Провадження №2/748/770/21
Єдиний унікальний № 748/1922/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" грудня 2021 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

у складі:

Головуючої - судді Меженнікової С.П.,

при секретарі Іващенко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хмільницької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Чернігівська районна державна нотаріальна контора, Новобілоуська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області, про визнання права власності на частину житлового будинку з господарськими спорудами в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

09 серпня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , мотивуючи свої вимоги тим, що оскільки правовстановлюючий документ на будинок на ім`я спадкодавця втрачено, вона позбавлена можливості оформити спадщину на своє ім`я, а тому вимушена звернутись з позовом до суду ( а.с.3-8).

Під час підготовчого засідання позивач ОСОБА_1 уточнила позовні вимоги, відповідно до яких просила визнати за нею право власності на 3/8 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с.67-69).

11 серпня 2021 року ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження і призначено підготовче засідання.

20 вересня 2021 року ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області залучено до участі в справі співвідповідачем ОСОБА_2 та в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Новобілоуську сільську раду Чернігівського району Чернігівської області.

19 жовтня 2021 року ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області прийнято до розгляду заяву позивача про зменшення позовних вимог від 19.10.2021.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02 листопада 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач та його представник адвокат Маковецький В.Л. в судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду представником позивача надано заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача ( а.с. 102).

Відповідач - Хмільницька сільська рада Чернігівського району Чернігівської області, будучи повідомленою про день та час розгляду справи, в судове засідання явку свого представника не забезпечила.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштова кореспонденція ( а.с.99).

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Чернігівська районна державна нотаріальна контора в судове засідання явку свого представника не забезпечила, надіслала на адресу суду клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника (а.с. 98).

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Новобілоуська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області в судове засідання явку свого представника не забезпечила, надіслала на електронну адресу суду клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника (а.с. 66).

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на частину житлового будинку з господарськими спорудами в порядку спадкування, підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 (із подальшими змінами) Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до записів погосподарських книг, станом на 01.07.1990 року та 15.04.1991 року, господарство по АДРЕСА_1 , відносилось до категорії „колгоспний двір, головою якого був ОСОБА_3 (а.с.52).

06 листопада 1990 року ОСОБА_3 як голові колгоспного двору видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с. 18-19).

Зі змісту указаного свідоцтва вбачається, що право власності на спірний будинок визнано не за одним ОСОБА_3 , а за колгоспним двором в цілому, головою якого був останній, при цьому в свідоцтві не перераховані всі члени двору та не визначені їх частки.

Згідно записів погосподарських книг за 1990-1995 роки, станом на день видачі ОСОБА_3 правовстановлюючого документу на спірне домоволодіння, членами колгоспного двору були: його дружина - ОСОБА_1 , дочка ОСОБА_4 , син ОСОБА_5 , син ОСОБА_2 , син ОСОБА_6 (а.с. 52).

Згідно ст.120 ЦК УРСР колгоспний двір це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР № 885-ХІІ був введений в дію Закон України Про власність.

Таким чином, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 мали рівне право на майно колгоспного двору, а значить, і на вказаний вище житловий будинок з господарськими спорудами, тобто по 1/6 частині.

Разом з тим, згідно інформаційної довідки КП «Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації» № 402 від 26.10.2021 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано в цілому за ОСОБА_3 , згідно Свідоцтва про право власності від 06.11.1990 ( а.с. 86).

Згідно записів свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 , ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 76).

Спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняли в рівних частинах, його мати ОСОБА_1 та батько ОСОБА_3 , які отримали свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частину спадкового майна, яке складається із грошових вкладів, майнового паю ( а.с.71).

До спадкового майна спадкодавця ОСОБА_5 також належала 1/6 частка домоволодіння по АДРЕСА_1 , яка перейшла в рівних частинах, тобто по 1/12 частині, до спадкоємців - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Отже, після смерті ОСОБА_5 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 стали мати право на вказане вище домоволодіння, кожний на ј частину ( 1/6 частину, яка належала їм як колишнім членам колгоспного двору + 1/12 частину, яка належала їм як спадкоємцям першої черги за законом після смерті сина).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 9).

Відповідно до копії спадкової справи № 653/2018, яка надійшла із Чернігівської районної державної нотаріальної контори (а.с.41-46), після померлого ОСОБА_3 , спадщину за законом прийняли його дружина ОСОБА_1 та син ОСОБА_2 , які 08.07.2020 отримали свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, кожний на Ѕ частину.

До спадкового майна спадкодавця ОСОБА_3 належала також 1/4 частка домоволодіння по АДРЕСА_1 , яка перейшла в рівних частинах, тобто по 1/8 частині, до спадкоємців першої черги за законом - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Таким чином, після смерті ОСОБА_3 , позивач ОСОБА_1 стала мати право у спірному домоволодінні на 3/8 частини (1/6 частина як колишній члени колгоспного двору + 1/12 частина, яка була успадкована нею після смерті сина ОСОБА_5 + 1/8 частина, яка була успадкована нею після смерті чоловіка ОСОБА_3 ).

03 квітня 2019 року позивачу ОСОБА_5 державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину вказаного вище будинку в зв`язку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документу на ім`я спадкодавця ( а.с.23).

Доводи позивача про втрату виданого на ім`я ОСОБА_3 свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 06.11.1990, позивачем було опубліковано в Чернігівській обласній газеті «Деснянська Правда» ( а.с. 95).

Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом МЮУ № 296/5 від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна.

Отже, виходячи з наведеного, позивач ОСОБА_5 позбавлена можливості відновити свої права у позасудовому порядку, а тому її права підлягають судовому захисту, шляхом визнання за нею права власності на 3/8 частини спірного домоволодіння.

Суд враховує положення ст.124 Конституції України, згідно якої юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. При цьому можливий судовий захист, як тих цивільних прав, що прямо названі в ЦК, так і тих, що випливають із норм Конституції чи іншого Закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 141, 200, 247, 258, 263-265, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 392, 1218, 1261, 1268, 1269 Цивільного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/8 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Хмільницька сільська рада Чернігівського району Чернігівської області, , місцезнаходження: Чернігівська область, Чернігівський район, с. Хмільниця, вул. Дружби, буд. 25 Б.

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Чернігівська районна державна нотаріальна контора, місцезнаходження: м. Чернігів, вул. Шевченка, 48.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Новобілоуська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області, Код , місце знаходження: с. Новий Білоус Чернігівського району Чернігівської області, вул. Свиридовського, буд. 54.

Повний текст рішення складено 13.12.2021 року.

Суддя: С.П. Меженнікова