Єдиний унікальний номер: 378/1026/20
Провадження № 2/378/260/21
УХВАЛА

"10" грудня 2021 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Марущак Н. М.

за участю секретаря: Гончарук Ю. С.,

позивача: ОСОБА_1 ,

його представника: ОСОБА_2 ,

відповідачки: ОСОБА_3

представника відповідача: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ставище Київської області заяву представника відповідачки про надання строку для примирення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаною позовною заявою звернувся ОСОБА_1 з посиланням на те, що він з відповідачкою з 20 серпня 2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На примирення він не згоден, оскільки через різні погляди на сімейне життя та обов`язки в сім`ї, вони, проживаючи разом, постійно конфліктують через зловживання спиртними напоями та подружню зраду ОСОБА_3 , конфліктну поведінку останньої.

Представник відповідачки подала до суду заяву про надання сторонам строку на примирення тривалістю шість місяців, оскільки відповідачка не визнає вимог про розірвання шлюбу, хоче зберегти сімейні відносини з позивачем та вважає, що вони можуть примиритись, посилаючись на та, що протягом всіх років спільного подружнього життя вони живуть в одному житлі, ведуть спільне господарство, мають спільний бюджет, багато подорожують, виховують дитину, кохають один одного. Між ними виникають сварки та непорозуміння, проте, відповідач не вважає дані обставини підставою для розірвання шлюбу. Останнім часом у їхні відносини почала втручатися мати позивача, з якою у відповідачки часто виникали конфлікти з приводу ведення домашнього господарства, розподілення спільного бюджету сім`ї та виховання їхнього малолітнього сина ОСОБА_5 , тому дане рішення щодо розірвання шлюбу прийняте не самостійно позивачем, а його матір`ю. Відповідачка бажає зберегти сім`ю для забезпечення інтересів малолітнього сина, тому зробить все можливе для налагодження відносин.(т. 1 а. с. 231 -232).

Позивач в судовому засіданні категорично заперечив проти задоволення клопотання відповідачки про надання строку на примирення та зупинення провадження у справі, вказуючи на те, що відновлення шлюбних відносин з відповідачкою є неможливим.

Суд, розглянувши заяву представника відповідачки про надання сторонам строку на примирення, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного.

В судовому засіданні позивач проти примирення з відповідачкою категорично заперечує, зазначивши, що фактично вони з відповідачкою припинили шлюбні стосунки, з часу подання до суду вказаного позову їх не поновлювали, проживають в належній його батькам квартирі в різних кімнатах, окремо ведуть побут. Єдине, що їх об`єднує це їх малолітній син, участь у вихованні якого він також приймає, на утримання сина на користь відповідачки він з 2019 року сплачує аліменти на підставі судового наказу. Вважає відновлення шлюбних відносин з відповідачкою неможливим.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні в режимі відеоконференції із Дарницьким районним судом м. Києва заяву про надання строку для примирення підтримала, підтвердила обставини, викладені в даній заяві, пояснивши, що фактично вони з відповідачем шлюбних відносин не припиняли, спільно ведуть домашнє господарство, підтримують інтимні стосунки, спільно опікуються їх малолітнім сином, разом відпочивають,

Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.

Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. Такого висновку дійшов Верховний Суд у справі № 442/6319/16-ц (постанова від 30.05.2019) та у справі № 200/952/18 (постанова від 15 січня 2020 року).

Беручи до уваги категоричне заперечення позивача щодо надання строку на примирення подружжю, той факт, що з часу надходження позову до суду 13.10.2020 (т. 1 а. с. 2), примирення між сторонами, як стверджує позивач, не відбулось, та ту обставину, що судом першої інстанції (головуючий суддя Скороход Т. Н.) ухвалою від 17.05.2021 надавався по даній справі строк на примирення (т. 1 а. с.123), - суд не вбачає підстав для надання строку сторонам на примирення.

При цьому, суд звертає увагу, що поняття "моральні засади суспільства" діючим законодавством не визначено, а тому при вирішення питання чи не буде надання часу на примирення суперечити моральним засадам суспільства, суд застосовує положення ст.24 Сімейного кодексу України, яке закріплює вільну згоду жінки та чоловіка на шлюб та заборону примушування жінки та чоловіка до шлюбу. Отже, при категоричній незгоді позивача на примирення, суд вважає що надання такого строку на примирення буде суперечити ст. 24 Сімейного кодексу України.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання сторонам строку для примирення.

А тому, з урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 111, 112 СК України, ст. ст. 259, 260, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідачки про надання строку на примирення відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Н. М. Марущак