Справа № 749/1107/20
Номер провадження 2/749/52/21
"15" лютого 2021 р. м. Сновськ
Щорський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючої судді - Шаповал З.О.
з участю секретаря Мирошниченко А.М.
представника позивача ОСОБА_1
представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сновськ, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу №749/1107/20 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Сновська міська рада Корюківського району Чернігівської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,-
Ухвалою суду від 29.12.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с.37).
Ухвалою суду від 28.01.2021 року відмовлено у прийнятті визнання позову ОСОБА_5 та представником відповідача ОСОБА_2 , адвокатом Мажугою Олегом Вікторовичем у цивільній справі №749/1107/20 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Залучено до участі у справі №749/1107/20 Сновську міську раду Корюківського району Чернігівської області (місце знаходження Чернігівська обл., Сновський р-н, місто Сновськ, ВУЛИЦЯ БАНКОВА, будинок 5) в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Закрито підготовче провадження (а.с.137-139).
Позивач ОСОБА_4 у судовому засіданні відсутня, до суду надала заяву в якій просить справу розглянути без її участі (а.с.135).
Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Вважає, що вірним відповідачем у даній справі повинні бути саме відповідачі.
Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 який діє на підставі довіреності від 04.01.2020 року та ордеру від 17.01.2020 року, не заперечував проти задоволення позову.
Відповідач ОСОБА_5 у судовому засіданні відсутня, до суду надала заяву в якій позов визнає та просить справу розглянути у її відсутності (а.с.49).
Суд, вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 09.06.2005 року ( а.с. 9), яка була матір`ю позивача ( а.с. 16-20).
Згідно копії заповіту від 13.11.1995 року, зареєстрованого в реєстрі № 85, ОСОБА_6 заповіла все своє майно ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 ( а.с. 21).
Згідно заяв ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , засвідчених приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу, Чернігівської області Красногор О.В., вбачається що вони не претендують на прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_6 . Спадщину після її смерті не прийняли та приймати не збираються ( а.с. 27,28).
Згідно довідки від 24.07.2019 року № 128 за адресою: АДРЕСА_1 була зареєстрована і проживала одна ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , прописана з 22.09.1977 року та виписана у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 11).
Рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 02.04.2020 року визначено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 терміном на 2 (два) місяці з дня набрання рішенням законної сили.

ОСОБА_4 17.09.2020 року звернулась до приватного нотаріуса Сновського нотаріального округу Чернігівської області Гордійко О.П. з заявою про прийняття спадщини після смерті смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.52).

За заявою ОСОБА_4 заведено спадкову справу до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 №114/2020 (а.с.51).

15.12.2020 року приватним нотаріусом Сновського нотаріального округу Чернігівської області Гордійко О.П. винесена постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірну земельну ділянку у зв`язку з тим, що у державному акті міститься виправлення, що унеможливлює оформлення спадкових прав на спірну земельну ділянку в нотаріальному порядку (а.с.120, 121).

Зі спадкової справи №114/2020 яка відкрита до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 не прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6 , що не заперечується сторонами. При цьому вони не претендують на прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_6 . Спадщину приймати не збираються.

Як роз`яснено в пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Оскільки спадщина після смерті ОСОБА_6 відкрилася після 01.01.2004 року, до даних правовідносин застосовується норми Цивільного Кодексу України від 2003 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.10 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (далі - постанова Пленуму № 7) згідно до ст. 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Виходячи з приписів ст.4 ЦПК України, відповідач це особа, яка, на думку позивача або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, належного відповідача.

Таким чином, неналежний відповідач це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі належному відповідачеві.

Зазначене підтверджується позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 30.01.2019 у справі № справа № 2-797/2008.

Відповідно до принципу диспозитивності, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням, зокрема, фізичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частини перша і третя статті 13 ЦПК України).

Відповідачем є особа чи держава (частина друга статті 48 ЦПК України), до якої звернуті матеріально-правові вимоги позивача.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц (пункт 41); від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (пункт 49); від 21 листопада 2018 року у справі №127/93/17-ц (пункт 50); від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункти 37, 54); від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.4)).

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті чи для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та приймає рішення щодо суті заявлених до належного відповідача вимог.

Таких правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 року у справі №552/6381/17.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Аналогічне положення міститься в Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляд цивільних справа про спадкування».

Як вбачається з матеріалів справи позивачем притягнуто як відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , які спадщину у встановлений строк не прийняли, а тому вони не повинні відповідати за пред`явленим позовом так як обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі належному відповідачеві, а саме територіальній громаді в особі Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області, що узгоджується з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» та Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляд цивільних справа про спадкування».

Стороною позивача у цій справі клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем, чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача не заявлялось.

За таких обставин у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Сновська міська рада Корюківського району Чернігівської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258, 259, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Сновська міська рада Корюківського району Чернігівської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його (проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду або через Щорський районний суд Чернігівської області.

Повний текст складено 15.02.2021 року

Суддя З.О.Шаповал