Справа № 591/5758/20
Провадження № 2/591/724/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2021 року м.Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Ніколаєнко О.О.,

за участі секретаря судового засідання Левицької Х.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу № 591/5758/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 17 вересня 2020 року звернувся до суду та свої вимоги мотивує тим, що 20 серпня 2019 року о 21 год. 30 хв. сталася дорожньо-транспортна пригода на перехресті пр-т М. Лушпи та вул. Івана Сірка за участю автомобіля Renault Duster д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Згідно постанови Зарічного районного суду м.Суми від 29.08.2019 року по справі № 591/5380/19 винуватцем ДТП визнано ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження . Про настання страхового випадку було повідомлено ПАТ «Страхова компанія «Уніка» та подано заяву про виплату матеріального збитку від 17.02.2020 р. Страхова компанія завела справу № 00314405 згідно полісу ОСЦПВ № АО/0562617 від 18.07.2019 р. Протоколами огляду транспортного засобу був встановлений перелік пошкоджень, отриманих автомобілем ВАЗ 217030 д.н.з НОМЕР_2 в результаті ДТП. На підставі протоколів ПАТ «Страхова компанія «Уніка» складений страховий акт та встановлено суму ринкової вартості автомобіля в розмірі 82000,00 грн., залишкову вартість автомобіля 5000,00 грн. (оскільки не підлягає відновленню) та встановлено суму страхового відшкодування в розмірі 40000,00 грн. Кошти було перераховано на рахунок позивача. Оскільки вина відповідача щодо пошкодження автомобіля встановлена постановою суду, страхові відшкодування не в повній мірі покрили понесені матеріальні збитки, вважає, що саме з відповідача підлягає стягненню різниця між отриманими страховими виплатами та залишковою вартістю автомобіля. Просить стягнути з ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди , заподіяної внаслідок ДТП у розмірі 37000,00 грн.

У відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_3 зазначив, що відповідач мав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності з ПАТ «Страхова компанія «Уніка»(поліс № АО 0562617) з лімітом відповідальності завдання матеріальної шкоди у розмірі 100000 грн. 00 коп. Тому тільки в разі перевищення зазначеного ліміту з відповідача підлягали б стягненню кошти поза межами ліміту. Враховуючи, що визначена позивачем матеріальна шкода склала 82000 грн., то вона не перевищує визначений договором страхування ліміт, тому завдана шкода відшкодовується виключно страховою компанією.

У відзиві на позовну заяву ПАТ «СК «Уніка» вказувало, зщо сторони погодили розмір страхового відшкодування 40000 грн. Ринкова вартість автомобіля склала 81820 грн., вартість його у пошкодженому стані становила 33 638,37 грн., страхове відшкодування визначено як різниця між цими показниками та становить 48 181,63 грн. З потерпілою особою на підставі ст. 36 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності» було погоджено розмір страхового відшкодування - 40 000 грн. Просить відмовити у задоволенні позову.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю , просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просить в задоволенні позову відмовити за необґрунтованістю. В обґрунтування позиції зазначив, що Представник відповідача ПАТ «Страхова компанія «Уніка» в письмовому відзиві просить в задоволенні позову відмовити за необґрунтованістю, розглядати справу без участі представника (а.с.108-110).

Ухвалою суду від 29 вересня 2020 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 20 жовтня 2020 року. Розгляд справи відкладався у зв`язку з витребуванням доказів. 30.10.2020 року від представника ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву. 07.12.2020 року розгляд справи відкладався у зв`язку з неявкою сторін. 20.01.2021 року розгляд справи відкладався у зв`язку з залученням співвідповідача ПАТ «Страхова компанія «Уніка». 08.02.2021 року від співвідповідача ПАТ «Страхова компанія «Уніка» надійшов відзив на позовну заяву.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Судом встановлено, що 20 серпня 2019 року о 21 год. 30 хв. сталася дорожньо-транспортна пригода на перехресті пр-т М. Лушпи та вул. Івана Сірка в м.Суми за участю автомобіля Renault Duster д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 .

Згідно постанови Зарічного районного суду м.Суми від 29.08.2019 року по справі № 591/5380/19 винуватцем ДТП визнано ОСОБА_3 та притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу на користь держави у сумі 340 грн. (а.с.6).-7

Про настання страхового випадку позивачем було повідомлено ПАТ «Страхова компанія «Уніка» та подано заяву про виплату матеріального збитку від 17.02.2020 р. Листом повідомлено ОСОБА_1 , що сума страхового відшкодування становить 40000,00 грн. та буде перерахована на реквізити, вказані у заяві в термін, передбачений чинним законодавством (а.с.8-9).

Відповідно до полісу № АО/0562617 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 17.07.2019 року відповідальність ОСОБА_3 за участю транспортного засобу Renault Duster 2016, НОМЕР_3 за заподіяну шкоду майну становить 100000,00 грн, розмір франшизи -0 грн.(а.с.36).

Страховою компанією заведено справу № 00314405 згідно полісу ОСЦПВ № АО/0562617 від 18.07.2019 р. протоколами огляду транспортного засобу був встановлений перелік пошкоджень, отриманих автомобілем ВАЗ 217030 д.н.з НОМЕР_2 в результаті ДТП.

Відповідно до звіту № 1354 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 24.12.2019 року сума ринкової вартості автомобіля склала 81820,00 грн.(а.с.47-64).

Відповідно до висновку експертного дослідження № 2088, складеного ТОВ «СЗУ Україна» 30.01.2020 року утилізаційна вартість автомобіля ВАЗ 217030 д.н.з. НОМЕР_2 складає 33638 грн. 37 коп., вартість металобрухту визначена на рівні 5 000 грн.(а.с.65-66).

17.02.2020 ПАТ «СК «Уніка» та ОСОБА_1 укладено акт узгодження розміру страхового відшкодування (угода про відшкодування матеріальної шкоди №0034405), за яким погоджено розмір страхового відшкодування внаслідок страхового випадку в сумі 40 000 грн. Відповідно до п.4 акту позивач визнав, що вказана сума страхового відшкодування є остаточною та підтверджує той факт, що по вказаному страховому випадку у жодному разі, навіть якщо під час проведення ремонтних робіт будуть виявлені додаткові ушкодження, які не враховані у виплаті страхового відшкодування, будь-яких майнових чи немайнових вимог до страховика мати не буде. Як пояснив позивач в судовому засіданні вказаний акт узгодження ним підписаний та в судовому порядку не оскаржувався.

Відповідно до страхового акту/наказ № 00314405 від 11.03.2020 розрахунок суми страхового відшкодування складає: вартість відновлювального ремонту - 100271,29 грн, ринкова вартість ТЗ - 81820,00 грн., вартість ТЗ в пошкодженому стані 33638,37 грн, вартість матеріального збиту з врахуванням зносу 48181 грн. 63 коп., сума страхового відшкодування згідно акту узгодження 40000,00 грн. (а.с.72-73).

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що якщо майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі ст.27 Закону України «Про страхування», ст. 993 Цивільного кодексу України,- до страховика, якій виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за причинену шкоду.

Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Статтею 1192 ЦК України визначено, що якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Правовідносини між страховиком , страхувальником та третіми особами регулюються нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно ст. 22.1. Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 цього Закону, відповідно до якої транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст.36.2 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Позивач, обгрунтовуючи суму, яка підлягає стягненню, зазначив, що 37 000 грн. це різниця між вартістю транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди (приблизно 82 000 грн. ) та фактично виплаченою сумою страхового відшкодування (40 000 грн.), а також вартістю металобрухту (5 000 грн.), яка визначена у висновку експертного дослідження. Позивач зазначає, що не має можливості продати автомобіль у пошкодженому стані за ціною 33 638,37 грн., яка визначена страховою компанією, тому залишковою вартістю має бути саме вартість металобрухту.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди склала 81 820,00 грн., вартість транспортного засобу у пошкодженому стані визначена на рівні 33 638,37 грн. Різниця між вказаними сумами є збитком, який понесений позивачем та підлягав відшкодуванню. Така різниця становить 48 181,63 грн. Вказану суму визначено як вартість матеріального збитку з урахуванням зносу. Повністю цю суму не було відшкодовано, оскільки позивач, підписуючи акт узгодження розміру страхового відшкодування погодив зі страховиком, що розмір страхового відшкодування становить 40 000 грн. За таких обставин, відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_3 8 181,63 грн., як різниці між вартістю матеріального збитку з урахуванням зносу та фактично виплаченою позивачу сумою страхового відшкодування, оскільки така сума підлягала до виплаті саме страховиком відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», однак не була виплачена внаслідок погодження страховою компанією з позивачем іншої суми, яка підлягала виплаті - 40 000 грн.

Відсутні також підстави для стягнення з ОСОБА_3 різниці між залишковою вартістю транспортного засобу 33 638,37 грн. та вартістю металобрухту - 5 000 грн., оскільки для визначення розміру збитку внаслідок дорожньо-транспортної пригоди враховується саме показник вартість транспортного засобу після ДТП, який згідно звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, склав 33 638,37 грн., а не 5 000 грн. Будь яких доказів, які б свідчили, що вартість пошкодженого транспортного засобу є іншою, ніж визначено у звіті №1354 про оцінку вартості (розміру) збитків позивач суду не надав.

Таким чином, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог позивача, що є підставою для відмови у позові.

В зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог питання розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» про стягнення з ОСОБА_3 37 000 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити у звязку з необґрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення через Зарічний районний суд м. Суми. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка», місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Олени Теліги, буд. 6, літ.В, .

Повне рішення виготовлено 17.02.2021.

Суддя О.О.Ніколаєнко