РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Кучиної Н.Г.,

секретар судового засідання Добровчан К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Платінум Фінанс», треті особи, які не заявляють вимог на предмет спору відділ державної виконавчої служби у м. Рівне Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), приватний нотаріус Київського нотаріального округу Буджиганчук Євдокія Юріївна про визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Платінум Фінанс», треті особи, які не заявляють вимог на предмет спору відділ державної виконавчої служби у м. Рівне Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), приватний нотаріус Київського нотаріального округу Буджиганчук Євдокія Юріївна про визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню, в якому просить визнати такими, що не підлягає виконанню виконавчі написи, вчиненні приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Буджиганчук Є.Ю. 29 липня 2021 року за №7481 про стягнення заборгованості на користь ТзОВ «Платінум Фіненс» за кредитним договором №590036456 від 23.06.2008 року на суму 16210 грн. 16 коп. та за №7480 про стягнення заборгованості на користь ТзОВ «Платінум Фіненс» за кредитним договором №400890189 від 11.11.2008 року на суму 11505 грн. 65 коп.

Позовну заяву мотивує тим, що 29 липня 2021 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Буджиганчук Є.Ю. було вчинено виконавчі написи, зареєстрованні в реєстрі за №7481 про стягнення заборгованості на користь ТзОВ «Платінум Фіненс» за кредитним договором №590036456 від 23.06.2008 року на суму 16210 грн. 16 коп. та за №7480 про стягнення заборгованості на користь ТзОВ «Платінум Фіненс» за кредитним договором №400890189 від 11.11.2008 року на суму 11505 грн. 65 коп.. Однак, виконавчі написи не підлягають виконанню, так як вони вчиненні з порушенням діючого законодавства, зокрема: оспорюванні виконавчі написи нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства; документи, які надані для вчинення виконавчих написів не свідчать про безспірність суми заборгованості; не надано доказів видачі кредиту та сплати заборгованості; не додано виписки з особового рахунку за кредитним договором; не надано розрахунку заборгованості; не надано оригінал кредитного договору.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача 08 грудня 2021 року подав через канцелярію суду клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу та просить розглянути справу без їхньої участі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського нотаріального округу Буджиганчук Є.Ю. в судове засідання не з`явилася жодного разу, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлялася належним чином.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача відділ державної виконавчої служби у м. Рівне Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в судове засідання не з`явилося жодного разу, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлялося належним чином.

Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 29 липня 2021 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Буджиганчук Є.Ю. було вчинено виконавчі написи, зареєстрованні в реєстрі за №7481 про стягнення заборгованості на користь ТзОВ «Платінум Фіненс» за кредитним договором №590036456 від 23.06.2008 року на суму 16210 грн. 16 коп. та за №7480 про стягнення заборгованості на користь ТзОВ «Платінум Фіненс» за кредитним договором №400890189 від 11.11.2008 року на суму 11505 грн. 65 коп..

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою № 662 Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту:

«Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін.

Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Відповідно до частин восьмої, одинадцятої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року (далі - КАС України), суд може визнати нормативно-правовий акт незаконним чи таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили, повністю або в окремій його частині. Резолютивна частина постанови суду про визнання нормативно-правового акта незаконним або таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили, і про визнання його нечинним невідкладно публікується відповідачем у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

У частині п`ятій статті 254 КАС України зазначено, що постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, -через п`ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України (стаття 255 КАС України).

Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14.

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що виконання судового рішення про присудження полягає у вчиненні певних дій або в утриманні від певних дій, передбачених судовим рішенням. Наприклад, за судовим рішення про стягнення коштів відповідач повинен сплатити позивачу відповідну суму; за рішенням про припинення дії, яка порушує право, відповідач повинен утриматись від відповідних дій тощо. Водночас інші судові рішення, зокрема рішення про визнання права, про зміну правовідношення, виконанню не підлягають, оскільки такі судові рішення безпосередньо створюють відповідний правовий ефект: призводять до усунення правової невизначеності, змінюють правовідношення.

Безпосередній правовий ефект створює і судове рішення про визнання незаконним та нечинним нормативно-правового акта: такий акт втрачає чинність з моменту набрання законної сили судовим рішенням. Указане судове рішення не потребує його виконання.

Резолютивна частина постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 в частині відображення результату вирішення позовних вимог містить висновки: 1) про визнання незаконною та нечинною постанови № 662 у наведеній частині; 2) про зобов`язання Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину цієї постанови про визнання незаконною та нечинною постанови № 662 у наведеній частині. Отже, ухвали Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року, якими було передбачено зупинення виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 до закінчення касаційного розгляду, стосувались лише зупинення виконання обов`язку Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду.

Тому Велика Палата Верховного Суду відхиляє доводи відповідача щодо зупинення ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 до закінчення касаційного розгляду (01 листопада 2017 року), оскільки зупинення виконання обов`язку Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину цієї постанови не впливає на набрання вказаною постановою законної сили та її дію в частині визнання незаконною та нечинною постанови № 662.

Таким чином, вчиняючи 22 травня 2017 року виконавчі написи № 779 та № 780, приватний нотаріус Авдієнко О. В. неправомірно керувалася пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23.

Подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника».

Зазначене вище дає підстави для визнання спірних виконавчих написів № 779 та № 780 такими, що не підлягають виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів.

Оскарженні виконавчі написи вчиненні нотаріусом 29 липня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між ТзОВ «Платінум Фіненс» та позивачем договори про надання споживчого кредиту №400890189 від 11.11.2008 року та споживчого кредиту № 590036456 від 23.05.2008 року не були посвідченні нотаріально.

Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи зазначене, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку про задоволення позову.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з такого.

Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження надання правової допомоги, представником позивача адвокатом Бойчуком К.М. було надано суду: ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВК № 1003786, квитанція до прибуткового касового ордера № 11/1 від 11.112021 року про оплату адвокату 5000 гривень за надання правової допомоги.

Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Необхідно зауважити, що ч. 6 ст.137 ЦПК України передбачає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Разом з тим, у разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

Відповідач надіслав на адресу суду клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, в якому заперечив суму витрат на правничу допомогу, пославшись на критерій реальності та розумності їх розміру; клопотав про зменшення розміру.

Проаналізувавши надані докази на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу, зважаючи на складність справи, враховуючи, що представник відповідача заперечував щодо розміру витрат на правову допомогу, суд не вбачає підстав для зменшення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на співмірність та вважає за необхідне стягнути їх у розмірі 5000 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви 908 грн. 00 коп.

Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Платінум Фінанс», треті особи, які не заявляють вимог на предмет спору відділ державної виконавчої служби у м. Рівне Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), приватний нотаріус Київського нотаріального округу Буджиганчук Євдокія Юріївна про визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню - задоволити..

Визнати такими, що не підлягає виконанню виконавчі написи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буджиганчук Євдокії Юріївної, зареєстровані в реєстрі за №7481 від 29 липня 2021 року про стягнення заборгованості на користь ТзОВ «Платінум Фіненс» за кредитним договором №590036456 від 23.06.2008 року на суму 16210 грн. 16 коп. та за №7480 від 29 липня 2021 року про стягнення заборгованості на користь ТзОВ «Платінум Фіненс» за кредитним договором №400890189 від 11.11.2008 року на суму 11505 грн. 65 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Платінум Фінанс» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн. 00 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Платінум Фінанс» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо в Рівненський апеляційний суд або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Платінум Фіненс», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Лариси Руденко, буд. 6а, оф. 525.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Приватний нотаріус Київського нотаріального округу Буджиганчук Є.Ю., місцезнаходження: м. Київ, вул. Тараса Шевченка, буд. 38, прим. 147, кім. 5, 7.

Третя особа Державна виконавча служба у м. Рівному Західного МУ МЮ (м.Львів), , місцезнаходження: м.Рівне, вул. Замкова, 22а.

Суддя Рівненського міського суду Н.Г. Кучина