СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/11871/21

пр. № 2/759/4935/21

18 листопада 2021 року Святошинський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Петренко Н.О.

за участю секретаря судових засідань Сироти А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення порядку користування квартирою, що є спільною власністю,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про встанолення порядку користування квартирою АДРЕСА_1 наступним чином у сумісне користування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виділити кімнату площею 15,0 кв.м., а у користування відповідачів житлову кімнату 17,2 кв.м та кімнату 9,8 кв.м та залишити у загальному користуванні кухню площею 7,5 кв.м; вбиральню 1 кв.м, ванну 2,6 кв.м., коридор 12 кв.м, комору 1,0 кв.м.

В обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що сторони є співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 . На теперішній час право часткової власності належить ОСОБА_1 -1/5 частина; ОСОБА_2 -1/5 частина; ОСОБА_3 - 2/5 частини; ОСОБА_4 - 1/5 частина. Відповідно до технічного паспорту на кв. АДРЕСА_1 спірна квартира складається із трьох ізольованих кімнат, житловою площею 42,0 кв.м, загальною площею 70,1 кв.м, а саме: житлова кімната площею 17,2 кв.м; житлова кімната 9,8 кв.м, житлова кімната площею 15,0 кв.м, а також кухня площею 7,5 кв.м, вбиральня 1 кв.м, ванна кімната 2,6 кв.м, коридор 12 кв.м, комора 1,0 кв.м. Позивачі мати ОСОБА_1 та її донька ОСОБА_2 , які є власниками по 1/5 частині квартири кожна, спільно користуються кімнатою 15,0 кв.м, інші співвласники користуються кімнатами 17,2 кв.м та 9,8 кв.м. Підставою та приводом для звернення з даним позовом послужили непорозуміння по оплаті комунальних послуг та інших конфліктних ситуацій, що приводить до негативних наслідків та сварок між співвласниками. Просять позов задовольнити.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 04.06.2021р. вказану позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 15.07.2021р. відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання/а.с.29/.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 30.09.2021р. закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті /а.с.39/.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити.

Позивачі в судове засідання не з`явилися про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, просили розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про право власності від 19.03.2007р. квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 - 1/5 частина, ОСОБА_7 -1/5 частина, ОСОБА_2 - 1/5 частина, ОСОБА_3 - 1/5 частина, ОСОБА_9 - 1/5 частина/а.с.5/.

Після смерті ОСОБА_7 його 1/5 частку квартири прийняла у спадщину його донька ОСОБА_3 /а.с.8/.

Відповідно до технічного паспорту квартира за адресою: АДРЕСА_1 складається з трьох кімнат житлою площею 42,0 кв.м у тому числі: 1-а кімната -15,0 кв.м; 2-а кімната 17,2 кв.м, 3-я кімната 9,8 кв.м, кухня площею 7,5 кв.м, ванна кімната 2,6 кв.м, вбиральня 1,0 , коридор 12,2 кв.м, вбудована шафа 1,0 кв.м/а.с. 9-10/.

Відповідно до ст. 355 ЦК України встановлено, що майно, що є у власності двох і більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно зі ст. 150 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди

Відповідно п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року, судам роз`яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним із співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток.

Таким чином, потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном.

Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє у користування сторонам спору в натурі частки, відповідно до розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників.

Враховуючи викладене, оскільки між сторонами встановлено сталий порядок, позивачі користуються кімнатою 15,00 кв.м, а відповідачі користуються кімнатами 17,2 кв.м та 9,8 км.м, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Коридор, кухню, вбиральню, вбудовану шафу та ванну кімнату суд вважає за необхідне залишити в загальному користуванні.

Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Частиною 1,2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, суд вважає, що такий порядок користування житловими приміщеннями є найбільш зручним для сторін, враховуючи розташування кімнат у спірній квартирі та порушень житлових прав будь-яких зі сторін суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 150 ЖК Української РСР, ст.ст. 319, 355, 358, 360, 391,396 ЦК України, ст.ст. 77-84, 141,142, 259, 260, 264-266, 269 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення порядку користування квартирою, що є спільною власністю - задовольнити.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 наступним чином:

у сумісне користування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виділити кімнату 15,0 кв.м

у користування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 житлові кімнати 17,2 кв.м та кімнату 9,8 кв.м.

Залишити у спільному користуванні співвласників кухню площею 7,5 кв.м, вбиральню 1 кв.м, ванну 2,6 кв.м, комору 1,0 кв.м., коридор 12, кв.м.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.О. Петренко