Ухвала

08 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 757/52475/18

провадження № 61-4687св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на постанову Київського апеляційного суду від 04 лютого 2021 року в складі колегії суддів Журби С. О., Писаної Т. О., Приходька К. П.,

ВСТАНОВИВ :

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом ПАТ «Дельта Банк» про визнання зобов`язання припиненими.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між ним та ВАТ «Кредитпромбанк» 03 серпня 2006 року укладено кредитний договір № 49.28/199/С-Н-067, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 27 000 дол. США на купівлю земельної ділянки площею 0,15 га, кадастровий номер :06:003:0018, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка є предметом іпотеки за іпотечним договором № 33/199/Н/3-06 від 03 серпня 2006 року, укладеним у забезпечення виконання кредитного договору.

15 серпня 2007 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Кредитпромбанк» був укладений кредитний договір № 49.31/13/07-1, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 60 000 дол. США на купівлю земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер 0:02:003:0011, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка є предметом іпотеки за іпотечним договором № 49.12/13/1355/07 від 15 серпня 2007 року, укладеним у забезпечення виконання кредитного договору.

26 червня 2013 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір про відступлення права вимоги за вказаними кредитними договорами та договорами іпотеки.

30 березня 2018 року ПАТ «Дельта Банк» направило ОСОБА_1 лист-вимогу про погашення кредитної заборгованості, яка станом на 14 лютого 2018 року за кредитним договором № 49.28/199/С-Н-067 від 03 серпня 2006 року складалася з 1 376 906,16 грн, та за кредитним договором № 49.31/13/07-1 від 15 серпня 2007 року становила 2 795 464,24 грн.

У зв`язку з невиконанням боржником своїх зобов`язань 31 серпня 2018 року ПАТ «Дельта Банк» в рахунок погашення заборгованості за вказаними кредитними договорами у позасудовий спосіб звернув стягнення на предмет іпотеки та зареєстрував право власності на вказані земельні ділянки, які виступили предметом іпотеки. Враховуючи, що кредитор задовольнив свої вимоги у позасудовий спосіб, позивач вважає, що зобов`язання за кредитними договорами є припиненими на підставі частини четвертої статті 36 Закону України «Про іпотеку».

ОСОБА_1 просив:

визнати припиненими зобов`язання за кредитним договором № 49.28/199/С-Н-067 від 03 серпня 2006 року укладеним між ОСОБА_1 та ВАТ «Кредитпромбанк»;

визнати припиненими зобов`язання за кредитним договором № 49.31/13/07-1 від 15 серпня 2007 року укладеним між ОСОБА_1 та ВАТ «Кредитпромбанк».

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 26 листопада 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Встановивши, що вартості набутих у власність АТ «Дельта Банк» предметів іпотеки не вистачило на погашення всієї заборгованості, яка виникла у зв`язку з порушенням основних зобов`язань, суд зробив висновок про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки зобов`язання за договорами кредиту не припинилися в силу його невиконання, а вартості набутого кредитором у власність предмета іпотеки не вистачило на погашення боргу в повному обсязі, тому кредитор за приписами статті 591 ЦК України та частини сьомої статті 47 Закону України «Про іпотеку» має право на стягнення суми, що не вистачає для погашення цієї заборгованості.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 жовтня 2020 року ПАТ «Дельта Банк» замінене в порядку процесуального правонаступництва його правонаступником - ТОВ «Вердикт Капітал».

Постановою Київського апеляційного суду від 04 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено; рішення Печерського районного суду міста Києва від 26 листопада 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким;

позов ОСОБА_1 до ТОВ «Вердикт Капітал» про визнання зобов`язання припиненими задоволено;

визнано припиненими зобов`язання за кредитним договором №49.28/199/С-Н-06 від 03 серпня 2006 року;

визнано припиненими зобов`язання за кредитним договором №49.31/13/07-1 від 15 серпня 2007 року;

вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що використання позасудового врегулювання способу звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов іпотечних договорів, які містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, незалежно від наявності інших предметів іпотеки по іншим іпотечним договорам, призводить до задоволення вимог кредитора за основним зобов`язанням.

Апеляційний суд уважав, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про недоцільність застосування положень статті 36 Закону України «Про іпотеку» та про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними.

У березні 2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 04 лютого 2021 року, просить її скасувати як таку, що прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права,і залишити в силі законне й обґрунтоване рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга та уточнена її редакція мотивовані тим, що апеляційний суд безпідставно застосував до спірних правовідносин статтю 36 Закону України «Про іпотеку», оскільки вартість предметів іпотеки не покриває розмір кредитної заборгованості, стягувач має право отримати суму, якої не вистачає.

Ухвалою Верховного Суду від 17 травня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 02 грудня 2021 року справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 червня 2021 року справу № 761/36873/18 передано для розгляду Великою Палатою Верховного Суду з підстави, передбаченої частинами третьою та п`ятою статті 403 ЦПК України.

Колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає за необхідне відступити від правових висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладених в постановах від 14 січня 2020 року у справі № 908/1506/17, від 19 вересня 2019 року у справі № 910/9508/17 та від 14 листопада 2018 року у справі № 910/2535/18, а також вирішити питання щодо виключної правової проблеми щодо застосування частини четвертої статті 36 Закону України «Про іпотеку» в редакції, чинній до введення в дію Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» № 2478-VII від 03 липня 2018 року. Обґрунтовуючи зазначені підстави для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду зазначає, що існує різна судова практика щодо застосування частини четвертої статті 36 Закону України «Про іпотеку» в редакції, чинній до введення в дію Закону № 2478-VII, яка передбачає недійсність наступних вимог іпотекодержателя після завершення позасудового врегулювання спору.

Ухвалою Великої Палати Верховного суду від 13 липня 2021 року справу № 761/36873/18 (провадження № 14-121цс21) прийнято до провадження та призначено до розгляду.

Правовідносини у справі, що переглядається, є подібними до правовідносин у справі № 761/36873/18 (провадження № 14-121цс21).

У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі. Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється в випадку, встановленому пунктом 10 частини цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Тому колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі № 757/52475/18.

Керуючись статтями 252, 253, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 757/52475/18 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 761/36873/18 (провадження № 14-121цс21).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук