1Справа № 335/7410/20 2/335/339/2021
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2021 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Макарова В.О.,
за участю секретаря судового засідання Фоміної Л.О.,
представника позивача адвоката Федорова Д.М.,
відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.
В позові позивач зазначила, що 14.02.2018 року уклала шлюб з відповідачем по справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстровано Вознесенівським районним у м. Запоріжжя відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про що зроблено відповідний актовий запис № 33.
Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , державна реєстрація народження якого проведена Вознесенівським районним у м. Запоріжжя відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про що 16.01.2019 року складено відповідний актовий запис № 66.
Дитина на теперішній час проживає разом з мамою, позивачем по справі.
Питання про утримання дитини, буде вирішуватися сторонами за їх обопільною згодою з урахуванням їх батьківських обов`язків.
Сімейні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинилися уже тривалий час. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Причина розпаду сім`ї полягає в тому, що спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами, розходження поглядів на сімейні відносини.
За таких обставин, позивач прийшла до остаточного висновку, що їх з відповідачем шлюб необхідно розірвати й подальше його збереження вже на її думку неможливе і недоречне та суперечить їх інтересам.
Тому, просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та ОСОБА_1 .
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити та розірвати шлюб.
Відповідач у судовому засіданні проти позовних вимог не заперечував, просив позов задовольнити.
Дослідивши матеріали в справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 , виданим Вознесенівським районним у м. Запоріжжя відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 14.02.2018 року, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що складено відповідний актовий запис за № 33.
Від шлюбу подружжя має сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , державна реєстрація народження якого проведена Вознесенівським районним у м. Запоріжжя відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про що 16.01.2019 року складено відповідний актовий запис № 66.
Сімейні відносини між сторонами фактично припинилися уже тривалий час, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть.
Причина розпаду сім`ї полягає в тому, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами, розходження поглядів на сімейні відносини, що спричинило відсутність взаємопорозуміння й вони втратили почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому збереження сім`ї є неможливим.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини і примушення до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження не може мати місце, як це передбачене ч. 4 вказаної статті.
Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.
Відповідно до ст. 109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.
Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Як передбачено ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та законних інтересів.
Судом було встановлено, що подружжя не підтримує сімейних (шлюбних) стосунків, проживають окремо, що свідчить про те, що сім`я розпалася та існує формально.
Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, і відповідач ці позовні вимоги визнає, то за таких обставин суд вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе, а тому є підстави для розірвання шлюбу.
Згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Суд вважає за доцільне позивачці ОСОБА_2 залишити її прізвище « ОСОБА_4 », оскільки остання при укладанні шлюбу його не змінювала.
Також, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу; згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Вирішуючи питання про судові витрати, суд вважає, що вони повинні залишитись за позивачем так як питання щодо їх стягнення ОСОБА_2 не заявлялись.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110-112 СК України, ст.ст. 4, 10, 12, 19, 23, 76-80, 206, 247, 259, 265, 268 ЦПК України, суд,
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_2 - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований Вознесенівським районним у м. Запоріжжя відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 33.
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вважати припиненим у день набрання чинності цим рішенням.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище « ОСОБА_4 ».
Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354, ст. 355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Повні відомості про сторін згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Вступна та резолютивна частини рішення постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 16.02.2021 року.

Повне судове рішення виготовлено 16.02.2021 року.

Суддя В.О. Макаров