Справа № 298/550/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 грудня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Бисаги Т.Ю. і Кожух О.А., розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Великоберезнянського районного суду від 26 липня 2021 року (у складі судді Лютянської М.С.) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом у травні 2021 р.

Просила:

-розірвати шлюб, укладений між нею і відповідачем, який був зареєстрований виконавчим комітетом Костринської сільської ради Великоберезнянського району 25.06.2005 р.;

-стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 4800 грн. із усіх його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення нею повноліття;

-допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу, встановлених законом;

-залишити позивачу після розірвання шлюбу прізвище « ОСОБА_4 »;

-стягнути з відповідача на свою користь судові витрати.

На обґрунтування позовних вимог указала, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 25 червня 2005 р.

У шлюбі в них народилась одна дитина - донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач зазначала в позові, що спільне життя із відповідачем не склалося через різні погляди на життя. За час спільного проживання між ними постійно виникали сварки, вони втратили будь-яку повагу один до одного, і вони вже не проживають нормальним сімейним життям. Тому вважає, що їх шлюб існує лише формально й подальше збереження сім`ї є неможливим і суперечить її інтересам та намірам.

Окрім того, позивачка вказувала на те, що відповідач є працездатним і має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої доньки. Однак, їй невідомо про його доходи, тому позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 4800 грн. щомісяця, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення нею повноліття.

Рішенням Великоберезнянського районного суду від 26 липня 2021 р. позов задоволено частково.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 25 червня 2005 р. у виконавчому комітеті Костринської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатській області за актовим записом №04, розірвано.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачений нею судовий збір у розмірі 908 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 908грн.

У решті позову відмовлено.

ОСОБА_1 оскаржує це рішення у частині визначення розміру аліментів. Просить рішення суду першої інстанції частково скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення, яким визначити розмір аліментів на утримання доньки в сумі 1500 грн. щомісячно. Доводить пронеповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права. Узагальнені та доречні доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

-відповідач працює в Ужанському національному природному парку на посаді майстра з охорони природи і його фактичний гарантований дохід станом на липень 2021 р. становить 6000 грн. у т.ч. 19,5% податки;

-відповідач доглядає за непрацездатною матір`ю, проживає із нею, утримує її і забезпечує усім необхідним. Мати відповідача потребує постійної допомоги сторонньої особи, тому відповідач не має змоги виїхати за кордон на заробітки;

-відповідач у міру своїх можливостей піклується про доньку та за наявності коштів купує їй взуття і одяг, провів ремонт у квартирі, в якій проживає позивач із донькою, облаштував житло меблями та технікою.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 заперечує доводи, викладені в апеляційній скарзі. Узагальнені заперечення зводяться до необґрунтованості доводів апеляційної скарги та законності рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно з ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ураховуючи зазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Апеляційну скаргу належить залишити без задоволенні, а рішення суду першої інстанції без змін, із таких мотивів.

Судом установлено, що відповідач не має регулярного доходу, тому з нього належить стягувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 3000грн. щомісяця і до досягнення дитиною повноліття.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції через їх відповідність правильно встановленим обставинам справи, належно оціненим доказам і нормам матеріального та процесуального права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Із матеріалів справи вбачається, що 25.06.2005 р. між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_1 (а.с.3). У шлюбі в сторін народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 (а.с.8).

До апеляційної скарги відповідачем було подано довідку № 304 від 30 липня 2021 р. про те, що він працює в Ужанському національному природному парку майстром із охорони природи та його гарантований фактичний дохід станом на липень 2021 р. становить 6000 грн. щомісячно в т.ч. 19,5% податки.

Згідно з положеннями ст.ст. 180, 182, 184 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік», прожитковий мінімум длядітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня - 2395 грн., з 1 липня - 2510 грн., з 1 грудня - 2618 грн.

Тобто, на момент прийняття постанови апеляційним судом мінімальний розмір аліментів на доньку сторін, якій у червні виповнилося 12 р., становить 1309 грн.

За приписами ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст.7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч.3 ст.12, ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Очевидно, що той розмір аліментів, який просить визначити відповідач, а саме 1500 грн.,не буде відповідати найкращим інтересам дитини. Такий розмір аліментів є мізерним і точно не буде забезпечувати доньці відповідача хоча б мінімальних потреб для її віку.

Посилання відповідача на те, він доглядає за непрацездатною матір`ю, проживає із нею, утримує її і забезпечує усім необхідним і те, що вона потребує постійної допомоги сторонньої особи, не підтверджені належними та допустимими доказами. Той факт, що мама відповідача перенесла COVID-19 (а.с.33-34,35-36) і після перенесеної хвороби була направлена у медичний центр «Реабілітація МОЗ України» м. Ужгород (а.с.37) не свідчить про те, що вона є непрацездатною і потребує постійної допомоги сторонньої особи. Також відповідачем було надано до апеляційної скарги копію пенсійного посвідчення його мами Серія НОМЕР_3 , але з такого вбачається, що пенсія надана за віком.

Суд критично оцінює довідку про його дохід, яку відповідач додав до апеляційної скарги, оскільки, по-перше: невідомо з яких причин він не подав таку до суду першої інстанції, оскільки із запитом до роботодавця відповідач звернувся лише 14.07.2021 р., хоча жодних перешкод зробити це раніше не встановлено; по-друге: довідка про доходи працівника на підприємстві будь-яких форм власності має іншу форму, і в ній відображається дохід, наприклад, за рік роботи, з розбивкою за кожен місяць, де видно, скільки податків утримується із заробітної плати, тобто довідка, надана відповідачем, не може вважатися належним і допустимим доказом, який би підтверджував його дійсний дохід.

Позиція відповідача, що він не може сплачувати той розмір аліментів, який був визначений судом першої інстанції, не заслуговує на увагу, оскільки жодних доказів свого скрутного матеріального становища відповідачем не подано, як і не подано відомостей, наприклад, про відсутність рухомого та нерухомого майна, що, безперечно,враховується при визначенні розміру аліментів.

Із цього слідує, що відповідач є людиною працездатного віку, здоровою, який зобов`язаний допомагати позивачеві утримувати їх спільну дитину.

Батьки зобов`язані брати участь у вихованні та утриманні дітей. Спільна дитина сторін проживає разом із матір`ю, відтак саме на неї лягає основний тягар по утриманню та вихованню дитини. Тому розмір аліментів, визначений судом першої інстанції,є справедливим.

Суд, вирішуючи такі спори, не обмежений мінімумом, який встановлений законом, суд у першу чергу виходить із обставин справи, і стягуючи аліменти в розмірі 3000 грн.,враховано і позицію позивача, і позицію відповідача, але насамперед інтереси спільної дитини сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Спільна дитина сторін проживає разом із мамою і, безумовно, позивач несе більші витрати на дитину, ніж той із батьків, із ким дитина не проживає. А за умови, що відповідач жодними належними та допустимими доказами не довів факту неможливості сплачувати аліменти в розмірі 3000 грн., то суму стягуваних аліментів належить залишити в розмірі, визначеному судом першої інстанції.

Таким чином, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 376 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

У контексті наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального та процесуального права. Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 381-384 ЦПК України ,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2.Рішення Великоберезнянського районного суду від 26 липня 2021 року залишити без змін.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

4.Повне судове рішення складено 13 грудня 2021 р.

Судді: