Справа № 446/2038/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.11.2021 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді Самсін М. Л.
за участі:секретаря судового засідання Груба Л.М.
розглянувши у відкритому, підготовчому судовому засіданні в м. Кам`янка-Бузька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 АДРЕСА_1 ) до Жовтанецької сільської ради (вул. Львівська, 2, с. Жовтанці Львівської області) про визнання права власності на спадкове майно,
в с т а н о в и в:
Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Представник відповідача подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, проти позову не заперечує.
Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, мама позивача - ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 , виданого 04 січня 2021 року виконавчим комітетом Жовтанецької сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області.
Факт родинних відносин між позивачем та ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_2 .
Відповідно до довідки виданої 30.08.2021 №2-75 виконкомом Жовтанецькою сільською радою Кам`янка-Бузького району Львівської області, про те, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 до дня смерті проживала і була зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з нею до дня смерті проживала і була зареєстрована мати ОСОБА_3 , яка проживає та зареєстрована за даною адресою по даний час.
Заповіт від імені ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , у виконкомі Жовтанецької сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області не складався і не посвідчувався.
Як вбачається з матеріалів справи батько позивача ОСОБА_4 та бабця ОСОБА_3 відмовилися від прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 , що підтверджується нотаріально завіреними заявами доданими до матеріалів.
Коли позивач звернувся до нотаріуса з метою переоформлення спадщини після померлої, то нотаріусом йому було відмовлено, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на майно та рекомендовано звернутися до суду, що підтверджується листом приватного нотаріуса Робак Л.О. від 31.08.2021 за №4001/01-16.
Згідно ст. 1261 ч.1 ст. 1266 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з батьків, який його пережив, та батьки. Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові дідові, бабі, якби вони були живими на час відкриття спадщини.
Згідно ч.3 ст. 12, п.2 ч. 1 ст. 346 ЦК України особа може відмовитись від свого майнового права.
Право власності припиняється у разі відмови власника від права власності.
Відповідно до ч. 1.3 ст. 347 ЦК особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.
Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.
Так, згідно Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.1995р. №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» визначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні.
У п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22.12.1995р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; згідно ст. 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 120 Цивільного Кодексу УРСР 1963 року (в редакції, що діяла до 1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.
Згідно ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
За правилами ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
Згідно ч. 4 ст.3 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 4, 10, 133, 141, 258, 259, 263-265, 293, 315, 354 ЦПК України, суд -
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачі: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ).
Відповідач: Жовтанецька сільська рада Кам"янка-Бузького району Львівської області (юридична адреса: Львівська область Кам"янка-Бузький район с. Жовтанці вул. Львівська, 2).
Суддя : Самсін М.Л.