Справа № 950/1841/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2021 року м.Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Бакланова Р. В. за участю секретаря - Гладкової С.В., представника позивача - Васильця С.О.

розглянувши в місті Лебедині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат - Василець Сергій Олексійович до Лебединської міської ради Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини;

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, мотивує свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина на належне майно до якого входить право на земельну частку (пай), розміром 4,44 в умовних кадастрових гектарах, належну на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) срія СМ №0223409 від 21 березня 1997 року. Позивачка є спадкоємицею майна померлого за заповітом. Коли звернулася до нотаріуса по питанню оформлення спадкового майна, отримала відмову оскільки нею пропущений встановлений чинним законодавством шестимісячний строк звернення до суду. Вона звернулася до суду просить визначити їй додатковий строк терміном у три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , оскільки вона пропустила строк звернення з заявою з поважної причини.

Представник позивачки в судовому засіданні ствердив позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Від представника відповідача надійшла заява в якій він просить провести розгляд справи у його відсутності, на вирішення питання покладається на розсуд суду.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 21 березня 1997р. на ім`я ОСОБА_2 був виданий Сертифікат на право на земельну частку (пай) серія СМ №0223409, як члена Колективного сільськогосподарського підприємства «Червона Зірка» Лебединського району Сумської області у відповідності з яким йому належить право на земельну частку (пай) розміром 4,44 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с. 5). Вказаний Сертифікат на право на земельну частку (пай) був зареєстрований 25 березня 1997р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №409 (а.с. 5 зворот).

05 червня 2002р. ОСОБА_2 склав заповіт, у відповідності з яким все своє майно, що буде належати йому на день смерті і з чого б воно не складалося, він заповідав ОСОБА_1 , 1936р.н. с.Гринцево Лебединського району Сумської області (а.с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Лебедині Сумської області ОСОБА_2 помер, про що Лебединським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Сумському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Суми було видане свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 від 28 липня 2021р. (а.с. 7).

Останнім місцем реєстрації ОСОБА_2 було АДРЕСА_1 , Комунальна установа Сумської обласної ради Лебединський психоневрологічний інтернат, що підтверджується довідкою від 04 червня 2021р. вих.№01/24 (а.с. 8).

Згідно ст.1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

Звернувшись до Лебединської державної нотаріальної контори Сумської області для оформлення необхідних документів для прийняття ОСОБА_1 спадщини та оформлення права власності в порядку спадкування на вищевказану земельну частку (пай), представник позивача отримав відмову, мотивовану тим, що нею був пропущений шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , про була видана відповідна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13 серпня 2021р. (а.с. 9)

Як встановлено ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 Цивільного кодексу України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 Цивільного кодексу України).

Ч.1 ст.1269 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Строк прийняття спадщини встановлений ч.1 ст.1270 Цивільного кодексу України і складає шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ст.1221 Цивільного кодексу України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Ст.1222 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ст.1223 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.1272 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно абз.6 п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008р. поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Відповідно до правової позиції висловленої Верховним Судом України в постанові від 06 вересня 2017р. у справі № 6-496цс17, постанові Верховного Суду від 26 червня 2019р. у справі № 565/1145/17 необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Відповідно до положень ст.63 Закону України «Про нотаріат» в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з пунктами 7, 209, 188, 214 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004р. №20/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 283/8882 (чинного на час виникнення спірних правовідносин), довідки про заповіти (про наявність заповіту, його зміст та ін.) видаються особам, щодо яких було складено заповіт, а також органам, переліченим в абзаці третьому пункту 7, та спадкоємцям за законом тільки після смерті заповідача за умови подання свідоцтва про його смерть. При підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом шляхом витребування відповідних доказів перевіряє: факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, наявність та чинність спадкового договору, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво; перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. Нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі.

Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини.

В той же час ні нотаріус, ні посадові особи органу місцевого самоврядування, уповноважені на вчинення нотаріальних дій такого повідомлення Позивачеві не направляли, сповіщення в пресі не здійснювали.

З інформаційних довідок зі спадкового реєстру від 12.10.2021, що видані приватним нотаріусом Сумського районного нотаріального округу Сумської області Фурдиловим Ю.В. (а.с. 26-29), встановлено, що після смерті ОСОБА_2 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 спадкова справа не заводилась.

Суд, враховуючи надані представником позивачки докази, визнання позову відповідачем, беручи до уваги покази свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 які кожен зокрема, повідомили, що добре знають позивачку ОСОБА_1 , пояснили, що вона лише нещодавно дізналася про існування на її ім`я заповіту, оскільки зараз відбувається оформлення права власності невитребуваних земельних ділянок. Тому суд, вважає поважною причину пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини, тому відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України їй необхідно визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_2 спадкодаємиці - ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 12, 13, 83, 89, 133, 141, 200, 247,258, 259, 265 Цивільно процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , додатковий строк терміном у три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бакланов Р. В.