативної комісії при Вінницькій обласній дитячій клінічні лікарні від 27.02.2020, даними епікризу сурдолога на ЛКК від 28.01.2020 підтверджується, що дитина потребує постійного використання слухових апаратів, заміна слухового апарату проводиться раз на три роки в умовах НДІ ЛОР ім. Коломійченка м. Київ.

Позивачка пояснила, що оскільки дитина росте і для кращої реабілітації слуху за рекомендаціями лікаря слухові апарати потрібно змінювати частіше, ніж раз на три роки. Пояснила також, що слуховий апарат потребує використання спеціальних цинко-повітряних батарей, які складно знайти в продажу, із пошуком яких їй батько дитини не допомагав, а допомагав інший чоловік. Придбання цинково-повітряних батарей в кількості 24 шт. на суму 360 грн підтверджується видаткової накладною №6859 від 16.12.2020, покупцем вказаний ОСОБА_11 .

Придбання 22.11.2019 слухового апарату за ціною 25000 грн саме позивачкою ОСОБА_1 (теперішнє прізвище після розірвання шлюбу - ОСОБА_1 ) для свого сина ОСОБА_4 , в сукупності з показаннями свідка ОСОБА_7 , підтверджується квитанцією АТ КБ ПриватБанк №0.0..1 від 19.12.2019, в якій хоч платником і вказана ОСОБА_7 з метою економії витрат на комісійні платежі, однак в призначенні платежу вказано - оплата за товари/послуги ОСОБА_1 . Отримувачем платежу вказано ФОП ОСОБА_13 , від імені якої виписано рахунок на оплату слухових апаратів Oticon Opn Play 2 в кількості 2 шт. на суму 25000 грн, який додано позивачем до позовної заяви. Сплата комісії в сумі 250 грн за цей платіж підтверджується квитанцією АТ КБ ПриватБанк №0.0..2 від 19.12.2019.

Оплата послуг Барської центральної лікарні в сумі 124,42 грн, наданих сину сторін ОСОБА_4 , підтверджується квитанцією АТ КБ ПриватБанк №0.0..2 від 05.08.2020.

Згідно з пунктами 1 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 цієї Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до частини 1 статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з приписами частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (частина 2 статті 182 СК України).

Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує такі встановлені обставини:

дитина має інвалідність у зв`язку із нейросенсорною втратою слуху та розладом експресивної мови (ймовірно, з народження; точно медикам встановити не вдалося); дитина потребує постійного використання слухових апаратів та комплектуючих до них, регулярних медичних обстежень, у тому числі у містах Вінниці та Києві, проходження програми реабілітації;

розмір соціальної допомоги, яку отримує позивач на дитину, становить 1146,60 грн, що є меншим за прожитковий мінімум на дитину до 6 років, який встановлено на рівні 1921 грн.;

розмір надбавки за догляд за дитиною непрацюючій матері становить 889,50 грн, що у два з половиною рази менше прожиткового мінімуму для працездатної особи, який встановлено на рівні 2270 грн.; позивач позбавлена можливості працювати і забезпечувати себе, оскільки здійснює догляд за п`ятирічною дитиною з інвалідністю.

Суд також враховує, що відповідач не заперечив проти стягнення з нього аліментів в сумі 1/6 всіх видів доходу, зазначив, що отримує непостійний невеликий дохід від випадкових заробітків, про наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків у відзиві не зазначив. Натомість відповідач зазначив, що перебуває на обліку в лікаря психіатра і постійно хворіє, однак підтверджуючих документів щодо цих обставин суду не надав. Відповідно до норм частини 3 статті 83 ЦПК України відповідач повинен був подати суду такі докази разом з поданням відзиву. У відзиві не мотивовано, які саме труднощі виникають в особи, яка постійно хворіє, з отриманням медичних документів та яких саме документів. Клопотання про встановлення додаткового строку для подання вказаних доказів до відзиву не додано. Загальне посилання на потребу додаткового часу для отримання медичних документів не можна вважати належним обґрунтуванням причин, з яких доказ не може бути подано разом з відзивом. У відзиві також не зазначено доказів, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. На підставі наведеного суд вважає, що відповідач не виконав свого обов`язку, передбаченого частиною 4 статті 83 ЦПК України щодо письмового повідомлення суду про неможливість подати докази у встановлений законом строк. Отже, аргументи відповідача про його постійні хвороби і витрати на придбання ліків є недоведеними.

Акт проживання сім`ї з дитиною від 01.02.2021, наданий відповідачем, не може бути належним доказом того, хто саме збирав кошти на слуховий апарат та факту спільного утримання дитини сторонами, оскільки метою складання акту є засвідчення лише факту проживання певних осіб у певному місці, і такий документ не може містить пояснень осіб, які його підписали, з приводу будь-яких інших обставин. З тих же мотивів суд не бере до уваги дані акту від 04.11.2020 стосовно того, на чиєму утриманні перебуває ОСОБА_4 , а враховано лише підтвердження факту спільного проживання дитини з матір`ю за вказаною в акті адресою.

Встановлюючи баланс між інтересами та потребами дитини та відповідача, який визнав щомісячний розмір аліментів в сумі 1/6 всіх видів заробітку (доходу) і має можливість працювати та отримувати дохід, про що він сам зазначив, суд вважає, що сума аліментів в розмірі ј всіх видів заробітку (доходу) не буде для відповідача надмірним фінансовим тягарем і відповідатиме засадам справедливості та розумності.

Щодо стягнення додаткових витрат на утримання дитини, які стосуються придбання та встановлення слухового апарату, суд зазначає таке.

Відповідно до норм статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

З аналізу норм цієї статті вбачається, що обов`язок нести додаткові витрати стосується батьків дитини.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Такі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 127/16614/15-ц.

Отже, додаткові витрати на утримання дитини повинні бути фактично зазнані (понесені) тим із батьків, хто заявляє про їх стягнення.

Як пояснила позивачка у судовому засіданні та засвідчили свідки, кошти на встановлення слухового апарату сину ОСОБА_4 були зібрані позивачем через соцмережі та через знайомих і надані їй як благодійна допомога. Тобто позивач фактично не зазнала таких витрат за рахунок власних доходів, заощаджень чи отриманих позик, а лише організувала благодійний збір коштів. Про те, що кошти організовано збиралися за рахунок благодійних внесків інших осіб підтвердив і відповідач у відзиві.

За таких обставин заявлена позивачем сума коштів на уже встановлений дитині слуховий апарат, яким ОСОБА_4 наразі користується, не може бути стягнута з відповідача. Отже, у задоволенні позовної вимоги про стягнення додаткових витрат на утримання дитини слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 263-265, 273, 293, 294, ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду - 13.01.2021 і до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_4 в сумі 13469 (тринадцять тисяч чотириста шістдесят дев`ять гривень) гривень - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Барський районний суд Вінницької області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ;

ОСОБА_3 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1

Головуюча суддя Ю. О. Салдан