Дата документу 17.02.2021
Справа № 334/7465/20
Провадження № 2/334/1227/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

17 лютого 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Бредіхіна Ю.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Турленко К.С.,

представника позивача ОСОБА_1 ;

відповідача не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи, такою, що втратила право користування квартирою,

встановив:

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін.

Позивач звернувся до суду із позовними вимогами до до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні своєю власністю шляхом визнання особи, такою, що втратила право користування квартирою. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що між позивачем та відповідачем укладено договір міни за умовами якого позивач передав у власність відповідачу квартиру по АДРЕСА_1 , а відповідач, в свою чергу, передав у власність позивачу свої 1/4 частини квартири АДРЕСА_2 .

Після відчуження своєї власності відповідач не знявся з місця реєстрації, хоча у його власності перебуває інша квартира, чим порушує право позивача на вільне володіння своїм майном.

Відповідач відзиву на позов не надав.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою суду від 30.12.2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального провадження, підготовче засідання призначено на 28.01.2021 року.

Судове засідання, призначене на 28.01.2021 року відкладено на 17.02.2021 року у зв`язку із неявкою відповідача.

У судове засідання, яке відбулось 17.02.2021 року відповідач повторно не з`явився, клопотань чи заяв з цього приводу суду не надав.

У судовому засіданні представник позивача заявив усне клопотання про ухвалення заочного рішення у справі, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі.

Частиною четвертою статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) встановлено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Враховуючи наявність підстав, визначених частиною першою статті 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

ІІІ. Позиції сторін.

Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позові.

Відповідач будь-яких заяв щодо суті спору не надав.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

Позивач - ОСОБА_2 , є власником в цілому квартири АДРЕСА_3 . Право власності набуто позивачем на підставі:

- свідоцтва №1827 від 15.11.2000р. про право власності на житло, за яким йому належить 1/4 частка квартири;

- договору дарування від 12 березня 2019р., за яким йому належить 1/4 частка квартири;

- свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 20 серпня 2019р., за яким йому належить 1/4 частка квартири;

- договору міни від 06 березня 2019р., за яким йому належить 1/4 частка квартири.

Останній договір укладено 06.03.2019 між позивачем та відповідачем. За умовами договору міни позивач передав у власність відповідача квартиру ,розташовану за адресою: АДРЕСА_4 , а відповідач передав у власність позивача 1/4 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_5 .

З моменту укладення договору міни відповідач перестав бути співвласником квартири

АДРЕСА_3 . Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Відповідно до вимог статті 47 Конституції України держава гарантує кожному право на житло. Ніхто не може бути позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Стаття 391 ЦК України наділяє власника правом вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК УРСР до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу.

Частиною другою статті 64 ЖК УРСР передбачено, що до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Згідно зі статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції.

Судом встановлено, що відповідач не є членом сім`ї позивача у розумінні, наведених вище норм законодавства.

Допоки особа є власником нерухомого майна, вона не може бути обмежена у праві звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження цим майном, зокрема і шляхом виселення. А тому негаторний позов може бути пред`явлений упродовж всього часу тривання відповідного правопорушення.

Виселення особи з житла без надання іншого житлового приміщення можливе за умов, що таке втручання у право особи на повагу до житла передбачене законом, переслідує легітимну мету, визначену у пункті 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та є необхідним у демократичному суспільстві.

Відповідно до приписів ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Водночас, статтею 6 названого Закону встановлено, що громадянин України зобов`язаний протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

Відповідач має інше житло, а тому у відповідності до наведених вище норм мав знятись із реєстрації у квартирі, яка належить позивачу, та зареєструвати своє фактичне місце проживання. Будь-яких договорів, які б надавала відповідачу право користування квартирою позивача суду також не надано.

Частиною першою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 5, 10, 12, 13, 18, 76, 81, 83, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи, такою, що втратила право користування квартирою задовольнити у повному обсязі.

Визнати ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_6 ) таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_6 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації АДРЕСА_4 ) 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Запорізького апеляційного суду або через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Повний текст рішення складено та підписано 17.02.2021 року.

Суддя: Бредіхін Ю. Ю.