Справа № 307/1548/21
Провадження № 2/307/438/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2021 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Бряник М.М.,

секретар судового засідання - Мельник Б.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача адвоката - Ракушинець А.А

представника відповідачів - адвоката Онуфрій Д.В.

третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог

щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тячів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області та ОСОБА_4 , де треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування та скасування рішення про державну реєстрацію,

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 , звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_3 , Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області та ОСОБА_4 , де треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування та скасування рішення про державну реєстрацію.

В обгрунтування позову посилає на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 08.07.1994 року, виданого Фондом комунального майна Тячівського району, їй та членам її сім`ї чоловіку - ОСОБА_5 , дочці - ОСОБА_6 та сину ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності в будинку АДРЕСА_1 , належить квартира.

Зазначає, що рішенням державного реєстратора Тячівської міської ради Довгуник В. М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 53710947 від 21.08.2020 10:08:17, право власності на прилеглу земельну ділянку біля вказаного будинку, було зареєстровано за відповідачем ОСОБА_3 .

Підстава для державної реєстрації стало рішення Тересвянської селищної ради Тячівського району, Закарпатської області №1384 від 2.08.2020 та відомості з Державного земельного кадастру. Позивач зазначає, що згоди на приватизацію земельної ділянки, яка є прибудинковою територією будинку, в якому вона мешкає, нею не надавалося, а тому відсутні будь-які правові підстави для реєстрації права власності на земельну ділянку за відповідачем.

Земельна ділянка, яка надавалася відповідачу рішенням ради та передана у його власність, не була вільною та на ній знаходилось належне їй майно - огорожа та багаторічні насадження - дерева, а тому відповідачем порушено процедуру передачі у приватну власність земельної ділянки.

Посилаючись на ці обставини, та положення передбачені ст.ст. 317, 319, 321, 325 ЦК України, які гарантують захист права власності, просить визнати незаконним та скасувати рішення Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, серія та номер: 1384, від 02.08.2020 р., про передачу у власність ОСОБА_3 земельної ділянки кадастровий номер :03:005:0406, розташованої в АДРЕСА_1 площею 0.0509 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 244.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 53710947 від 21.08.2020 10:08:17, здійснене державним реєстратором Довгуник Василем Михайловичем, Тячівська міська рада Закарпатської області, про реєстрацію власності за ОСОБА_3 на земельну ділянку, кадастровий номер :03:005:0406, розташовану за адресою, АДРЕСА_1 площею 0.0509 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 244.

19.08.2021 року до канцелярії суду від відповідача Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області за підписом селищного голови, надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить розглянути цивільну справу без участі представника селищної ради за наявними у справі матеріалами. Будь-якої іншої позиції щодо пред`явленого до них позову відповідач не виловив.

30.07.2021 року до канцелярії суду від представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Онуфрія Д.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник зазначає, що вважає позов безпідставним і необгрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення.

Заперечення щодо пред`явлених до відповідача вимог обґрунтовує відсутністю будь-якого порушення прав позивачки, внаслідок набуття ОСОБА_3 права на землю та відсутністю доказів, незаконного набуття його довірителем прав на земельну ділянку кадастровий номер :03:005:0406 по АДРЕСА_1 .

Звертає увагу суду, що відповідачем правомірно в порядку ст. 55 Закону України «Про землеустрій» та ч.14 ст.186 ЗК України, набуто право власності на спірну земельну ділянку, яка використовується ним для обслуговування житлового будинку і інших господарських споруд, які належать йому на праві приватної власності. Разом з цим у матеріалах справи відсутній документ, який би стверджував будь яке право позивачки на спірну земельну ділянку.

13 серпня 2021 року представник позивача адвокат Ракущинець А.А. подав до канцелярії суду відповідь на відзив представника відповідача ОСОБА_3 , в якому зазначив, що матеріалами справи встановлено та відповідачем не оспорюється, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 08.07.1994р., виданого Фондом комунального майна Тячівського району, квартира АДРЕСА_1 , належить позивачу у справі на праві спільної сумісної власності з членами її сім`ї.

Земельна ділянка, щодо якої подано позов, є прибудинковою територією даного будинку, що підтверджується Рішенням Тересвянської ради № 49 від 03.10.2002 року. Цим рішенням підтверджується, що зазначена земельна ділянка перебувала в користуванні будинку по АДРЕСА_1 , як прибудинкова територія 2-квартирного будинку, а відтак права позивача напряму повязані з фактом порушення з боку відповідачів.

Проведену відповідачем у порядку визначеному ч.14 ст. 186 ЗК України та ст. 55 ЗУ «Про землеустрій» реєтрацію, вважає незаконною, оскільки така здійснена з підстав перебування у власності відповідача житлового будинку, який є самочинно збудованим, а відтак і підстав для його реєстрації у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не було.

Враховуючи вищевикладене, просить позовні вимоги задовольнити повністю.

18 серпня 2021 року представник відповідача ОСОБА_3 подав до канцелярії суду заперечення на відповідь на відзив.

В запереченні зазначає, що в своїй відповіді на відзив представник позивачки жодним чином не заперечив зазначенні ними у відзиві твердження і обґрунтування заперечень щодо позову, а спрямував суд на дослідженні обставин, що не стосуються предмету доказування.

Також вважає, що у відповіді на відзив жодним чином необгрунтовано як чином набуття права на землю ОСОБА_3 , що оскаржується перешкоджає набути право власності на землю позивачкою згідно доданого рішення.

Посилаючись на витяг з рішення Тересвянської селищної ради №49 від 03.10.2002 року, стверджує про правомірність користування відповідачем земельною ділянкою, а тому просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

4.10.2021 року представник співвідповідача ОСОБА_4 , адвокат Онуфрій Д.В. подав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що на підставі договору дарування земельної ділянки від 09.06.2021 року ОСОБА_3 спірну земельну ділянку подаровано, своєму сину - ОСОБА_4 . Також, згідно договору дарування житлового будинку від 09.06.2021 року ОСОБА_4 також подаровано розташований на спірній земельній ділянці, житловий будинок.

Вважає, що у позові відсутні будь-які належні докази, які б підтверджували як наявність у позивачки прав на спірну земельну ділянку так і порушення її прав, як власниці квартири в будинку по АДРЕСА_1 , внаслідок набуття ОСОБА_3 права на землю.

З огляду на вищезазначене просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 10.06.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, розгляд справи постановлено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 19.08.2021 року до участі у справі залучено співвідповідача ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 4.10.2021 року частково задоволено клопотання представника позивача адвоката Ракушинець А.А. та витребувано в Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, належним чином завірену копію рішення Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області за № 1384 від 02.08.2020 р., про передачу у власність ОСОБА_3 земельної ділянки кадастровий номер :03:005:0406 розташованої за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,059 га.

9 листопада 2021 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Зазначили, що разом з відповідачами, їхні сім`ї володіють квартирами в будинку в АДРЕСА_1 близько 40 років. Вказала, що вони спільно користувалися земельною ділянкою, яка знаходилася біля будинку, використовували її в сільськогосподарських цілях. Ця ділянка була поділена за усною домовленістю - Сім`я ОСОБА_5 користувалася більшою його частиною площею 0,10 га, а сім`я ОСОБА_4 - меншою 0,05 га. Загальна площа ділянки складає приблизно 14-15 соток.

У відповідача були відсутні підстави для набуття земельної ділянки та ним порушений порядок набуття права власності на земельну ділянку. Вважають, що так як позивачка, її сім`я та відповідачі є співвласниками будинку за адресою АДРЕСА_1 , то й право на земельну ділянку вони мали спільне. Посилаючись на заяву, долучену ними до матеріалів справи 10.09.2021 року (а.с. 134) вважає, що оформлення ділянки не було погоджено належним чином з суміжними користувачами.

Представник відповідачів, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , адвокат Онуфрій Д.Д. в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, вважає їх безпідставними та необґрунтованими.

Вказав, що відповідач справді володіє квартирою в будинку за адресою АДРЕСА_1 та близько 12 років тому він побудував будинок на території земельної ділянки, яка знаходиться біля цього будинку, якою він за усною домовленістю з сім`єю позивачки , користувався. Зазначає що цей будинок побудований в межах умовлених з сім`єю позивачки п`яти соток. На території цього будинку він побудував ванну, потім кухню, в зв`язку з цим в подальшому зареєстрував цей будинок за установленою законодавством будівельною амністією, яка передбачає спрощений порядок реєстрації права власності на житловий будинок.

В подальшому, так як будинок був побудований на землі яка належить сільській раді, в порядку передбаченому ст. 55 ЗУ «Про землеустрій», ОСОБА_3 набув законне право на спірну земельну ділянку. Просить у задоволенні позову відмовити, оскільки право позивачки жодним чином не порушено та наявність у неї таких прав не підтверджено жодним доказом.

Відповідач Тересвянська селищна будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися. У поданому відзиві, просили справу розглянути у їх відсутності.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, ОСОБА_2 в судовому засіданні позов ОСОБА_1 підтримав та просив задовольнити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів суд приходить до наступного висновку.

Згідно із частиною першою статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України).

Частиною другою статті 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом, до яких належать й інші способи відшкодування шкоди.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що позивачці ОСОБА_1 та третім особам, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , згідно свідоцтва про право власності на житло від 08.07.1994 року, виданого Фондом комунального майна Тячівського району, на праві спільної сумісної власності належить квартира 2 загальною площею 121,5 кв.м. Згідно відмітки проставленої в свідоцтві, право спільної сумісної власності зареєстровано Тячівським РДПТІ в реєстровій книзі за №1044 (а.с. 8).

Також встановлено та не заперечується сторонами, що будинок в якому розташована ця квартира є двохквартирним та друга з його квартир належить відповідачу ОСОБА_3 .

Рішенням Тересвянської селищної ради 27 сесії VІІ скликання №1384 від 2.08.2020 р., затверджено матеріали технічної документації із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розташованої в АДРЕСА_1 площею 0,0509 га. кадастровий номер :03:005:0406 (а.с. 129, 184 ).

Стверджуючи, що вказаним рішенням органу місцевого самоврядування відповідачу, виділена саме та земельна ділянка, яка призначена для обслуговування двохквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 , право власності на квартиру в якому належить їй та її членам сім`ї, ОСОБА_1 , оспорила це рішення.

Таким чином позивачу в межах даного спору належало довести наявність обставин того, що земельна ділянка право власності на яку виникло у відповідача на підставі оспорюваного рішення Тересвянської селищної ради, зайнята саме житловим будинком розташованим по АДРЕСА_1 , та призначена для його обслуговування.

Обґрунтовуючи свою позицію в справі, позивач надала, серед іншого, світлину на якій відображено за її твердженням спірну земельну ділянку та частину розташованого на ній об`єкту нерухомого майна, заяву свідка суміжного землекористувача, підтверджуючу заперечення факту погодження нею меж земельної ділянки, схему розміщення земельної ділянки ОСОБА_4 площею 0,0509 (га) за кадастровим номером :03:005:0406 по АДРЕСА_1 , яка не містить відомостей щодо суб`єкта її складення, якою окрім загальної площі зафіксовано, зокрема, конфігурації земельних ділянок, які її оточують (а.с. 130).

В підтвердження порушення її прав, позивач надала державний акт на право постійного користування землею площею 0,895 (га) виданого Тересвянською селищною радою, Тересвянському споживчому товариству для розміщення торгових точок та адмінкорпусу з планом зовнішніх меж користування, підписаним інженером - землевпорядником М.М. Мокан (а.с. 127 -128, 209) та з посиланням на наведену схему - названу як збірний кадастровий план території навколо земельної ділянки в АДРЕСА_1 (а.с. 130) стверджувала, що спірна земельна ділянка частково накладається на земельну ділянку призначену для обслуговування будинку по АДРЕСА_1 , а відтак порушено її права.

Заперечуючи наявності у позивачки будь-яких прав на спірну земельну ділянку, а відтак і законність оскаржуваного рішення органу місцевого самоврядування, представник відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , адвокат Онуфрій Д.Д. надав, витяг з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №255981848 з якого вбачається, що за відповідачем ОСОБА_3 19.08.2020 р. на підставі рішення Тересвянської селищної ради Тячівського району зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,0509 (га), кадастровий номер :03:005:0406 розташованої за адресою в АДРЕСА_1 (а.с. 9), матеріали технічної документації із землеустрою (а.с. 39-40), витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 53), технічний паспорт на будинок садибного типу виготовленого ФОП ОСОБА_10 2.06.2020 року (а.с. 29-33).

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності сформованого 25.06.2020 р. №213965829 вбачається, що державним реєстратором Тячівської міської ради, Закарпатської області Лазар Д.В., на підставі технічного паспорту, виданої 30.03.2020 р. Тересвянською селищною радою за №28/1 довідки, за відповідачем ОСОБА_3 зареєстровано право власності на житловий будинок загальною площею 39,3 кв.м. та житловою площею 14,6 кв.м. розташованого в АДРЕСА_1 (а.с. 28).

З технічного паспорту на будинок садибного типу виготовленого ФОП ОСОБА_10 2.06.2020 року та наявною в ньому схемою розташування будівель та споруд, відображено конфігурацію земельної ділянки на якій розташований житловий будинок (а.с. 30).

Згідно характеристики, житловий будинок споруджено в 1989 році (а.с. 33). В судовому засіданні обставин, щодо давності зведення відповідачем на спірній земельній ділянці житлового будинку не оспорювалися. Позивач ОСОБА_1 стверджувала, що тривалий період спору з відповідачем щодо спорудження ним житлового будинку не виникало, однак після того, як останній незаконно вирубав дерева та незаконно без її відому узаконив земельну ділянку, вона вирішила звернутися до суду з даним позовом.

Таким чином судом встановлено, що право власності на спірну земельну ділянку у відповідача ОСОБА_3 , яке в подальшому на підставі договору дарування відчужено на користь сина - співвідповідача ОСОБА_4 , виникло на підставі оскаржуваного рішення органу місцевого самоврядування, щодо затвердження технічної документації із землеустрою виготовленої на підставі ч.14 ст. 186 ЗК України та ст. 55 ЗУ «Про землеустрій», яка розробляється без надання дозволу органів місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених ст. 122 ЗК України, у разі передачі у власність чи користування земельної ділянки державної чи комунальної власності, на якій розташовано житловий будинок, право власності на який зареєстровано. Така технічна документація розробляється на замовлення власника житлового будинку.

Вказане підтверджується з наданих відповідачем, матеріалів технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) виготовленої на замовлення ОСОБА_3 , ФО-П ОСОБА_11 та пояснювальної записки, відповідно до яких також встановлено, що технічну документацію із землеустрою розроблено, керуючись ст.ст. 79-1, ст.ст. 25, 55, 56 ЗУ «Про землеустрій». Будь яких обмежень щодо використання земельної ділянки, згідно переліку не встановлено (а.с.39-40).

З схеми розміщення земельної ділянки з відображенням координат поворотних точок меж земельної ділянки вбачається, що з трьох сторін земельної ділянки, яка за конфігурацією не є прямокутною, суміжним землекористувачем, являється Тересвянська селищна рада, а з іншої однієї, ОСОБА_12 (а.с. 43). З вказаної схеми також вбачається, що земельна ділянка знаходиться на розі вулиці Вакарова та відгалуженого з неї проїзду. В судовому засіданні встановлено та не заперечувалося сторонами і третьою особою те, що вказаний проїзд розташований між приватним будинком відповідача, який має адресу АДРЕСА_1 та двохквартирним будинок в якому розміщені квартири сторін, який має адресу АДРЕСА_1 Вказаний проїзд існував весь час перебування у власності сторін квартир в будинку АДРЕСА_1 та облаштований для можливості доступу до будинку.

З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку площею 0,0509 (га) з кадастровим номером :03:005:0406 вбачається, що цільове призначення земельної ділянки, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та відображено фактичне місце розташування будинку на цій ділянці (а.с. 53). Вказана конфігураціє є відмінною від конфігурації відображеній у схемі, що надана позивачем, джерело походження якої та відомостей про землевпорядну організацію, яка її виготовила, в межах судового розгляду не встановлено (а.с. 130).

Утім, у наданих сторонами графічних матеріалах (схемах) не відображено відомостей щодо місця та площі накладення земельної ділянки з кадастровим номером :03:005:0406 розташованої за адресою в АДРЕСА_1 на земельну ділянку, що розташована під житловим будинком, що знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 . Також в межах судового розгляду не встановлено жодних відомостей про земельну ділянку, зайняту двохквартирним будинком, право спільної сумісної власності на квартиру в якому, згідно свідоцтва про право власності на житло від 8.07.1994 року належить позивачці та її членам сім`ї. Відсутність наведених відомостей, позбавляє суд можливості, застосувати до спірних правовідносин неодноразово сформовані Верховним Судом правові позиції, щодо принципу цілісності житлового будинку та земельної ділянки на якій він розташований.

Документи, на які посилається позивач, не є достатніми і допустимими доказами, усні пояснення, не є доказами, а долучені до справи фотоматеріали та письмові заяви сусідніх землекористувачів не є належними і допустимими доказами (ст.ст. 77-78 ЦПК України) та можуть враховуватися у сукупності з іншими доказами, що підлягають оцінці судом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 81 ч. 6 ЦПК України).

Таким чином в межах розгляду даної справи, позивачкою не доведено порушення її прав оскаржуваним рішенням Тересвянської селищної ради за №1384 від 2.08.2020 року, а відтак і рішення про державну реєстрацію прав власності на земельну ділянку за ОСОБА_3 .

Що стосується посилання позивача та його представника адвоката, ОСОБА_14 про незаконність реєстрації за відповідачем права власності на житловий будинок розташований по АДРЕСА_1 , та як наслідок узаконення за ним права власності на спірну земельну ділянку, через те, що такий будинок є об`єктом самочинного будівництва, суд зазначає, що ці доводи позивачки перебувають поза межами заявлених нею позовних вимог, а відтак такі у відповідності до ст. 13 ЦПК України, не підлягають розгляду. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на позивача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.2, 5,10-13,18, 133, 141, 142, 200, 206, 247, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Тересв`янської селищної ради Тячівського району Закарпатської області та ОСОБА_4 де треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування та скасування рішення про державну реєстрацію, відмовити повіністю.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Треті особи , які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:

ОСОБА_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_6 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою АДРЕСА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного тексту рішення 10 грудня 2021 року.

Головуючий М.М. Бряник