Справа № 265/8565/20
Провадження № 2/265/536/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

18 лютого 2021 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Козлова Д. О.,

при секретарі Дрьомовій О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу № 265/8565/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся із вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що йому на праві власності належить буд. АДРЕСА_1 , де зареєстрована також відповідачка, яка не є членом його родини та яку було прописано у його будинку для отримання нею пенсії. Однак з 2018 року відповідачка мешкає у своїх рідних постійно в с. Козацьке Бойківського району Донецької області, яке знаходиться на непідконтрольній Україні території, не маючи жодних своїх речей у спірному житлі. Таким чином внаслідок реєстрації відповідачки у буд. АДРЕСА_1 обмежуються права позивача, як власника такого нерухомого майна, що виражається у необхідності нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг. На підставі переліченого просив суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування буд. АДРЕСА_1 .

У судове засідання позивач, ОСОБА_1 , не з`явився, надавши суду заяву з проханням вирішити справу за його відсутності, наполягаючи при цьому на задоволенні позовних вимог.

Відповідачка, ОСОБА_2 , в судове засідання за невідомих суду причин не з`явилась повторно, будучи належним чином про час та місце розгляду справи повідомленою.

За ч. 4 ст. 223 ЦПК суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що буд. АДРЕСА_2 на підставі договору про розподіл нерухомого майна між співвласниками спільної часткової власності від 3 липня 2007 року було виділено в натурі відповідно до 19/40 часток права власності на нього позивачу, ОСОБА_1 , як окремий об`єкт нерухомості, реєстр нотаріусу № 3222, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 4 липня 2007 року Маріупольського БТІ (а. с. 7-9).

За відомостями від 13 січня 2021 року Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради, а також копії домової книги на будинок позивача, АДРЕСА_1 , вбачається, що за такою адресою в м. Маріуполі з 29 липня 2008 року зареєстрована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 10-11).

Відповідно до акту від 9 листопада 2020 року КСН «Азовець», складеного на підставі свідчень сусідів по будинку АДРЕСА_1 , вбачається, що ОСОБА_2 не мешкає у такому житловому приміщенні (а. с. 12).

Таким чином суд на підставі досліджених доказів встановив, що відповідачка, ОСОБА_2 , фактично в буд. АДРЕСА_2 не мешкає без поважних причин.

За змістом ст. 316, 317, 319 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК) право власності є правом особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном на власний розсуд.

На підставі ст. 41 Конституції України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст. 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім`ї власника житла користуватись ним може існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якої вони є, та проживання разом із власником такого житла.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 2 вересня 2019 року по справі № 731/34/17-ц.

Суд натомість зазначає, що за фактичних обставин, встановлених у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що відповідачка не є членом родини позивача, залишаючись зареєстрованою у спірному житловому приміщенні, однак не користуючись ним без поважних причин, внаслідок чого втратила право користування буд. АДРЕСА_2 .

Таким чином в судовому засіданні було підтверджено факт того, що не проживання у спірному житловому приміщенні ОСОБА_2 свідчить про втрату нею права на користування таким житлом, через що наявні законні підстави для задоволення поданого позову ОСОБА_1 шляхом позбавлення відповідачки права користування буд. АДРЕСА_2 .

На підставі ст. 141 ЦПК з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 223, 259, 263-265, 280-282 ЦПК,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування будинком АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 840,80 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте відповідачем шляхом подачі письмової заяви протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Учасник, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 (двадцяти) днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 18 лютого 2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована в АДРЕСА_2 .

Суддя