Ухвала

Іменем України

17 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 203/4130/13-ц

провадження № 61-1628ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Коротенка Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 грудня 2020 року за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про визнання дій та наказу про звільнення незаконними, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому, уточнивши свої позовні вимоги, просив визнати незаконними дії відповідача щодо його звільнення за пунктом 1 статті 40 КЗпП України, тобто визнати незаконним наказ від 27 травня 2013 року № 512к;

поновити його на посаді менеджера по Південно-Східному регіону Управління по роботі з боржниками регіональної мережі Департаменту проблемних активів роздрібного бізнесу ПАТ «Банк Форум»;

стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28 травня 2013 року по час поновлення на роботі в сумі 46 590,72 грн.

Кіровський районний суд м. Дніпропетровська рішенням від 22 жовтня 2013 року в задоволенні позову відмовив.

Апеляційний суд Дніпропетровської області рішенням від 19 червня 2014 року рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2013 року скасував та ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив. Визнав незаконним наказ від 27 травня 2013 року про звільнення ОСОБА_1 . Поновив ОСОБА_1 на посаді менеджера по Південно-Східному регіону управління по роботі з боржниками департаменту проблемних активів роздрібного бізнесу ПАТ «Банк Форум». Стягнув з ПАТ «Банк Форум» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 50 351 грн. Вирішив питання про розподіл судових витрат.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 03 грудня 2014 року касаційну скаргу ПАТ «Банк Форум» задовольнив, рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 червня 2014 року скасував, рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2013 року залишив в силі.

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2013 року.

Заяву ОСОБА_1 мотивував тим, що рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2013 року відмовлено йому в задоволенні позову. Під час ознайомлення з матеріалами справи № 203/2820/15-ц ним було встановлено значну кількість нововиявлених обставин. Зокрема, з копій відповіді ДФС України та Пенсійного фонду України було встановлено, що банком приймались на вільні вакантні посади чисельна кількість працівників. Посадовими особами банку під час розгляду справи, для викривлення інформації про встановлення наявності скорочення, надавалась до різних судових інстанцій недостовірна інформація про кількість штатних одиниць. За цим фактом Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області винесено постанову про внесення даних до ЄРДР за № 00000465. Так, до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська у цивільній справі № 204/7246/13-ц за позовом ОСОБА_2 , банк надав штатний розклад станом на 01 червня 2013 року, який містить кількість посад - 2020 штатних одиниць. До апеляційного суду Дніпропетровської області у цивільній справі № 203/4130/13-ц банком надано штатний розклад станом на 01 червня 2013 року з кількістю посад - 1989 штатних одиниць. А до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у справі № 202/27877/13-ц надав штатний розклад станом на початок червня 2013 року з кількістю посад - 2015 штатних одиниць. Також, не співпадає кількість штатних одиниць у наданих до судів штатних розкладах станом на 01 липня 2013 року, у справі № 203/4130/13-ц надано штатний розклад на 2020 штатних одиниць, у справі № 200/11987/13-ц - на 2052 штатні одиниці. З дослідження штатних розкладів вбачається, що скорочення в банку не здійснювалось, а навпаки кількість штатних одиниць збільшилась, а тому не було фактичних підстав звільняти його за пунктом 1 статті40 КЗпП України. Адміністрація банку була зобов`язана його повідомити про наявні вакансії, забезпечити працевлаштування. За обставин фальсифікації доказів судам було складено здійснити перевірку та встановити факт скорочення чисельності або штату працівників. Крім того, було встановлено розбіжності в кількості штатних одиниць та наявність значної кількості вакантних посад станом на дату вручення йому попередження 21 лютого 2013 року та до звільнення 27 травня 2013 року. Про це свідчить той факт, що банк приймав нових співробітників на посади, які мав право займати він. З урахуванням наведеного, ОСОБА_1 просив скасувати рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2013 року за нововиявленими обставинами та прийняти нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Кіровський районний суд м. Дніпропетровська ухвалою від 13 червня 2019 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 грудня 2020 року, в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2013 року відмовив.

29 січня 2021 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 грудня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу для розгляду до суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частина четверта, п`ята статті 423 ЦПК України).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

За змістом наведених правових норм необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2013 року, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, встановивши, що на наявність вакантних посад на момент попередження ОСОБА_1 про звільнення та на момент звільнення, які йому не пропонувались, а також на розбіжності в частині кількості штатних одиниць у штатних розкладах, що надавались банком по цій та іншій справі, що перебувала в провадженні Красногвардійського та Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, ОСОБА_1 посилався в апеляційній скарзі на рішення суду від 22 жовтня 2013 року та поясненнях до неї, а також в запереченнях на касаційну скаргу, дійшов правильного висновку, що обставини, на які посилається заявник не є нововиявленими в розумінні статті 423 ЦПК України.

Згідно з частиною четвертою статті 394 ЦПК України, у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Аргументи касаційної скарги не спростовують висновків судів, правильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо його застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судових рішень.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження не підлягає окремому розгляду клопотання заявника про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2019 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 16 грудня 2020 року.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 грудня 2020 року за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про визнання дій та наказу про звільнення незаконними, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

В. С. Жданова

Є. В. Коротенко