Справа № 266/5788/21
Провадження № 2/266/1192/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Іванця О.Д., за участю секретаря судового засідання Новак О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради про встановлення факту проживання за певною адресою у певний проміжок часу та встановлення факту невикористання житлових чеків,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до Маріупольської міської ради, в якому просив встановити факт проживання за певною адресою у певний проміжок часу та встановлення факту невикористання житлових чеків

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що він згідно з рішенням виконавчого комітету Маріупольської міської ради № 210 від 25.05.2021р. «Про зміну договору найму жилого приміщення», є наймачем квартири АДРЕСА_1 , яка складається з двох кімнат, житловою площею 26,73 м2. З питання оформлення свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , звернувся до Центру надання адміністративних послуг м. Маріуполь. У липні 2021р. отримав лист від управління міського майна департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради, у якому позивачу було повідомлено про те, що департамент не має можливості здійснити передачу жилого приміщення у приватну власність у зв`язку із відсутністю інформації щодо реєстрації його місця проживання за період з 01.01.1993р. по 07.07.2000 р. Ордер на квартиру АДРЕСА_1 № 8780 від 1964р., було надано його дідусю - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті, основним квартиронаймачем квартири стала бабка ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , знята з реєстрації 04.07.2014р. у зв`язку зі смертю. Батько позивача - ОСОБА_4 , який також був зареєстрований за даною адресою, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , знятий з реєстрації 22.01.2008р. у зв`язку зі смертю. Рішенням виконавчого комітету Маріупольської міської ради № 210 від 25.05.2021р. «Про зміну договору найму жилого приміщення», Позивача визнано основним наймачем квартири АДРЕСА_1 , у зв`язку зі смертю основного квартиронаймача, його бабусі - ОСОБА_3 . Склад сім`ї - 1 особа. Позивач стверджує, що на теперішній час, він є основним наймачем та єдиною зареєстрованою особою у квартирі АДРЕСА_1 . З особового рахунку № НОМЕР_1 на квартиру АДРЕСА_1 також підтверджується те що позивач є наймачем зазначеної квартири, вибув з неї 05.03.1991р. та знову зареєструвався за цією адресою 07.07.2000р., що також підтверджується відміткою у його паспорті. Проживає позивач у спірній від дня народження та по теперішній час. В 1990р. позивач почав навчатись в загальноосвітній школі № 29, в 1991р., він разом із матір`ю деякий час проживав на території Росії, при переїзді його матір зняла його з реєстрації місця проживання, тому 05.03.1991р. він вибув з квартири АДРЕСА_1 , але через півроку повернувся до м. Маріуполя та знову почав проживати у зазначеній квартирі разом зі своїм батьком та бабусею. Наприкінці 1991р. він почав навчатись в загальноосвітній верченій школі ІІ-ІІІ ступенів м. Маріуполя № 18, яку закінчив 11.06.1998р. З 01.09.1998р. по 17.05.2001р. позивач навчався в ПТУ № 1 м. Маріуполя. З кінця 1991р. по 07.07.2000р. фактично проживав у квартирі АДРЕСА_1 без реєстрації, зареєструвавшись за цією адресою після отримання паспорту громадянина України. Зазначає, що увесь термін свого навчання позивач проживав у квартирі АДРЕСА_1 де і проживає до теперішнього часу. Для захисту своїх прав звернувся до суду з позовною заявою у якій просить встановити факт проживання позивача з 01.01.1993р. по 07.07.2000р. за адресою: АДРЕСА_1 , та встановити факт невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду за період з 01.01.1993 по 07.07.2000 р.

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 27 вересня 2021 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі в порядку загального позовного провадження та призначено до розгляду.

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 12 листопада 2021 року було закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача - Департаменту по роботі з активами міської ради надав до суду відзив на позовну заяву, у якому просив розглянути справу за його відсутністю та прийняти рішення на розсуд суду з урахуванням доказів у матеріалах справи.

Суд розглянув справу в порядку ст. 274 ЦПК, з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України - без фіксування судового засідання технічними засобами.

Згідно із статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії та номеру НОМЕР_2 від 06.07.1978 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , актовий запис №343 (а.с. 8).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії та номеру НОМЕР_3 від 03.01.2008 року, ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , актовий запис №14 (а.с. 9).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії та номеру НОМЕР_4 від 20.06.2014 року, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , актовий запис №486 (а.с. 10).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Маріупольської міської ради № 210 від 25.05.2021р. «Про зміну договору найму жилого приміщення», ОСОБА_1 визнано основним наймачем квартири АДРЕСА_1 , у зв`язку зі смертю основного квартиронаймача, його бабусі - ОСОБА_3 . Склад сім`ї - 1 особа. (а.с. 11).

Відповідно до свідоцтва про неповну загальну середню освіту від 11.06.1998 року серія НОМЕР_5 ОСОБА_2 ц 1998 році закінчив загальноосвітню вечірню школу ІІ-ІІІ ступенів №18 м. Маріуполя Донецької області (а.с. 12-13).

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_6 від 20.08.1983 року, ОСОБА_2 , народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що складно актовий запис №822, батько - ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_5 (а.с. 14).

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_7 від 28.06.1963 року, ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_3 (а.с. 14).

Відповідно до листа управління міського майна Департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради від 08.07.2021 року за №26.7.2-44068-26.7.1 ОСОБА_2 повідомлено про те, що департамент не має можливості здійснити передачу жилого приміщення у приватну власність у зв`язку із відсутністю інформації щодо реєстрації мого місця проживання за період з 01.01.1993р. по 07.07.2000 року (а.с. 16).

Судом досліджено копію особового рахунку № НОМЕР_1 та копію ордеру на житлове приміщення, а саме, на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 17-18).

Відповідно до довідки, наданої ОСОБА_1 . Державним ощадним банком України від 06.09.2021 вбачається, що ОСОБА_1 відсутній у списках щодо приватизаційних житлових чеків за адресою: АДРЕСА_1 . Інформація щодо використання житлових чеків за іншими адресами у відділеннях Банку м. Маріуполя не перевірялась (а.с. 19).

До матеріалів справи долучено технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_2 від 16.06.2021 року ( а.с. 20-23).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 08.09.2021 за адресою: АДРЕСА_1 реєстрація права власності відсутня (а.с. 25).

Відповідно до відомостей з управління з оформлення паспортних документів та реєстрації місця проживання Департаменту по роботі з активами міської ради станом на 13.09.2021 р. ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . з 07.07.2000 р по теперішній час (а.с. 26).

Відповідно до довідки з управління з оформлення паспортних документів та реєстрації місця проживання Департаменту по роботі з активами міської ради станом на 13.09.2021 «про кількість зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб надана інформація, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований лише ОСОБА_1 (а.с. 27).

Відповідно до архівної довідки з Державного вищого навчального закладу «Приазовський державний технічний університет» ДВНЗ «ПДТУ» станом до 13.09.2021 р ОСОБА_1 навчався у складі учнів ПТУ з 01.09.1998 року по 17.05.2001 року. Спеціальність: маляр ІІ розряду (а.с. 28).

Відповідно до довідки з Маріупольської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 54 Маріупольської міської ради Донецької області, надано інформацію, що ОСОБА_1 дійсно був зарахований до загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 23, де навчався до 9 класу та у березні 1998 року був переведений до Маріупольської загальноосвітньої вечірньої школи ІІІ ступеня № 18 на форму навчання екстернат. 11.06.1998 року закінчив Маріупольську загальноосвітню вечірню школу ІІІ ступеню № 18 та отримав свідоцтво про неповну загальну середню освіту НОМЕР_5 . У алфавітній книзі запису учнів Маріупольської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 23 зазначено місце проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 29).

Відповідно до письмових пояснень свідків: ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , вбачається, що вони є сусідками ОСОБА_1 та стверджують, що вони знали його бабцю - ОСОБА_8 , яка померла у 2014 р. та батька - ОСОБА_9 , який помер у 2007 р. Свідки підтверджують факт того, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 1983 року, а саме, з дня народження по теперішній час.

Із представлених Позивачем доказів вбачається, що ОСОБА_1 дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_1 у період з дня народження, а саме, з 22.08.1983 року, включаючи період з 01.01.1993 року по 07.07.2000 року по теперішній час.

Відповідно до змісту ст. 345 ЦK України фізична особа може набути право власності у разі приватизації майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому Законом.

На підставі ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (далі - Закон «Про приватизацію»), приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

За ч. 1 ст. 4 Закону «Про приватизацію» житлові чеки - це приватизаційні папери, які одержуються всіма громадянами України і використовуються при приватизації державного житлового фонду. Вони можуть також використовуватись для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону «Про приватизацію» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

За ч. 2 ст. 8 Закону «Про приватизацію» передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.

На підставі ч. 3 ст. 8 Закону «Про приватизацію» передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

При цьому за ч. 4 ст. 8 Закону «Про приватизацію» підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації.

Згідно із ч. 5 ст. 8 Закону «Про приватизацію» передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до ст. 5 цього Закону оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку, яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення.

Відповідно до ч. 10, 11 ст. 8 Закону «Про приватизацію» органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. А спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.

В п. 3.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 15-рп/2010 від 10 червня 2010 року зазначено, що право громадянина України на приватизацію державного житлового фонду вважається реалізованим один раз у повному обсязі, якщо він повністю використав житловий чек та у його власність передано загальну площу житла, що не перевищує встановлену санітарну норму і відповідно, номінальну вартість житлового чека, незалежно від того, відповідає ця площа одній квартирі (будинку) чи кільком. Таким чином тільки повне використання житлових чеків є фактом реалізації один раз права на безоплатну приватизацію житла, передбаченого ч. 5 ст. 5 Закону «Про приватизацію».

На підставі п. 1 «Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396 (далі - Положення), вбачається, що таке Положення визначає порядок передачі квартир багатоквартирних будинків, одноквартирних будинків (далі - квартири (будинки), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - кімнати у комунальних квартирах), які використовуються громадянами на умовах найму, у власність громадян.

Відповідно до змісту п. 18 Положення громадянином до органу приватизації подаються, зокрема: заява на приватизацію квартири; копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України; копії довідок про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податку; довідки про реєстрацію місця проживання громадянина, який подає заяву; технічний паспорт на квартиру; копія ордера на жиле приміщення; документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації.

При цьому за п. 20 Положення документом, що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки, видані органом приватизації за попередніми місцями проживання після 1992 року, щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду (крім території проведення антитерористичної операції та тимчасово окупованої території).

Відповідно до п. 23 Положення орган приватизації приймає рішення про передачу квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах у власність громадян, наслідком чого є видача органом приватизації свідоцтва про право власності та його реєстрація у спеціальній реєстраційній книзі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах, що належать громадянам на праві приватної (спільної сумісної, спільної часткової) власності.

Відповідно до змісту ст. 65 Житлового кодексу на вселення до батьків їх неповнолітніх дітей письмової згоди всіх членів сім`ї на вселення дитини в таке жиле приміщення не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням.

Також суд зауважує, що за п. 55, 72 «Правил квартирного обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP», затверджені постановою Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 11 грудня 1984 p. № 470, жиле приміщення надається громадянинові на всіх членів сім`ї, які перебувають разом з ним на квартирному обліку, а також на дітей, що народилися після взяття його на облік. При вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію та одночасно подаються паспорти усіх членів сім`ї, включених до ордера, з відміткою про виписку з попереднього місця проживання.

У ч. 3 ст. 9 ЖК УРСР визначено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативних, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.

Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання й утримання визначені Законом України від 19 червня 1992р. № 2484-ХІІ «Про приватизацію державного житлового фонду».

У ст. 1 цього Закону закріплено, що приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв та ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Метою приватизації державного житлового фонду є створення умов для здійснення права громадян на вільний вибір способу задоволення потреб у житлі, залучення громадян до участі в утримання й збереженні існуючого житла та формування ринкових відносин.

Згідно із ч. 11 ст. 8 цього Закону спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про передачу в приватну власність майна, яке за законом підлягає відчуженню громадянину, зокрема: відповідно до ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» підлягають передачі сім`ям наймачів квартири (будинку) та належні до них господарські споруди і приміщення.

Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

За таких обставин та наявних доказів, позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі.

Питання щодо стягнення сплаченого позивачем судового збору судом не вирішується, оскільки даної позовної вимоги не заявлялось.

Керуючись ст. 16, ст.ст. 12, 13, 81, 82, 141, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради про встановлення факту проживання за певною адресою у певний проміжок часу та встановлення факту невикористання житлових чеків - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_8 , з 01.01.1993 року по 07.07.2000 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити факт невикористання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_9 , житлових чеків для приватизації державного житлового фонду за період з 01.01.1993 року по 07.07.2000 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повні відомості про учасників:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Департамент по робот з активами Маріупольської міської ради, юридична адреса: пр. Миру, 70, м. Маріуполь, Донецька область.

Суддя Іванець О. Д.