Справа № 372/4249/21
Провадження 2-з-198/21
ухвала

Іменем України

13 грудня 2021 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Висоцька Г.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову в межах цивільної справи № 372/4249/21 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до АТ КБ «Приватбанк», третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_5 , про визнання поруки припиненою та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

03.11.2021 року позивачі звернулись з відповідним позовом до суду.

04.11.2021 року відкрито провадження у вказаній справі. призначено розгадати справу у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

10.12.2021 року представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 подано заяву про забезпечення позову в межах цивільної справи № 372/4249/21. Заява обґрунтована тим, що на час розгляду справи відповідач продовжує стягувати (утримувати) кошти з рахунку ОСОБА_1 на погашення оспорюваної заборгованості за кредитним договором, порука за яким оспорюється позивачем. В подальшому це може утруднити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до частини 1 статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в межах заявленої заяви, суд прийшов до наступного.

Відповідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого2006 року № 3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Згідно з Конвенцією про захист прав і основних свобод людини (ст. 1) високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені у розділі 1 цієї конвенції.

Стаття 6 Конвенції гарантує кожному при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків право на справедливий і відкритий розгляд у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Частиною 1 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1 та 2 частини 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Також, відповідно до пункту 20 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК (судовий секвестр).

Перевіривши матеріали справи і заяву про забезпечення позову та оцінивши надані докази, а також враховуючи, що заява подана з додержанням вимог статті 151 ЦПК України, а заходи забезпечення позову у вигляді заборони вчинення дій, є видом забезпечення позову, передбаченим ст. 150 ЦПК України і відповідають предмету позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи, з урахуванням чого слід дійти висновку за можливе задовольнити заяву про забезпечення позову та заборонити АТ КБ «ПриватБанк» списувати автоматично кошти з рахунку відкритого на ім`я ОСОБА_1 , яка виникла на підставі кредитних правовідносин між сторонами.

При цьому, задовольняючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення його позову до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживача та стягнення коштів, суд виходить з того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист порушених прав позивача (який полягає не тільки у відновленні становища, яке існувало до порушення, але у запобіганні в подальшому порушенню прав заявника, у даному випадку - списанню коштів), за захистом яких вона звернулася до суду, оскільки списання коштів здійснюється із заробітної плати позивача для погашення спірної заборгованості за договором про надання банківських послуг та відповідно договору поруки.

Так судом встановлено, що між сторонами дійсно існує спір щодо списання відповідачем коштів із зарплатної картки позивача на погашення кредитної заборгованості, яку позивач оспорює, що підтверджується зверненням позивача з позовом до суду за захистом своїх прав та долученими нею доказами.

В такому випадку, забезпечення позову шляхом заборони банку автоматично проводити списання грошових коштів із заробітної картки позивача для погашення спірної простроченої заборгованості на строк до вирішення спору по суті та набрання рішенням суду законної сили є цілком доречним, обґрунтованим, достатнім та співмірним видом забезпечення позову у цій справі, зважаючи на те, що списання здійснюється із заробітної плати позивача.

Крім того, такий захід забезпечення жодним чином не перешкоджає господарській діяльності АТ КБ «ПриватБанк» і не порушує прав та інтересів банку, який після розгляду цього спору зможе, у випадку відмови в задоволенні позову, продовжити автоматичне списання коштів для погашення заборгованості.

При цьому, Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду.

За даних обставин доводи заяви про забезпечення позову є обґрунтованими, оскільки заборона відповідачу автоматично проводити списання грошових коштів із картки позивача є тимчасовим заходом і направлена на запобігання незаконного списання коштів із заробітної плати (основного джерела доходу). Ці заходи забезпечення позову застосовані для гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Відповідно ч. 6 ст. 154 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Згідно ч. 1 ст. 157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження..

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Забезпечити позов ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до АТ КБ «Приватбанк», третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_5 , про визнання поруки припиненою та стягнення коштів, шляхом заборони АТ КБ «Приватбанк» () стягувати та безспірно списувати грошові кошти з будь-якого рахунку ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), відкритого у АТ КБ «Приватбанк», на погашення заборгованості за кредитним договором № K2A3GA02920021 від 07.06.2007 року до набрання законної сили рішенням суду у цій справі.

Стягувач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Стягувач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: адреса: АДРЕСА_1 .

Стягувач: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Боржник: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», , адреса: вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001

Ухвалу в частині забезпечення позову направити Акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» на виконання, іншим сторонам для відома.

Ухвала в частині забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя: Г.В. Висоцька