Ухвала

13 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 199/6591/19

провадження № 61-18818ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 02 березня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Територіальної громади в особі Дніпровської міської ради про визнання права власності на частину домоволодіння за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 20 листопада 2021 року засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 02 березня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 червня 2021 року у вказаній вище справі.

Дана касаційна скарга подана із пропуском строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третійстатті 394 цього Кодексу.

ОСОБА_1 разом із касаційною скаргою подала клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження посилаючись на те, що копію оскаржуваної постанови отримала у серпні 2021 року. Також зазначає, що із серпня 2021 року погіршився її стан здоров`я, а тому із вересня місяця вона перебуває на лікуванні та продовжує його.

На підтвердження зазначеного надала копію направлення від 03 вересня 2021 року, копію консультації від 15 вересня 2021 року, копію виписного епікризу з 30 вересня 2021 року по 18 жовтня 2021 року, копію огляду хірурга-ендокринолога від 13 жовтня 2021 року, копію виписного епікризу з 29 жовтня по 02 листопада 2021 року, копію довідки від 02 листопада 2021 року, копію медичного висновку від 29 жовтня 2021 року, копію договору доручення від 29 жовтня 2021 року.

Відповідно до пункту 8 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинна бути зазначена дата отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.

До касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, за наявності (пункт 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України).

У порушення вимог статті 392 ЦПК України, ОСОБА_1 не вказала відповідних відомостей щодо дати отримання копії оскаржуваної постанови, яке оскаржується нею у касаційному порядку та не надала відповідних доказів.

Без встановлення дати отримання відповідачем оскаржуваної ухвали неможливо оцінити дотримання заявником строків звернення до суду з касаційною скаргою, встановлених статтею 390 ЦПК України.

Зазначені висновки суду узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 16 вересня 2021 року у справі № 240/10995/20.

З урахуванням наведеного на підтвердження зазначених обставин пропуску строку на касаційне оскарження заявнику слід надати відповідну довідку суду про дату отримання нею судового рішення апеляційного суду або інші належні докази (копію конверту з штрихкодовим ідентифікатором для відстеження дати отримання копії постанови; копію супровідного листа про направлення оскаржуваної постанови; копію розписки про вручення оскаржуваних судових рішень) в оригіналах чи належним чином завірені їх копії, або навести інші підстави з відповідними доказами.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

ОСОБА_1 також просить звільнити її від сплати судового збору посилаючись на те, що вона перебуває у скрутному матеріальному становищі у зв`язку із хворобою, оскільки перебуває на лікарняних. На підтвердження заявником надано копію трудової книжки, копію довідки форми ОК-5, копію документів про витрати на лікування.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір», суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З огляду на положення наведених норм закону, а також враховуючи наведені заявником обставини та надані докази, наявні підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Крім цього, положеннями частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо: справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду; в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими, якщо касаційну скаргу обґрунтовано такою підставою; судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні; судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу; справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою; судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції; суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Відповідно до частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; або суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Касаційна скарга ОСОБА_1 не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

У касаційній скарзі заявник посилається на те, що аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати касаційного цивільного суду у постанові від 27 грудня 2018 року у справі № 530/62/14-ц та на постанову Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17.

Однак, таке посилання не є виконанням вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, оскільки заявник не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України.

Посилання на роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року не є постановою Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах. Тому посилання на вказані роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не може бути підставою касаційного оскарження судових рішень.

За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та надіслати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та встановити заявникові строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 02 березня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 червня 2021 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 02 березня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Територіальної громади в особі Дніпровської міської ради про визнання права власності на частину домоволодіння за набувальною давністю залишити без руху.

Надати для усунення зазначеного вище недоліку строк до 13 січня 2022 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко