Справа № 570/3272/21
Номер провадження 2-о/570/61/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2021 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

з участю: секретаря судових засідань Гречки О.В.

представника заявниці ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: Городоцька сільська рада Рівненського району Рівненської області про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

в с т а н о в и в:

В обґрунтування позовних вимог заявниця зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , видане 10.11.2005 року Городоцькою сільською радою Рівненського району Рівненської області. 11.12.2003 р. спадкодавець склала заповіт, який посвідчено секретарем Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області, відповідно до якого ОСОБА_3 на випадок своєї смерті заповіла свою земельну частку (пай) у власність ОСОБА_2 . На момент смерті ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Також, разом з нею проживала без реєстрації її дочка - ОСОБА_2 . На усне звернення заявникці щодо отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) після смерті її мами - ОСОБА_3 , приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області повідомила, що ОСОБА_2 як дочка спадщину після смерті мами за заповітом не прийняла, так як не була зареєстрованою за однією адресою разом із нею на момент її смерті та до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталась. Проте, рекомендувала Заявниці звернутися до суду для встановлення факту постійного спільного проживання із спадкодавцем до моменту відкриття спадщини, оскільки ОСОБА_2 постійно проживала із своєю мамою - ОСОБА_3 до її смерті. Тому, з метою захисту своїх спадкових прав вона вимушена звертатись до суду з заявою та просить встановити факт її постійного проживання з спадкодавицею на час відкриття спадщини.

Заявниця ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Згідно поданої заяви просить справу розглядати без її участі. Заявлені вимоги просить задоволити.

Представник заявниці ОСОБА_1 заяву підтримала та пояснила суду про обставини, що описані вище. Додатково пояснила, що заявниця проживала разом з мамою без реєстрації місця проживання, що підтверджується довідкою №605 від 09.04.2021 року. Оскільки мама заявниці була людиною похилого віку та часто хворіла, потребувала лікування, постійного догляду та допомоги, то у зв`язку із цим ОСОБА_4 постійно проживала із мамою, купувала ліки, прибирала, готувала їжу, доглядала за домашніми господарством, тобто вела з нею спільне господарство, спільний побут. Після її смерті здійснила поховання.

Представник заінтересованої особи не з`явився в судове засідання. Згідно до поданої заяви просить справу розглядати без їх участі.

Повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи, заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає до задоволення, з огляну на наступне.

В судовому засіданні було допитано в якості свідків - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Відповідно до показань свідків, заявниця постійно проживала з своєю матір`ю ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 , доглядала її до часу її смерті, та здійснила обряд поховання.

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 (далі - мама, Спадкодавець), про що свідчить свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 , видане 10.11.2005 р. Городоцькою сільською радою Рівненського району Рівненської області.

11.12.2003 р. спадкодавець склала заповіт, який посвідчено секретарем Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області, відповідно до якого ОСОБА_3 на випадок своєї смерті заповіла свою земельну частку (пай) у власність ОСОБА_2 .

На час смерті ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, разом з нею проживала без реєстрації її дочка - ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою №605 від 09.04.2021 року. Оскільки мама була людиною похилого віку, то потребувала лікування, постійного догляду та допомоги. У зв`язку із цим заявниця постійно проживала з мамою, купувала ліки, прибирала, готувала їжу, доглядала за домашніми господарством, тобто вела з нею спільне господарство, спільний побут. Після її смерті здійснила поховання.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина.

Стаття 1223 Цивільного кодексу України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Тобто, ОСОБА_2 отримала право на спадкування майна після смерті ОСОБА_3 на підставі заповіту.

У зв`язку із тим, що ОСОБА_2 проживала разом із спадкодавцем, то вона вважала, що прийняла спадщину.

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

На усне звернення заявниці щодо отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) після смерті її мами - ОСОБА_3 , приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області повідомила, що ОСОБА_2 , як дочка, має надати докази вчасного прийняття спадщини. Але заявниця не була зареєстрованою за однією адресою разом із спадкодавцем на час смерті останньої, тому у нотаріуса не було підстав оформляти спадщину.

В позасудовому порядку заявниця не може підтвердити факт спільного проживання із спадкодавцем, а тому вона вимушена звернутися для вирішення даного питання до суду.

Встановлення факту постійного проживання заявниці з ОСОБА_3 необхідно для оформлення права на спадщину. Крім того, на сьогодні спадкова справа після смерті ОСОБА_8 не заведена, а тому інших спадкоємців, які б прийняли спадщину немає. Отже, заінтересованою собою виступає орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_2 постійно проживала з спадкодавицею на час її смерті.

Стаття 1268 Цивільного кодексу України передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до положень ст.1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Стаття 1223 Цивільного кодексу України, передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та законних інтересів.

Частина 2 статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлює, що реєстрація місця проживання особи не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

За положеннями статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Чинне законодавство дає ще й інше розуміння поняття «місце проживання», під яким слід розуміти адміністративно-територіальну одиницю, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік (ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»).

Від місця проживання законодавець відмежовує «місце перебування», тобто адміністративно-територіальну одиницю, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.

Суд зазначає, що заявниця надала належні доводи на підтвердження факту постійного проживання зі спадкодавцем на час її смерті.

В розумінні ЦК України заявниця є такою, що прийняла спадщину після смерті матері з огляду на те, що вона спільно проживала з нею.

І відсутність реєстрації заявниці за адресою проживання спадкодавця не свідчить про те, що вона не проживала з нею за однією адресою.

Суд зазначає, що заявниця надала належні доводи на підтвердження того факту, що вона постійно проживала зі спадкодавицею на час її смерті. Даний факт був підтверджений і показаннями свідків.

Зважаючи на наведене суд вважає, що заява є обґрунтованою та доведеною, а тому підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа: Городоцька сільська рада Рівненського району Рівненської області про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задоволити повністю.

Встановити факт, щоОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживала зі спадкодавицею ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Рівненського апеляційного суду Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заявниця: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ).

Заінтересована особа: Городоцька сільська рада Рівненського району Рівненської області (, адреса: вул. Шевченка, 4, с. Городок Рівненського району Рівненської області).

Суддя: Красовський О.О.