Дата документу 13.12.2021 Справа № 937/3974/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 937/3974/21 Головуючий у 1 інстанції: Ковальова Ю.В.
№ 22-ц/807/3764/21 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Кочеткової І.В.

суддів: Кримської О.М.

Дашковської А.В.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу заапеляційною скаргою Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 25 серпня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

У травні 2021 року АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання, згідно із Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 22.07.2018, у результаті чого станом на 22.12.2020 виникла заборгованість у розмірі 58 249,11 грн., із яких загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 30 561 грн 49 коп та заборгованість за пенею та комісією у розмірі 27 687 грн 62 коп.

Посилаючись на вищезазначене, позивач просив суд стягнути на його користь з відповідача заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 22.07.2018 в розмірі 58 249 гр 11 коп.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 25 серпня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованість за кредитним договором «Мonobank» від 22.07.2018 у розмірі 22 889 (двадцять дві тисячі вісімсот вісімдесят дев`ять) гривень 65 копійок, яка складається з: заборгованості по кредиту (тіло кредиту) в розмірі 22 889 гривень 65 копійок, та витрати по сплаті судового збору в сумі 892 (вісімсот дев`яносто дві) гривні 02 копійки.

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, розподілити судові витрати. Вважає помилковими висновки суду першої інстанції про те, що позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження умов кредитування, зокрема, щодо розміру відсоткової ставки.

Відзив на апеляційну скаргу в порядку статті 360 ЦПК України до суду не надходив.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України, у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно із частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно зі статтею 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Враховуючи положення частини першої статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині не відповідає повною мірою.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що підписана ОСОБА_1 анкета-заява про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг не містить суттєвих умов кредитного договору, зокрема, щодо розміру відсоткової ставки, пенею та комісією. Проте, оскільки ОСОБА_1 фактично отримала кошти від банку і користувалася ними, з останньої підлягає стягненню сума отриманих нею коштів.

Вказані висновки суду першої інстанції є помилковими.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України регламентовано, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Враховуючи положення статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Із матеріалів судової справи відомо, що ОСОБА_1 22.07.2018 підписала анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг (а.с.9).

В анкеті-заяві зазначено, що відповідач погоджується з тим, що ця анкета-заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (далі Договір).

Також у зазначеній заяві вказано, що підписанням цього Договору відповідач підтверджує, що вона ознайомлена із Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримала їх примірник у мобільному додатку, вони їй зрозумілі та не потребують додаткового роз`яснення.

Відповідач у заяві від 22.07.2018 засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, який буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з Договором.

Відповідно до положень статті третьої Закону України «Про електронний цифровий підпис», електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: 1) електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; 2) під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; 3) особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.

Підписавши заяву-анкету, яка є складовою частиною кредитного договору, ОСОБА_1 , відповідно до статей 3, 627 ЦК України, добровільно погодила такі умови кредитного договору, взявши на себе відповідні зобов`язання.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення по справі, вважав, що банк допустився похибки у розрахунку точного залишку заборгованості за наданим кредитом, а тому відрахував нараховані відсотки за користування кредитними коштами із тіла кредиту.

Колегія суддів вважає зазначені висновки суду першої інстанції помилковими, оскільки вони здійсненні із неправильним використанням положень Договору як правової підстави для виконання зобов`язання.

Аналізуючи розрахунок заборгованості за договором № б/н від 22.07.2018, укладеного між Універсал Банк та клієнтом ОСОБА_1 станом на 22.12.2020, суд апеляційної інстанції зазначає, що заборгованість за Договором становить 30 561 грн 49 коп (тіло кредиту), заборгованість за пенею та комісією 27 687 грн 62 коп. Утім, залишок заборгованості за відсотками відсутній. Так, періодично відбувалася сплата зазначених відсотків, а тому в остаточному підрахунку банк зазначив, що залишок заборгованості за відсотками становить 0 грн 0 коп.

Посилання суду першої інстанції на неправильне нарахування банком на тіло кредиту відсотків, які по суті сплачені та не утворюють додаткової заборгованості, є помилковими.

Таким чином, рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками за користування кредитом, відповідно до другого та четвертого пунктів частини першої статті 376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині постанови про часткове задоволення позовних вимог банку та стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованості в розмірі 30 561 грн 49 коп.

Щодо позовних вимог АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» про стягнення з відповідача пені та комісії, апеляційний суд зазначає наступне.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Аналіз вищезазначених положень законодавства дозволяє дійти наступного висновку. У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначені актами діючого законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначені сторонами безпосередньо у договорі).

Матеріали справи містять надані банком Умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при надані банківських послуг щодо карткових продуктів (далі Умови і правила). Пунктом сьомим додатків до Умов і правил зазначено, що інформація, надана кредитодавцю зберігає чинність та є актуальною до 01.01.2019 (а.с.24).

Доказів на підтвердження факту ознайомлення відповідача із Умовами і правилами, які набрали чинності та діяли після 01.01.2019 , позивачем не надано. А тому, у суду відсутні підстави вважати, що відповідач була належним чином ознайомлена і погодилася із зазначеними Умовами і правилами.

Із розрахунку заборгованості за договором № б/н від 22.07.2018, укладеним між Універсал Банк та клієнтом ОСОБА_1 відомо, що станом на 01.01.2019 залишок поточної заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) становить 25 732 грн 48 коп. Водночас, нараховані на зазначені дату пеня та комісія відсутні (а.с. 8).

Станом на 22.12.2020 заборгованість за Договором становить 30 561 грн 49 коп (тіло кредиту), заборгованість за пенею та комісією 27 687 грн 62 коп. Як видно із наданого до матеріалів справи розрахунку, пеня та комісія нараховувалися з 01.03.2019 року. Утім, на вказану дату припинила діяти редакція Умов і правил, до яких приєдналася відповідач 22.07.2018, а тому нарахування банком пені та комісії здійснювалися на підставі оновлених Умов і правил.

Підписуючи заяву-анкету від 22.07.2018, відповідач погодилася з умовами, які діяли до 01.01.2019.

Матеріали справи не містять підтверджень, що відповідач ознайомилася і погодилася з Умовами і правилами, які почали діяти з 01.01.2019 на заміну попередніх.

Істотними умовами договору, відповідно до частини першої статті 638 ЦК України, є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із суті зазначеного слідує, що умови про розмір та порядок нарахування пені та комісії за кредитним договором є істотними.

Частиною першою статті 651 ЦК України встановлено, що зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 6.1 Умов і правил встановлено, що зміни до Договору, в тому числі цих Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при надані банківських послуг щодо карткових продуктів, вносяться за згодою сторін. При цьому під згодою Сторін у даному пункті розуміється направлення Банком Клієнту повідомлення (пропозиції) про зміни умов Договору та акцепту Клієнтом зазначених змін. Акцепт змін Клієнтом може бути здійснено в один із таких способів: підписання відповідного документа в мобільному додатку; направлення месенджерів; продовження користування послугами Банку (а.с. 18 (зворотній бік). Утім, позивач не надав жодних доказів на підтвердження факту надсилання відповідачу Умов і правил, які вступили у силу та почали діяти з 01.01.2019, так само як і на підтвердження факту згоди відповідача із такими Умовами і правилами. Тому залишається невідомим факт того, чи містили умови, які почали діяти з 01.01.2019, щодо сплати пені та комісії у зазначених у розрахунку розмірах, що додані банком до позовної заяви, і порядках нарахування.

За таких підстав, в даному випадку є неможливим застосування до вказаних правовідносин правил частини першої статті 634 ЦК України, оскільки Умови і правила, які діяли у період їх нарахування ОСОБА_1 (з 01.03.2019 по 01.03.2020) не були надані відповідачу для ознайомлення, як і до матеріалів позовної заяви.

Тому, позовні вимоги про стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» пені та комісії задоволенню не підлягають.

Згідно із частинами першою, тринадцятою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, АТ «Універсал Банк» має право на компенсацію відповідачем суми судового збору, сплаченого за подання позовної заяви та апеляційної скарги, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 2 977 грн 50 коп.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити частково.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 25 серпня 2021 у цій справі скасувати та ухвалити нове про часткове задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства «Універсал Банк» (, юридична адреса: 04114, Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19) заборгованість за кредитним договором в розмірі 30 561,49 грн (тридцять тисяч п`ятсот шістдесят одна гривня 49 копійок) та судовий збір в розмірі 2 977,50 грн ( дві тисячі дев`ятсот сімдесят сім гривень 50 копійок).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Головуючий І.В. Кочеткова

Судді О.М. Кримська

А.В. Дашковська