КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 369/6774/20 Головуючий у І інстанції Дубас Т.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 грудня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Ігнатченко Н.В.,

за участі секретаря Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника товариства з обмеженою відповідальністю «Ельбор-М» - Курпіля Андрія Миколайовича на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 серпня 2021 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ельбор-М» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

УСТАНОВИВ:

У червні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «Ельбор-М» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором поворотної фінансової допомоги.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 серпня 2021 року прийнято відмову представника товариства з обмеженою відповідальністю «Ельбор-М» - Курпіля А.М. від позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором поворотної фінансової допомоги. Повернуто товариству з обмеженою відповідальністю «Ельбор-М» з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову, що становить 1051 грн. 00 коп.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, представник товариства з обмеженою відповідальністю «Ельбор-М» - Курпіль А.М. звернувся з апеляційною скаргою, в якій вказує, що він дійсно в судовому засіданні 03 серпня 2021 року, яке проводилось в режимі відеоконференції, звернувся до суду з усним клопотанням про закриття провадження у цій справі, однак посилався не на п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, як вказано в оскаржуваній ухвалі, а на п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. В обґрунтування вказаного звернення апелянт послався на постанову Великої Палати Верховного Суду № 127/23144/18 від 09 жовтня 2019 року.

При цьому, апелянт зазначає, що договір поворотної фінансової допомоги, стягнення заборгованості за яким є предметом спору у цій справі, було укладено відповідачем як суб`єктом підприємницької діяльності, подальша втрата ним цього статусу не змінює природу господарсько-правових відносин між позивачем і відповідачем. З вказаних підстав, на переконання апелянта, цей спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Апелянт зазначає, що клопотання в письмовому вигляді, як передбачено ч. 1 ст. 206 ЦПК України, він суду не подавав, а його усне клопотання стосується іншої підстави для закриття провадження у справі.

Отже, апелянт вказує, що оскаржувана ухвала постановлена судом з порушенням норм процесуального права, зокрема, суд вийшов за межі повноважень, наданих йому ч. 1 ст. 13 ЦПК України. У зв`язку з викладеним, просив скасувати ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 серпня 2021 року та прийняти постанову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України).

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судовому засіданні представник апелянта - Курпіль А.М. підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Суд, з`ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами у межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника апелянта, вважає за необхідне апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Ельбор-М» - Курпіля А.М. задовольнити, керуючись наступним.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі з підстав п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд першої інстанції виходив із того, що позивач відмовився від позову і така відмова прийнята судом. Суд першої інстанції дійшов висновку, що відмова від позову не порушує законних прав та інтересів сторін і може бути прийнята судом, провадження у справі підлягає закриттю, з державного бюджету підлягає поверненню позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 1051,00 грн, на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України.

Апеляційний суд не може погодитися з такими висновками, виходячи з наступного.

В судовому засіданні 03 серпня 2021 року представником товариства з обмеженою відповідальністю «Ельбор-М» - Курпіль А.М. було заявлено усне клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, у зв'язку з тим, що справа підлягає розгляду в порядку не цивільного судочинства, а господарського. Зазначене клопотання зафіксовано технічними засобами, компакт-диск знаходиться в матеріалах справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Із матеріалів справи вбачається, що у червні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «Ельбор-М» звернулося до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором поворотної фінансової допомоги (а.с. 1-5).

В матеріалах справи міститься договір № 21/02 про безвідсоткову поворотну фінансову допомогу від 21 лютого 2019 року, який укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Ельбор-М» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (а.с. 7-10).

Отже, враховуючи, що предметом позову є стягнення заборгованості за договором поворотної фінансової допомоги, укладеного між юридичною особою та фізичною особою-підприємцем, на переконання суду апеляційної інстанції, цей спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду № 127/23144/18 від 09 жовтня 2019 року, де зазначено, що відповідно до положень ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) ФОП.

Судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не зазначено підстав закриття провадження у справі, які заявляв представник товариства з обмеженою відповідальністю «Ельбор-М» - Курпіль А.М., зокрема п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, при цьому, вказані зовсім інші підстави - п.4 ч.1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку з цим, на переконання суду апеляційної інстанції, місцевий суд при постановленні оскаржуваної ухвали вийшов за межі повноважень, наданих йому ч. 1 ст. 13 ЦПК України.

Норма ст.255 ЦПК України є імперативною. Тобто за наявності підстав, визначених у п 1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд зобов`язаний закрити провадження у справі.

Таким чином, ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 серпня 2021 року не відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення клопотання позивача про закриття провадження у справі, із зазначенням не тих підстав, які заявляв позивач, що в силу ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду та ухвалення нового судового рішення про задоволення клопотання про закриття провадження у цій справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Ельбор-М» - Курпіль А.М. в апеляційній скарзі просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Ельбор-М» витрати зі сплати судового збору за подання цієї апеляційної скарги в сумі 2 270,00 грн, однак така вимога суперечить положенням ст.ст. 141-142 ЦПК України, а також п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», а тому, не підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.5, 10-13, 77-82, 263, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Ельбор-М» - Курпіля Андрія Миколайовича задовольнити.

Скасувати ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 серпня 2021 року і прийняти нову постанову.

Задовольнити клопотання представника товариства з обмеженою відповідальністю «Ельбор-М» - Курпіля Андрія Миколайовича про закриття провадження у справі.

Закрити провадження у справі позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ельбор-М» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 статті 255 ЦПК України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складений 09 грудня 2021 року.

Суддя - доповідач Д.О. Таргоній

Судді: С.А. Голуб

Н.В. Ігнатченко