Справа № 350/232/21
Номер провадження 2/350/205/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2021 року селище Рожнятів

Суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області Пулик М.В., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», третя сторона: Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» про захист прав споживачів, -

В С Т А Н О В И В:

10 лютого 2021 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про захист прав споживачів, в якій просив визнати договір позики, укладений між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога», право вимоги за яким перейшло до відповідача, недійсним.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між сторонами було укладено договір, згідно якого позивач отримав позику, однак, ознайомившись зі змістом договору, вважає, що він є недійсним.

Позивач зазначає, що відповідачем було надано фінансову послугу шляхом обрання форми укладення договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи, однак позивачем не було підписано даний договір.

Також позивач стверджує, що відповідач йому не повідомив письмово всю необхідну інформацію щодо умов договору, чим ввів в оману при отриманні кредитних послуг, оскільки договором передбачено вимогу про сплату споживачем непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання ним зобов`язань за договором, що позивач вважає несправедливими умовами.

Крім того, під час укладення договору було порушено порядок акцептування пропозиції відповідачем, тому договір не може прирівнюватися до договору, укладеного в письмовій формі.

Позивач вказує, що в оспорюваному договорі не була вказана ціна та сукупна вартість кредиту.

Статтею 175 ЦПК України визначені основні вимоги до позовної заяви, які мають бути дотримані особами, що звертаються до суду за захистом своїх прав та інтересів шляхом пред`явлення позову до суду.

Відповідно до п.п. 2, 4, 5, 6 ч.3 ст.175 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява, серед іншого, повинна містити: відому офіційну електронну адресу та адресу електронної пошти; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Однак, всупереч вищезазначеній нормі закону у позовній заяві відсутні відома офіційна електронна адреса та адреса електронної пошти відповідача; не зазначено докази, які підтверджують факти, на які посилається позивач, а саме: укладення договору позики або споживчого кредиту (дата, реквізити, предмет, ціна, умови, тощо); суть позовних вимог є некоректною та суперечить змісту позову (позивач просить визнати недійсним договір позики, а зі змісту позовної заяви випливає, що позивач просить захистити права споживача); позивачем не зазначено відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, а також не вказано, яким чином відповідач порушує, не визнає або оспорює його права.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач у позовній заяві зазначив, що він звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Частиною 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Згідно зі ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Але, якщо предметом цього позову є визнання недійсним договору позики, а не договору споживчого кредиту, то на вказаний спір не розповсюджуються вимоги Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Абзацом 3 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлена ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2021 року становить 2270,00 гривень.

Таким чином, позивачу необхідно конкретизувати позовні вимоги. Якщо за спірним договором позивачу надано грошові кошти на умовах фінансового кредиту, позивачу необхідно додати до позовної заяви документ, що підтверджує сплату судового збору у сумі 908,00 гривень.

Крім того, від визначення позивачем позовних вимог буде залежати також підсудність даної справи.

Згідно з ч. 6 ст. 177 ЦПК України до заяви про визнання договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності договору у позивача - клопотання про його витребування.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні повинно бути зазначено: (1) який доказ витребовується; (2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; (3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; (4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Разом з позовною заявою позивач надав клопотання про витребування спірного кредитного договору, в якому не зазначені його реквізити (дата, номер) та вжиті ним заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Таким чином, клопотання позивача про витребування доказів не відповідає вимогам, визначеним ч. 2 ст. 84 ЦПК України, а тому у його задоволенні необхідно відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні клопотання про витребування оспорюваного договору, позивач зобов`язаний долучити до позовної заяви його копію або оригінал, а також його копії, відповідно до кількості відповідачів.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Таким чином, чинний ЦПК України не передбачає участь «третьої сторони» у справах позовного провадження.

За таких обставин, позивачу слід коректно вказати статус учасника справи, яку у своїй заяві він називає «третьою стороною».

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

На підставі викладеного, позовну заяву потрібно залишити без руху, оскільки позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України, та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Недоліки необхідно усунути шляхом виконання всіх вимог зазначених в цій ухвалі суду.

Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання вимог ухвали суду, заява, відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України буде вважатися неподаною і повернута йому.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування документів відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», третя сторона: Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» про захист прав споживачів - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви, позов буде вважатися неподаним та повернутий йому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя