Дата документу 29.11.2021
Справа № 501/753/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року м. Чорноморськ Одеської області

Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

Головуючого-судді - Смирнова В.В.,

при секретарі судового засідання - Кочкіній О.В.,

справа № 501/753/21

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморськ Одеської області цивільну справу за

позовом: ОСОБА_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1

до

відповідача: Акціонерного товариства «Альфа-Банк», місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул.. Велика Васильківська, буд. 100

відповідача: Державного реєстратора Іскрова Олега Вікторовича, Одеська обласна філія КП «Центр державної реєстрації», місцезнаходження: 65039, м. Одеса, проспект Гагаріна, буд. 12-а

відповідача: Приватного нотаріуса Чапського Артема Едуардовича, місцезнаходження: АДРЕСА_2

третя особа: Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно управління державної реєстрації прав та правового забезпечення виконавчого комітету Чорноморської міської ради, місцезнаходження: Одеська область, м. Чорноморськ, проспект Миру, буд. 33

предмет та підстави позову: про визнання противоправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності,

учасники справи не з`явились,

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

В С Т А Н О В И В:

І. виклад позиції позивача.

12.03.2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до АТ «Альфа-Банк», Державного реєстратора Іскрова О.В., Одеська обласна філія КП «Центр державної реєстрації», Приватного нотаріуса Чапського А.Е., третя особа - Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно управління державної реєстрації прав та правового забезпечення виконавчого комітету Чорноморської міської ради про визнання противоправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності(а.с. 2-8, згодом уточнила а.с. 92-97), стверджуючи, що 27.12.2005 року між АКБСР «Укрсоцбанк», та ОСОБА_1 , був укладений кредитний договір № 2005/08- 1111, за умовами якого банк надав ОСОБА_1 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у розмірі 20 000,00 доларів зі сплатою 13%, з кінцевим терміном повернення листопад місяць 2012 рік.

В забезпечення виконання кредитного договору, між сторонами 28.12.2005 року був укладений іпотечний договір, предметом якого є перукарня, загальною площею 42,2 кв.м, що розташована в АДРЕСА_1 . Іпотечний договір на підставі того, що ОСОБА_1 на праві особистої приватної власності на підставі Договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Славою Р.К. 18.04.1998 року за реєстраційним номером: 2119, право власності на яку зареєстроване в Іллічівському БТІ 28.05.1998 року.

11.05.2007 року між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 , був укладений кредитний договір № 661/06-514, за умовами якого банк надав ОСОБА_1 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у розмірі 20 000, 00 доларів зі сплатою 13%, з кінцевим терміном повернення 10.05.2017 року.

В забезпечення виконання кредитного договору, між сторонами 11.05.2007 року був укладений іпотечний договір, предметом якого є перукарня, загальною площею 42,2 кв.м, що розташована в АДРЕСА_1 . Іпотечний договірна підставі того, що ОСОБА_1 на праві особистої приватної власності на підставі Договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Славою Р.К. 18.04.1998 року за реєстраційним номером: 2119, право власності на яку зареєстроване в Іллічівському БТІ 28.05.1998 року.

27.10.2010 року Виконавчий комітет Іллічівської міської Ради видав ОСОБА_1 нове Свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 на приміщення пекарні загальною площею 17,40 кв.м, що розташована в АДРЕСА_1 , замість договору дарування від 18.04.1998 року № 2119.

04.11.2010 року на підставі вищезазначеного Свідоцтво про право власності на приміщення пекарні загальною площею 17,40 кв.м, в Комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації» за реєстраційним номером:31970909 проведено Державну реєстраціюприміщення пекарні загальною площею 17,40 кв.м, що розташована в АДРЕСА_1 .

Таким чином вбачається, що з 04.11.2010 року ОСОБА_1 втратила право власності на перукарню, загальною площею 42,2 кв.м, та стає власницею перукарні загальною площею 17,40 кв.м.. З цього часу договір дарування від 18.04.1998 року № 2119 на перукарню, загальною площею 42,2 кв.м. втратив чинність, та діє нове право власності на цей же об`єкт але з меншими квадратними метрами 17,40 кв.м.

Про зазначені обставини ОСОБА_1 повідомляла представників Акціонерно-комерційний банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» та надавала копії нового свідоцтва права власності.

14.06.2012 року було змінено найменування Акціонерно - комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» на ПАТ «Укрсоцбанк», а далі на АТ «Укрсоцбанк».

19.03.2018 року до ОСОБА_1 прийшли співробітники ПАТ "Укрсоцбанк» та повідомили, що ПАТ «Укрсоцбанк» вже є власником її майна, а також надали їй копію інформаційної-довідки з якої вбачається, що дійсно ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до державного реєстратора Іскрова Олега Вікторовича в Одеській філії КП «Центр державної реєстрації» з заявою про проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень.

30.10.2017 року державним реєстратором Іскровим Олегом Вікторовичем в Одеській філії КП «Центр державної реєстрації» було прийнято рішення № 37896255 від 02.11.2017 року, на підставі якого було внесено відповідний запис до реєстру та ПАТ «Укрсоцбанк» став власником майна заявника, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , зальною площею 42.2 кв.м.

03.03.2021 року до приміщення пекарні за адресою: АДРЕСА_1 прийшли невідомі чотири особи та стали погрожувати виселення та вимагати у ОСОБА_1 добровільно виселитися, або викупити пекарною загальною площею 42,2 кв.м. за 19 тисяч доларів СІЛА. Підставою для таких дій, як повідомили ці невідомі особи начебто є право власності за АТ«Альфа-Банк» та вони є представниками банку. Через деякий вони пішли та попередили що прийдуть та виселять ОСОБА_1 .

03.03.2021 року з інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стало відомо, що 27.02.2020 року приватний нотаріус Чапський Артем Едуардович прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 51423874 від 02.03.2020, на підставі якого було внесено відповідний запис до реєстру та АТ «Альфа-Банк» став власником майна заявника, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , зальною площею 42.2 кв.м.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань АТ «Альфа-Банк» є правонаступником АТ «Укрсоцбанк».

Тому позивач змушена звернутись до суду, та просить суд:

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратораІскрова Олега Вікторовича (Одеської обласної філії КП "Центр державної реєстрації») про державну реєстрацію права та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 37896255 від 02.11.2017 року, яким проведено державну реєстрацію права власності на приміщення перукарні, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , зальною площею 42.2 кв.м., за ПАТ «Укрсоцбанк».

Скасувати запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про проведення державної реєстрації права власності № 37896255 від 02.11.2017 року про реєстрацію за ПАТ «Укрсоцбанк» права власності на приміщення перукарні, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , зальною площею 42.2 кв.м.

Визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріусаЧапського Артема Едуардовича про державну реєстрацію права та їх обтяжень, індексний номер 51423874 від 02.03.2020 року, яким проведено державну реєстрацію права власності на приміщення перукарні, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , зальною площею 42.2 кв.м., за АТ «Альфа-Банк».

Скасувати запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про проведення державної реєстрації права власності №51423874 від 02.03.2020 року про реєстрацію за АТ «Альфа-Банк» права власності на приміщення перукарні, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , зальною площею 42.2 кв.м..

Представник відповідача Приватного нотаріуса Чапського А.Е. - Кліменко В.П. надав до суду відзив по справі, заперечував проти задоволення позовних вимог, просив суд відмовити в задоволенні позову (а.с. 37-42, 104-108).

Відповідачі АТ «Альфа-Банк», Державний реєстратор Іскров О.В., Одеська обласна філія КП «Центр державної реєстрації»сповіщались належним, відзив не надали, про причини неявки не сповістили (а.с. )

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, сповіщалась належним чином (а.с. 22).

Відповідач був сповіщений належним, чином, в судове засідання не з`явився, не надав до суду відзив на позов (а.с. 30-31).

Представник відповідача АТ «Альфа-Банк» надав до суду заяву про відвід судді Смирнова В.В. (а.с. 132-134).

Представник відповідача АТ «Альфа-Банк» надав до суду заяву про скасування заходів забезпечення позову (а.с. 151-153).

Представник відповідача АТ «Альфа-Банк» надав до суду заяву про роз`яснення ухвали (а.с. 183).

Представник відповідача АТ «Альфа-Банк» надав до суду заяву про видачу ухвали (а.с. 188).

Представник позивача надав до суду заяву про відкладення слухання справи (а.с. 191-192, 194-195).

Представник позивача надав до суду заяву про закриття підготовчого судового засідання (а.с. 198).

Представник позивача надав до суду заяву про слухання справи без їх участі, підтримав заявлені позовні вимоги (а.с. 201-202).

Представник відповідача АТ «Альфа-Банк» надав до суду заяву про проведення засідання без участі представника відповідача (а.с. 207-209).

Представник відповідача АТ «Альфа-Банк» надав до суду заяву про відкладення слухання та ознайомлення зі справою (а.с. 221).

Представник відповідача Приватного нотаріуса Клименко В.П. надав до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 226-227).

ІІІ. Інші процесуальні дії у справ.

Ухвалою суду від 16.03.2021 року було відкрито провадження по справі в загальному порядку (а.с. 27).

Ухвалою суду від 08.04.2021 року було задоволено клопотання про допуск представника (а.с. 128).

Ухвалою суду від 26.04.2021 року було справу передано до канцелярії суду щодо вирішення питання про відвід судді (а.с. 167).

Ухвалою суду від 27.04.2021 року було задоволено клопотання про скасування заходів забезпечення позову (а.с. 169-170).

Ухвалою суду від 30.04.2021 року було призначено заяву про відвід судді до слухання (а.с. 1176-177).

Ухвалою суду від 30.04.04.2021 року було виправлено описку (а.с. 178).

Ухвалою суду від 30.04.2021 року про відвід судді Смирнова В.В. - відмовлено (а.с. 180-181).

Ухвалою суду від 12.05.2021 року роз`яснено ухвалу суду від 27.04.2021 року (а.с. 185).

Судом на підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст правовідносин.

11.05.2007 року між заявником та банком АКБСР «Укрсоцбанк» був укладений договір про надання кредиту № 661/06-514, за яким банк надав грошові кошти у розмірі 20 000 доларів США, зі сплатою 13 % за користування кредитом, строком до 10.05.2017 року (а.с. 14-15).

У забезпечення цього договору був укладений іпотечний договір від 11.05.2007 року, за умовами якого заявник передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: перукарню, загальною площею 42,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вартість предмета іпотеки за згодою сторін становить 554086 гривень, що складає еквівалент 109 720 доларів США по курсу НБУ на день укладення угоди (а.с. 16-20).

14.06.2012 року було змінено найменування Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» на ПАТ «Укрсоцбанк», який є його правонаступником.

Відповідно свідоцтва про право власності на приміщення перукарні, за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 (а.с. 21-23).

V. Оцінка Суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Банки використовують один з ефективних способів - перереєстрація права власності на предмет іпотеки з подальшим контролем над таким майном.

Банки мають право таке робити на підставі положень договорів іпотеки, і дуже сильно дивуються, коли позичальники або майнові поручителі отримують позовну заяву про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності за іпотекодержателем.

Такі дії спрямовані на ефективне повернення заборгованості, що виникла з простроченням оплати кредиту.

Розглянемо один із способів звернення стягнення на предмет іпотеки, передбачений ст. 37 Закону України «Про іпотеку», а саме: визнання за кредитором права власності на іпотечне майно, адже судова практика з цього питання в останні роки була досить суперечливою.

Отже, необхідно розібратися з методами, які банк може використовувати для звернення стягнення на предмет іпотеки. Так, стаття 33 Закону України «Про іпотеку» вказує, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого листа нотаріуса або за договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

При цьому використання позасудових способів регламентовано ст. 36 Закону України «Про іпотеку» (далі - Закон), а саме - вони можуть бути реалізовані шляхом:

-надання права іпотекодержателя зареєструвати на себе право власності на предмет іпотеки в порядку, передбаченому статтею 37 Закону;

-надання права іпотекодержателя продати предмет іпотеки від свого імені будь-якій третій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, передбаченому статтею 38 Закону.

Що ж стосується судових способів, то вони передбачені статтею 39 і 41 Закону, де зазначено, що реалізація предмета іпотеки здійснюється шляхом проведення публічних торгів або застосування процедури продажу, передбаченої статтею 38 Закону, тобто надання іпотекодержателю права від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій третій особі.

Тобто стаття 38 Закону є комбінованою і може стосуватися як судового, так і позасудового способу звернення стягнення на предмет іпотеки. При цьому звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду в порядку, зазначеному статтею 37 Закону (шляхом визнання права власності за іпотекодержателем), чинним Законом не передбачено.

Суть проблеми, пов`язаної з цією статтею, полягає в тому, що банки та інші фінансові установи масово подавали і подають позовні заяви про звернення стягнення на предмет іпотеки до вимог про реєстрацію права власності за ними, хоча такий спосіб і не передбачений законом. Судова практика при цьому залишалася дуже неоднозначною. Більш того, ситуація була погіршена Верховним Судом України, який у своїй постанові №6-1219цс16 від 14 вересня 2016 року прийшов до наступного висновку: «Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України« Про іпотеку »звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого запису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя ».

Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульовано статтею 39 цього Закону, в якій передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає тільки в ст. 335 і 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається на іншим не забороненим законом підстав, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 ЦК України).

Аналізуючи положення статей 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку», 328, 335, 376, 392 ЦК України, слід зробити висновок, що законодавець визначив три способи захисту на задоволення вимог кредитора, забезпечені іпотекою шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки : судовий (на підставі рішення суду) і два позасудових способу захисту (на підставі виконавчого листа нотаріуса і згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя).

У свою чергу позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або з відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу.

При цьому договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності, є підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно (частина перша ст. 37 Закону України «Про іпотеку»).

Верховний Суд України неодноразово підтримував позицію, що судами дійсно були порушені норми матеріального права, адже Законом не передбаченого такого способу судового захисту, проте в зв`язку з тим, що права кредитора порушені, то суди нижчих інстанцій правильно роблять, задовольняючи позовні заяви, адже порушене право підлягає захисту.

В результаті судова практика з цього питання зайшла в глухий кут. Керуючись зазначеним висновком, деякі судді відмовляли в задоволенні позовних вимог на тій підставі, що законом не передбачена реалізація статті 37 Закону на підставі рішення суду, інші писали, що такий спосіб не вказано, проте права порушені і позовні вимоги потрібно задовольняти. І ось, знову Верховний Суд в складі Великої палати поставив крапку в даному питанні. У своїй постанові від 21.03.2018 року у справі №760 / 14438/15-ц суд дійшов таких висновків: «Передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки відповідно до статей 36, 37 Закону України« Про іпотеку» є способом позасудового врегулювання, який здійснюється за згодою сторін без звернення до суду».

Застереження в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом визнання права власності на предмет іпотеки - це виключно позасудовий спосіб врегулювання спору, сторони встановлюють самостійно в договорі.

З урахуванням вимог статей 328, 335, 392 ЦК України в контексті статей 36, 37 Закону України «Про іпотеку» суди не наділені повноваженнями звертати стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього за іпотекодержателем ».

Тобто Верховний Суд вказав на неможливість судового використання статті 37 Закону та зазначив, що такий спосіб може бути реалізований фінансовою установою тільки в позасудовому порядку на підставі відповідного застереження про задоволення вимог іпотекодержателя.

Тобто, щоб реалізувати статтю 37 Закону, іпотекодержателю необхідно в порядку, передбаченому статтею 35 Закону, направити іпотекодавцю вимогу про усунення порушень основного зобов`язання (іпотечне повідомлення), яке повинно бути виконано протягом 30 (тридцяти) днів (за споживчими кредитами - 60 ( шістдесят) днів) з моменту отримання. Потім з даним повідомленням і відповідним застереженням в договорі іпотеки кредитор може звернутися до нотаріуса для перереєстрації права власності. Тільки при наявності двох вищезгаданих елементів нотаріус може здійснити реєстрацію права власності за іпотекодержателем.

У підсумку ми маємо ситуацію, коли у фінансових установ забрали один з ефективних способів звернення стягнення на предмет іпотеки, адже реалізація статті 37 Закону в позасудовому порядку досить складний процес на шляху якого може зустрітися велика кількість перешкод: боржник або майновий поручитель не отримали іпотечного повідомлення; в реєстрі прав відсутній запис про право власності; у іпотекодержателя відсутні оригінали правовстановлюючих документів; на предмет іпотеки накладено арешт не на користь іпотекодержателя. Але з іншого боку правовий висновок Верховного Суду усуне величезну діру в судовій практиці, уніфікує її і зробить наступні рішення судів нижчих інстанцій більш передбачуваними.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», Державного реєстратора Іскрова Олега Вікторовича, Одеська обласна філія КП «Центр державної реєстрації», Приватного нотаріуса Чапського Артема Едуардовича, третя особа - Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно управління державної реєстрації прав та правового забезпечення виконавчого комітету Чорноморської міської ради про визнання противоправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності - задовольнити частково.

Скасувати рішення державного реєстратораІскрова Олега Вікторовича (Одеської обласної філії КП "Центр державної реєстрації») про державну реєстрацію права та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 37896255 від 02.11.2017 року, яким проведено державну реєстрацію права власності на приміщення перукарні, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , зальною площею 42.2 кв.м., за ПАТ «Укрсоцбанк».

Скасувати запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про проведення державної реєстрації права власності № 37896255 від 02.11.2017 року про реєстрацію за ПАТ «Укрсоцбанк» права власності на приміщення перукарні, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , зальною площею 42.2 кв.м.

Скасувати рішення приватного нотаріусаЧапського Артема Едуардовича про державну реєстрацію права та їх обтяжень, індексний номер 51423874 від 02.03.2020 року, яким проведено державну реєстрацію права власності на приміщення перукарні, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , зальною площею 42.2 кв.м., за АТ «Альфа-Банк».

Скасувати запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про проведення державної реєстрації права власності №51423874 від 02.03.2020 року про реєстрацію за АТ «Альфа-Банк» права власності на приміщення перукарні, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , зальною площею 42.2 кв.м..

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Іллічівського

міського суду Одеської області Смирнов В.В.