Справа № 496/4885/20
Провадження № 2/496/1013/21
25 листопада 2021 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - Пендюри Л.О.
за участю секретаря - Богдан Ю.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СІКВЕСТРУМ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Представник позивача в судове засідання не з`явився, але направив до суду письмові пояснення та клопотання, в яких позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглянути у його відсутність і не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про день слухання справи належним чином, про що свідчить довідка про доставку SMS-повідомлення, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав.
З матеріалів справи вбачається, що судові засіданні неодноразово відкладалися за клопотанням відповідача та його представника.
Так, 08.03.2021 року від відповідача на електронну адресу суду надійшла заява у формі електронного звернення громадян з проханням перенести розгляд справи у зв`язку з неможливістю прибути в судове засідання за станом здоров`я, яка судом була задоволена, розгляд справи відкладено на 16.06.2021 року. При цьому, доказів того, що відповідач перебував на амбулаторному чи стаціонарному лікуванні суду до сих пір не надано.
15.06.2021 року від представник відповідача - адвоката Каплун О.Б. до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що йому необхідно ознайомитись з матеріалами справи та зняти копії.
З матеріалами справи представник відповідача ознайомився 16.06.2021 року, судове засідання було відкладено на 13.10.2021 року.
Однак, судове засідання, призначене на 13.10.2021 року, не відбулось у зв`язку з перебуванням судді у щорічній відпустці, а тому судове засідання було перенесено на 25.11.2021 року.
Станом на теперішній час будь-яких заяв, клопотань чи відзиву ані від відповідача, ані від його представника до суду не надходило.
Відповідно до ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
З матеріалів справи вбачається, що провадження у справі було відкрито 11.12.2020 року, тобто справа перебуває в провадженні суду майже рік, у зв`язку з чим суд позбавлений процесуальної можливості надалі відкладати судові засідання.
Неприбуття в судове засідання належним чином повідомленого відповідача розцінюється судом, як зловживання процесуальними правами із наміром затягування розгляду справи.
Частиною 1 ст. 44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
При цьому суд зазначає, що необґрунтоване затягування розгляду справи суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).
Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.
При цьому, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.
Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.
У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.
Приймаючи до уваги неприбуття в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, заяву представника позивача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Укладення, виконання та припинення кредитного договору регулюється договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Банк ЮНІСОН» (надалі - ДКБО) та Умовами надання споживчих кредитів, які є невід`ємною частиною ДКБО (а.с.17-27, 28-31).
Свою згоду на укладення ДКБО відповідач підтвердив шляхом оформлення та підписання заяви про прийняття пропозиції щодо укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Банк «ЮНІСОН», відповідно до умов надання банківських продуктів (послуг) (а.с.32).
У відповідності до умов кредитного договору, відповідач зобов`язався повертати кредит Банку шляхом здійснення оплати обов`язкового мінімального платежу в розмірі 3% від суми заборгованості за використаним кредитним лімітом щомісячно з 01 по 25 число кожного місяця, а також сплачувати комісії з забезпечення обслуговування кредитної заборгованості по кредитній лінії у розмірі 3,5% від суми заборгованості за кредитом (кредитним лімітом), яка виникла внаслідок операцій, здійснених в торгівельно-сервісній мережі та мережі Інтернет та 4,9% від суми заборгованості за кредитом (кредитним лімітом), яка виникла внаслідок інших операцій за рахунком, в тому числі з видачі готівки.
Згідно п. 4.1 Умов відкриття кредитних ліній, моментом (днем) надання Банком Клієнту кредиту (його частини/траншу) є день здійснення першої операції за допомогою Картки або день утримання платежів, передбачених Тарифами, за рахунок Кредитного ліміту за умови відсутності/недостатності на Рахунку власних (не кредитних) коштів Клієнта.
Пунктом 3.2 Умов відкриття кредитних ліній встановлено, що за користування Кредитом Клієнт сплачує проценти у розмірі, встановленому у Кредитному договорі та/або Тарифах Банку. Проценти за користування Кредитом нараховуються, виходячи із розміру встановленої процентної ставки, фактичної кількості днів користування Кредитом та умовною кількістю днів у році (360 днів), при цьому при розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день повернення Кредиту. Сума фактичних нарахувань за процентами залежить від кількості днів фактичного користування Кредитом та суми залишку заборгованості за Кредитом на день нарахування процентів, дати фактичного погашення поточної заборгованості за Кредитом, коригувань процентної ставки.
Клієнт сплачує комісії, пов`язані з отриманням/користуванням Кредитною лінією за умови, що такі комісії, умови їх нарахування та сплати передбачені Банківським продуктом та/або Тарифами, з відповідним відображенням такої умови в Кредитному договорі (п. 3.3 Умов відкриття кредитних ліній).
Відповідно до п. 4.1 ДКБО, Клієнт сплачує винагороду Банку за послуги в межах відповідних Банківських продуктів (послуг), що надаються на підставі ДНП, а також комісійну винагороду інших банків, які беруть участь у наданні Банком Банківських продуктів (послуг), відповідно до діючих Тарифів та цього ДКБО з врахуванням Умов та ДНП.
П.п. 6.3.1 п. 6.3 Умов відкриття кредитних ліній передбачено, що Позичальник зобов`язаний повернути Банк отриманий Кредит, сплатити нараховані проценти за користування Кредитом та комісії у повному обсязі, виконувати інші зобов`язання в порядку та в строки, встановлені Кредитним договором, у тому числі своєчасно забезпечувати наявність грошових коштів на Рахунку у сумі, достатній для здійснень відповідних платежів.
Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, встановивши відповідачу кредитну лінію на рахунок № НОМЕР_1 у розмірі, встановленому кредитним договором.
На підставі постанови Правління Національного банку України від 28.04.2016 року №300/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк «ЮНІСОН» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 28.04.2016 року №614 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «ЮНІСОН» і делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».
Після цього, на підставі рішення Правління Національного банку України від 18.06.2018 року №345-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «ЮНІСОН» та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 19.06.2018 року №1725 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк «ЮНІСОН» та делегування повноважень ліквідатора банку», розпочато процедуру ліквідації банку строком на два роки з 19.06.2018 року до 18.06.2020 року включно.
10.02.2020 року відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №303 уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «ЮНІСОН» завершено задоволення кредиторських вимог, внесених до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк «ЮНІСОН». Після задоволення вимог всіх кредиторів у ПАТ «Банк «ЮНІСОН» залишилось нереалізоване майно.
Згідно ст. 1 розділу І Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, активи - кошти, майно, майнові і немайнові права.
На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду уповноважена особа Фонду повідомляє акціонерів, які виявили намір отримати Залишкове майно банку, що ліквідується, про розмір частки в майні, яка підлягає передачі акціонеру та про необхідність звернутись до банку, що ліквідується, з метою підписання договору (акта) про передачу Залишкового майна (активів) у спільну часткову власність таких акціонерів. Одночасно банк розміщує відповідне повідомлення на своєму сайті та надсилає його до Фонду для розміщення на офіційному сайті Фонду.
На підставі одержаних від акціонерів ПАТ «Банк «ЮНІСОН» заяв про намір отримати майно (активи) банку, що залишилось після задоволення вимог кредиторів, виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення №602 від 16.03.2020 року про передачу залишкового майна (активів) акціонерам ПАТ «Банк «ЮНІСОН» в розмірах часток, котрі їм належать.
Далі, ПАТ «Банк «ЮНІСОН» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «ЮНІСОН» Федорченка А.В. та акціонерами банку, у тому числі «МЕЛІГАНТ ГРУП ЛТД», яке діє від свого імені та від імені компаній (інших акціонерів банку на підставі нотаріально посвідчених довіреностей), керуючись статтями 6, 8, 111, 512-519, 627 ЦК ст. 59 ГК України, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Законом України «Про акціонері товариства», Порядком складання і ведення реєстру акцептованих вимог кредиторів та задоволенні вимог кредиторів банків, що ліквідуються, був укладений договір №2/1 від 17.03.2020 року про передачу залишкового майна (активів) у власність акціонера (а.с.41-42)
Відповідно до п. 1 вказаного договору, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, відповідно до розділу IX Порядку складання і ведення реєстру акцептованих вимог кредиторів та задоволення вимог кредиторів банків, що ліквідуються, затвердженого рішенням виконавчої дирекції ФГВФО від 21.08.2017 року №3711, Банк з метою завершення процедури його ліквідації, безоплатно передав майно (активи) Банку, яке залишилось після задоволення вимог усіх черг кредиторів Банку, передбачених ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у спільну часткову власність акціонерів ПАТ «Банк «ЮНІСОН», від імені яких діє Компанія «МЕЛІГАНТ ГРУП ЛТД».
Відповідно до п. 3 Договору №2/1, з моменту укладення цього договору, право власності на залишкове майно переходить до Акціонерів та в Акціонерів виникає право власності на залишкове майно.
Пунктом 6 Договору №2/1 встановлено, що Акціонери зобов`язані протягом 3-х календарних днів після дати підписання цього Договору прийняти від Банку залишкове майно, вказане у Додатках №1, 2, 3, 4 до цього Договору за актом приймання передачі залишкового майна. Акт приймання-передачі залишкового майна після підписання його сторонами стає невід`ємною частиною цього Договору.
На виконання п. 6 Договору №2/1, сторонами 17.03.2020 року було укладено Акт приймання-передачі Залишкового майна (а.с.43).
Далі, 16.04.2020 року між Компанією «МЕЛІГАНТ ГРУП ЛТД», яка діє від свого імені та від імені та в інтересах інший компаній (акціонерів банку) на підставі нотаріально посвідчених довіреностей: ЛАБАРНЕЙ АДВАНС ЛТД, ІГЕЙЗЕР КЕПІТАЛ ЛТД, ГОРАТЕЙЛ СОЛЮШНС ЛТД, ВЕНТАТРАНС СІСТЕМС ЛТД, ІНТЕНТОСТ СІСТЕМС ЛТД, РІЧМАНТІ ХОЛДІНГ ЛТД, ФЕЛІГРАНТ ІНВЕСТ ЛТД (Первісні кредитори) та ТОВ «СІКВЕСТРУМ» було укладено договір відступлення права вимоги №16/04-20 від 16.04.2020 року, відповідно до умов якого первісні кредитори в особі Компанії «МЕЛІГАНТ ГРУП ЛТД» відступили новому кредитору - ТОВ «СІКВЕСТРУМ» права вимоги за кредитними договорами (з усіма додатковими угодами/договорами про внесення змін), укладеними з фізичними особами - позичальниками, реєстр яких є невід`ємною частиною даного Договору (а.с.46-47).
Також за актами приймання-передачі первісними кредиторами були передані новому кредитору оригінали кредитних справ та наявні судові справи (а.с.49-50).
Згідно положень ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до вимог ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
За нормами ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
20.07.2020 року відповідач сплатив на розрахунковий рахунок позивача платіж у сумі 6600 грн., що підтверджується випискою по рахунку (а.с.53).
Відповідно до п. 4.2. Умов відкриття кредитних ліній, повне або часткове погашення заборгованості за кредитом, нарахованими процентами, комісіями та іншими платежами за Кредитним договором здійснюється в порядку договірного списання Банком коштів з Рахунку з наступним направленням на погашення заборгованості за Кредитним договором згідно з п. 4.4-4.6 цих Умов переважно перед будь-якою іншою заборгованістю Клієнта перед Банком, в наступній черговості, зокрема: комісії за Рахунком, пов`язані з отриманням кредиту (за наявності); штрафи; прострочені проценти за користування кредитом; прострочена заборгованість за кредитом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а ч. 1 ст. 1049 вказаного Кодексу встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору кредит у строк та в порядку, встановлених договором.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
У відповідності до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
З урахуванням викладеного суд вважає, оскільки зобов`язання по кредитному договору відповідачем не виконано, то сума заборгованості за кредитом та відсотками, що утворилася, підлягає стягненню з нього в повному обсязі.
Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 16.11.2016 року у справі №6-1746цс16, положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Суди, дійшовши висновку про те, що обслуговування кредиту є супутньою послугою, за надання якої можливе встановлення комісії, не звернули уваги, що, встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, відповідач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються позивачу. При цьому відповідач нараховував, а позивач сплатив комісію за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок позивача, що є незаконним.
З урахування вищевказаної правової позиції, стягнення позивачем з відповідача комісій, пов`язаних з отриманням/користуванням кредитною лінією, а також комісійної винагороди є незаконним, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 991 грн.
Керуючись ст. ст. 509, 525, 526, 530, 549, 611, 625, 629, 1049, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СІКВЕСТРУМ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту.
Повний текст рішення складено 25.11.2021 року.
Суддя Л.О. Пендюра