Справа № 561/115/21
УХВАЛА

16 лютого 2021 року смт. Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді Снітчук Р.М.

за участі секретаря Петровець М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Зарічне подання державного виконавця Зарічненського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Г. Полюхович про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобов`язань боржника ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

У зазначеному поданні державний виконавець покликається на те, що на виконанні у Зарічненському районному відділі ДВС знаходиться зведене виконавче провадження № 59736022 з виконання виконавчих документів: виконавчого листа № 561/593/16-ц, виданого Зарічненським районним судом Рівненської області 05.12.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості в розмірі 28538 грн. 20 коп., виконавчий лист №817/1972/16 від 28.08.2017 року, виданий Рівненським окружним адміністративним судом 28.08.2017 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ГУДФС у Рівненській області заборгованості в розмірі 28349,06 грн., виконавчий лист № 817/1386/15, виданий Рівненським окружним адміністративним судом 28.09.2015 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ГУДФС у Рівненській області заборгованості в розмірі 12708,48 грн., виконавчий лист № 817/1386/15, виданий Рівненським окружним адміністративним судом 28.09.2015 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ГУДФС у Рівненській області заборгованості в розмірі 7270,43 грн.

Загальний розмір заборгованості за вказаними виконавчими документами становить 83352,02 грн.

У добровільному порядку зазначені судові рішення боржник не виконав, від сплати заборгованості ОСОБА_1 ухиляється.

На виклики державного виконавця 15.01.2019 року та 29.01.2021 року ОСОБА_1 не з`явився, не повідомивши про причини неявки.

04.10.2019 року ОСОБА_1 , з`явившись до відділу ДВС, пояснив, що здійснює часткове погашення боргу та зобов`язався сплатити заборгованість до 11.10.2019 року.

У ході проведення виконавчих дій державним виконавцем встановлено, що ОСОБА_1 на обліку в управлінні Пенсійного фонду України, Центрі зайнятості населення не перебуває, не працевлаштований, інформація про рахунки, відкриті на ім`я боржника, у банках чи інших фінансових установах відсутня, офіційних видів доходів не має.

Відповідно до інформаційної довідки від 09.01.2019 року з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна за ОСОБА_1 значаться зареєстрованими: нежитлові приміщення, гаражі та столярний цех, що по АДРЕСА_1 .

З інформації регіонального сервісного центру МВС у Рівненській області від 09.01.2019 року вбачається, що за ОСОБА_1 зареєстровано транспортний засіб ГАЗ 53124750, номерний знак НОМЕР_1 .

Постановою державного виконавця від 03.12.2020 року накладено арешт на грошові кошти та майно боржника ОСОБА_1

04.02.2021 року до Зарічненського РВ ДВС звернувся представник стягувача АТ КБ «Приватбанк» Набухотний Г.О. із повідомленням про те, що ОСОБА_1 має намір виїхати за межі України, з метою ухилення від виконання судових рішень та просив звернутися до суду із поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань.

Покликаючись на п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», а також на те, що боржник ОСОБА_1 ухиляється від виконання судових рішень, державний виконавець просив тимчасово його обмежити у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань за вказаними судовими рішеннями.

У судове засідання державний виконавець не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд подання за її відсутності.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 441 ЦПК України, зокрема, що вказане подання підлягає до розгляду негайно, суд вважає за можливе здійснювати його розгляд за відсутності державного виконавця.

Дослідивши надані письмові докази, суд вважає подання державного виконавця необґрунтованим і таким, що не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що на виконанні у Зарічненському районному відділі ДВС знаходиться зведене виконавче провадження № 59736022 з виконання виконавчих документів: виконавчого листа № 561/593/16-ц, виданого Зарічненським районним судом Рівненської області 05.12.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості в розмірі 28538 грн. 20 коп., виконавчий лист №817/1972/16 від 28.08.2017 року, виданий Рівненським окружним адміністративним судом 28.08.2017 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ГУДФС у Рівненській області заборгованості в розмірі 28349,06 грн., виконавчий лист № 817/1386/15, виданий Рівненським окружним адміністративним судом 28.09.2015 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ГУДФС у Рівненській області заборгованості в розмірі 12708,48 грн., виконавчий лист № 817/1386/15, виданий Рівненським окружним адміністративним судом 28.09.2015 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ГУДФС у Рівненській області заборгованості в розмірі 7270,43 грн.

04 січня 2019 року, 11 січня 2018 року державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчого провадження за вищевказаними судовими рішеннями, які направлені для відома боржнику.

Загальний розмір заборгованості за вказаними виконавчими документами становить 83352,02 грн. На день розгляду подання в суді зазначені зобов`язання боржником не виконані.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України в в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Таким чином, громадянин України може бути тимчасово обмежений у праві виїзду за кордон у разі його ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Разом з тим, відповідно до ст. 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікований Законом України 11 вересня 1997 р.) та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Згідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавленим права в будь-який час повернутись в Україну.

З наведеного вбачається, що для здійснення такого тимчасового обмеження конституційних прав громадянина України повинні бути достатньо вагомі підстави, які свідчили б про необхідність застосування такого заходу, насамперед в інтересах забезпечення виконання судового рішення. Такими, зокрема, можна вважати встановлення факту свідомого ухилення боржника від виконання судового рішення, вчинення дій, що свідчили б про намагання боржника шляхом виїзду за межі України ухилитись від виконання рішення суду, тощо.

Однак, як вбачається із подання та матеріалів доданих до нього, жодних обґрунтованих доводів, які свідчать про свідоме ухилення боржника від виконання рішення суду чи намагання ухилитись від його виконання шляхом виїзду за межі України, суду державним виконавцем не наведено та жодних доказів цього не надано.

Суд вважає, що наявність невиконаних судових рішень не може свідчити про навмисне їх невиконання чи ухилення від виконання, і не може бути підставою для застосування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України за відсутності доказів ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань.

Так, державний виконавець вказує у поданні про те, що на виконання судових рішень ним вчинено ряд виконавчих дій, а саме здійснено запити з метою встановлення наявності у боржника майна чи грошових коштів. З отриманих відповідей встановлено, що за боржником рахується зареєстрованим нерухоме майно і транспортні засоби.

Зокрема, з інформаційної довідки від 09.01.2019 року з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що за ОСОБА_1 значаться зареєстрованими: нежитлові приміщення, гаражі та столярний цех, що по АДРЕСА_1 .

З інформації регіонального сервісного центру МВС у Рівненській області від 09.01.2019 року вбачається, що за ОСОБА_1 зареєстровано транспортний засіб ГАЗ 53124750, номерний знак НОМЕР_1 .

Наведене вказує на те, що державним виконавцем у ході примусового виконання зазначених судових рішень може бути звернено стягнення на виявлене рухоме та нерухоме майно боржника, у порядку, визначеному законом та зазначений у поданні спосіб втручання у конституційні права фізичної особи є надмірним.

Крім того, з матеріалів, долучених до подання, вбачається, що державним виконавцем не надано достатніх доказів, які б свідчили про ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження в Україні»

виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Права та обов`язки державного виконавця, визначені у ч. 2, ч. 3 ст. 18 цього ж Закону, тому державний виконавець має використати всі можливості для повного і своєчасного виконання судового рішення, передбачені цим Законом.

Враховуючи наведене, суд вважає, що сам факт невиконання судових рішень боржником без надання належних доказів, які б безспірно стверджували про його намагання ухилитись від виконання такого, зокрема, і шляхом виїзду за межі України, не може бути підставою для хоч і тимчасового, проте обмеження конституційних прав громадянина України.

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні зазначеного подання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 18 Закону України „Про виконавче провадження", ст. 6 Закону України „Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", ст. 441 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання державного виконавця Зарічненського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Г. Полюхович про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобов`язань боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Снітчук Р.М.