Справа № 408/409/18
Провадження №2-п/408/3/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 року смт. Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі:

головуючого Булгакової Г.В.

при секретарі Ришковій Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення Біловодського районного суду Луганської області від 04 грудня 2018 року у цивільній справі №408/409/18-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Біловодського районного суду Луганської області від 04 грудня 2018 року у цивільній справі №408/409/18-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, позовні вимоги було задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 19837,77 грн. та судові витрати в сумі по 587,34 грн з кожного.

21 січня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Біловодського районного суду Луганської області із заявою про перегляд даного заочного рішення, в якій просила суд скасувати заочне судове рішення з тих мотивів, що внаслідок її неналежного повідомлення про відкриття та розгляд справи остання була позбавлена можливості прибути в судове засідання, надати докази, якими вона заперечує проти позовних вимог позивача, та реалізувати свої процесуальні права для захисту своїх інтересів, а також що позивачем було пропущено строк позовної давності, передбачений ст. 257 ЦК Україи, який, на думку відповідача, повинен відраховуватися після простроченняя кожного чергового платежу по кредиту, що згідно доводів відповідача є обставиною, яка має істотне значення для вирішення справи та підставою для скасування заочного рішення суду.

Представник позивача надав суду заперечення на подану заяву про перегляд заочного рішення, в якому доводи відповідача щодо пропуску строків давності спростовував укладенням з ним письмового договору про їх збільшення, а доводи про неналежне повідомлення про розгляд справи спростовував наявністю письмового листа відповідача, адресованого банку про зміну адреси його реєстрації, що на думку позивача безспірно підтверджувало обізнаність відповідача про відкриття та розгляд цієї справи.

Позивач в судове засідання явку свого представника не забезпечив, надавши суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату в зв`язку із його зайнятістю в іншій справі, що судом не береться до уваги, як поважна причина з огляду на те, що позивач, як юридична особа має, всі можливості укласти угоду з іншими адвокатами.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, будь-яких заяв, клопотань до суду не надавав, станом розгляду жодним чином не цікавився.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язком заінтересованої сторони, яким беззаперечно є позивач, який звернувся до суду з позовом, є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії»).

Приписами ч. 1 ст. 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами та зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч.1 ст.287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, вивчивши матеріали справи, надані сторонами заяви та заперечення, приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Частиною 1 ст.288 ЦПК визначено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться в статтях 252 - 255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Статтею 253 цього Кодексу визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Приписами ч.1 ст. 259 ЦК України визначено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Як вбачається із змісту кредитного договору № 215_001 від 29.08.2013 позивач надав відповідачу кредит в розмірі 10500 грн строком на 36 місяців з терміном остаточного повернення до 26.08.2016. Відповідно до розрахунку, доданого до позовної заяви, заборгованість за кредитом виникла 01.07.2014.

Відповідно до пункту 11.1.2 вказаного кредитного договору, підписаного банком та відповідачем, сторони дійшли згоди про збільшення строку позовної давності до всіх правовідносин, пов`язаних з укладанням та виконанням цього договору, до 30 років.

Отже, сторонами відповідно до ст.6, 259 ЦК України збільшено строки позовної давності.

А відтак, враховуючи наведене та приймаючи до уваги, що позов про стягнення боргу за кредитом до відповідача ПАТ «Ощадбанк» подано 29.01.2018 року, тобто в межах продовженого за взаємною згодою сторін строку дії позовної давності, доводи відповідача в цій частині суд розцінює як повністю необґрунтовані, що також відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Великої Палати Верховного Суду України 06.02.2019 по справі № 554/5323/14 з аналогічними правовідносинами.

Суд також критично відноситься до посилань відповідача на неналежне її повідомлення про відкриття та розгляд справи, оскільки в матеріалах справи наявні очевидні докази належного повідомлення, а саме: наявність поштових повідомлень з відмітками (власними підписами відповідача) про отримання повісток, та адресованого суду клопотання відповідача від 27.03.2018 про перенесення судового засідання на іншу дату для залучення адвоката, а також заяви відповідача від 03.04.2018 про зміну місця його реєстрації, в який просить суд направляти їй процесуальні документи та повістки за новою адресою реєстрації. Зі змісту вказаних заяв очевидно вбачається освідомленість відповідача про відкриття та розгляд справи № 408/409/18 за позовом ПАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , оскільки остання власноруч про це повідомляє у вказаних документах.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про те, що заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного, керуючисьст.ст. 287, 288 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення Біловодського районного суду Луганської області від 04 грудня 2018 року у цивільній справі №408/409/18-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку в 30-ти денний строк з дня проголошення ухвали про відмову з задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Булгакова