Справа № 2-26/06
Провадження № 6/192/21/21
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

17 лютого 2021 року суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Щербина Н. О., вивчивши заяву ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2 , про видачу дубліката виконавчого листа

В С Т А Н О В И В:

16 лютого 2021 року заявник звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа у справі №2-26/06 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором.

Ознайомившись з заявою суддя вважає, що наявні підстави для залишення її без руху, оскільки остання не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, з наступних підстав.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» скарги, заяви, подання, які подаються учасниками виконавчого провадження з питань, пов`язаних з виконанням судового рішення, мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК України.

Так, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Однак, заявник не зазначив ані процесуального статусу сторін (боржник, стягувач, заінтересована особа), ані повного переліку відомостей, зазначених у ст. 175 ЦПК України, як відносно себе, так і відносно боржника.

Згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

У заяві зазначено, що виконавчий лист було втрачено, проте не додано жодного доказу, які б підтверджували вказане посилання. Крім того, згідно даних Автоматизованої системи документообігу суду, 12 серпня 2013 року було задоволено заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа по цій справі, про що постановлено ухвалу. Проте заявник не зазначив у своїй заяві від 16 лютого 2021 року будь-які обставини стосовно втрати оригіналу або дублікату виконавчого листа. До заяви не надано, а в тексті заяви не зазначено належних та допустимих доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються вимоги, а саме які підтверджують факт втрати виконавчого листа.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 183 ЦПК України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Однак такі докази до заяви не додані.

Частиною ч. 4 ст. 95 ЦПК України передбачено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Проте додана до заяви копія рішення суду від 30 січня 2006 року не завірена належним чином.

Згідно ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ч. 2 ст. 24 цього Закону стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Частина 5 ст. 47 цього Закону встановлює, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст. 22 цього Закону. Аналогічна норма міститься і в ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII.

Частиною 1 ст. 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до пп.17.4 п. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Суд звертає увагу на те, що при розгляді питання про видачу дубліката виконавчого листа перевіряється чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили. Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, провадження № 61-11034св19, від 18 листопада 2020 року у справі № 263/4331/18.

Однак відомості про те чи не виконано рішення суду, чи не втратило воно законної сили та чи не закінчився строк, встановлений для пред`явлення виконавчого документа до виконання в заяві відсутні.

Частинами 1, 2 ст. 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням того, що заява не відповідає вимогам ЦПК України, тому є підстави для залишення її без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня отримання копії ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185, 260 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2 , про видачу дубліката виконавчого листа, - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити заявнику, що у випадку не усунення недоліків заяви у встановлений строк, заява буде визнана неподаною та повернена, а також те, що виконання ухвали вчинюється шляхом подання заяви в новій редакції з усуненими недоліками з копіями для всіх учасників справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя Н. О. Щербина