Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5179/21
Номер провадження2/711/2480/21
РІШЕННЯ
23 листопада 2021 року м. Черкаси
Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Казидуб О. Г.
при секретарі Зайцевій О. І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Придніпровський відділ державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -
Адвокат Могилей С.В., як представник ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В., приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 у липні 2021 року отримала від старшого державного виконавця Придніпровського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Шаповала О.А. постанову про відкриття виконавчого провадження № 65773508 від 11.06.2021 року, постанову про арешт коштів боржника № 65773508 від 15.06.2021, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № 65773508 від 15.06.2021 року, постанову про стягнення виконавчого збору № 65773508 від 15.06.2021 року.
Стягнення з неї заборгованості за вищезазначеним кредитним договором проводиться за період з 25.03.2019 року по 10.02.2021 року.
Також зазначає про те, що із отриманої нею від приватного виконавця копії виконавчого напису № 7791 від 10.02.2021 року вбачається те, що нотаріус при його вчиненні не пересвідчився не тільки в існуванні боргових зобов`язань, а тим більше у безспірності заборгованості ОСОБА_1 перед відповідачем за відповідним кредитним договором.
Жодних боргових зобов`язань та прострочення їх виконання, внаслідок чого могло бути вчинено виконавчий напис № 7791 від 10.02.2021 року за період з 25.03.2019 року по 10.02.2021 року, вона не має. Жодного іншого кредитного договору, доповнень до нього з відповідачем вона не підписувала, тому, їй невідомо на підставі яких первинних фінансових документів, наданих відповідачем нотаріусу було вчинено зазначену вище нотаріальну дію, яку вона вважає незаконною та протиправною.
Разом з тим, зазначає, що первинним кредитором ТОВ «Інфіфінанс» на її адресу не надсилалося жодного повідомлення, вимоги та інших доказів, які б могли б стверджувати про існування у неї заборгованості перед відповідачем.
Отже, зазначає, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису № 7791 від 10.02.2021 року не пересвідчився у існуванні, а тим паче безспірності заборгованості позивача перед відповідачем за вищезазначеним договором, внаслідок чого ним було порушено приписи ст. ст. 87,88 ЗУ «Про нотаріат» і як наслідок, було видано незаконний виконавчий документ.
20 серпня 2021 року ухвалю суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання з викликом сторін. Даною ухвалою зобов`язано ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» надати належним чином завірені копії документів на підставі яких, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис №7791 від 10.02.2021 за зверненням ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ».
Представник позивача-адвокат Могилей С. В. надав заяву з проханням справу розглянути без його участі, підтримав позов, просив його задоволити.
Представник ТОВ «Фінпром Маркет» в судове засідання не з`явився, надавши через канцелярію суду заяву про визнання позовних вимог, в якій зазначив, що ТОВ «Фінпром маркет» визнає позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрованого за № 7791 від 10 лютого 2021 року таким, що не підлягає виконанню та стягнення з ТОВ «ФінпромМаркет» судового збору за подання позовної заяви в розмірі 454 грн. (50 % судового збору) та подання зави про забезпечення позову в розмірі 227 грн.. Інші вимоги позивача, такі як стягнення орієнтовних судових витрат в розмірі 4000 грн. не визнають. А тому, просить суд задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. зареєстрованого за № 7791 від 10 лютого 2021 року таким, що не підлягає виконанню та стягнути з ТОВ «Фінпром Маркет» судового збору за подання позовної заяви в розмірі 454 грн. та подання заяви про забезпечення позову в розмірі 227 грн. Також, 14 вересня 2021 року через канцелярію суду директор ТОВ «Фінпром Маркет» надав заяву про відмову у задоволенні витрат на правничу допомогу.
Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Придніпровський відділ державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) в судове засідання не з`явились, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку за зареєстрованим місцезнаходженням. Своїх пояснень щодо предмету спору не надали.
Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).
Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон) нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону та глава 16 розділу ІІ Порядку.
Згідно зі статтею 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Порядок містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку).
Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у кредитора (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку). За змістом підпункту 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка боржника на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану у договорі адресу.
Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку.
Статтею 50 Закону визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати саме безспірна заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону). Характер правового регулювання вказаних правовідносин дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості, чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із Переліком документів, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Позивач ОСОБА_1 заперечує наявність заборгованості стягнутої оскаржуваним виконавчим написом. А також вказує, що про вимогу існування та необхідності погашення заборгованості її ніхто не повідомляв.
ТОВ «Фінпром Маркет» не було надано доказів, що спростовують доводи позивача викладені в позовній заяві.
Крім того, відповідачем ТОВ «Фінпром Маркет» було надано заяву про визнання позовних вимог.
Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.
А тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними, доведеними і підлягають задоволенню.
Відносно стягнення з ТОВ «Фінпром маркет» судових витрат суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, - інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) ч. 8 ст. 141 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 908 грн.00 коп., що підтверджено квитанцією № 23 від 17 серпня 2021 року та при зверненні з заявою про забезпечення позову було сплачено судовий збір в розмірі 454 грн.00коп. , що підтверджується квитанцією № 26 від 17 серпня 2021 року.
В зв`язку з тим, що відповідачем позов визнано, суд вважає за можливе стягнути з ТОВ «Фінпром маркет» на користь ОСОБА_1 50 відсотків судового збору від суми сплаченого збору 908 грн.00коп., що складає 454 грн.00коп., та від суми сплаченого збору 454 грн.00коп., що складає 227 грн.00коп., а загалом 681 грн.00коп.
Відносно стягнення з ТОВ «ФК «Онлаайн Фінанс» на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в розмірі 4000 грн.00коп. суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Отже, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл вказаної категорії судових витрат є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення позивачем таких витрат.
Як вбачається із матеріалів справи, позивачем не надано доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу.
Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Придніпровський відділ державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.
Решті позову відмовити.
Апеляційна скарга подається до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлено 09 грудня 2021 року (з врахуванням вихідних днів).
Головуючий: О. Г. Казидуб