СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-о/759/2134/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,

секретаря судового засідання Гаєвської Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду в м. Києві справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту народження та факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

у грудні 2021 р. заявник звернувся до суду із зазначеною заявою, просив встановити факт народження дитини, жіночої статі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Донецьк, Донецька область, Україна, а також встановити дані про батьків: мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України; батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України. У зазначеній заяві заявник просить встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки міста Донецьк, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Донецьк, Донецька область, Україна.

Заяву обґрунтовує тим, що встановлення факту народження необхідно для отримання свідоцтва про народження дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 встановленого законодавством України зразка, підтвердження громадянства України та реалізації в подальшому дитиною всіх належних їй прав та свобод громадянина України, а підставою для державної реєстрації актів цивільного стану в даному випадку є відповідне рішення суду. Заяву обґрунтовує тим, що померла є дружиною заявника, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 через преклампсію важкого ступеню при вагітності, пологи шляхом кесаревого розтину.Заявник не звертався до Святошинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з приводу відмови у проведення реєстрації, адже відповідно до листа Верховного Суду від 22.04.2021 «Під час розгляду судами справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України вимога щодо отримання письмової відмови органів реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації фактів не ґрунтується на положеннях чинного законодавства.

Представник заявників та заявники у судове засідання не з`явилися про слухання справи повідомлений належним чином, у прохальній частині представник просив слухати справу у їх відсутності (а.с. 3).

Заінтересована особа у судове засідання не з`явилася, про слухання справи повідомлена належним чином.

Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, згідно медичного свідоцтва про народження № 770/1478 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року у ОСОБА_3 в місті Донецьк народилась дівчинка ІНФОРМАЦІЯ_1 вагою 1600 г. (а.с. 21).

Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків.

За змістом ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 5316-УІ від 02.10.2012, про факт державної реєстрації акта цивільного стану органами державної реєстрації актів цивільного стану видається відповідне свідоцтво. Бланки свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану виготовляються за затвердженими Кабінетом Міністрів України зразками та їх описами.

Відповідно до п. 1, 2 Розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 №52/5, державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України.

Підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 я), що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи.

Указом Президента України від 14.11.2014 № 875/2014 уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», яким зобов`язано КМУ вжити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв.

Законом України № 1680-VII «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» надано особливий статус територій, які не контролюють сили АТО.

Згідно з цим законом в окремих районах Донецької та Луганської областей на період дії особливого порядку місцевого самоврядування діє з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ст. 2). Перелік районів і населених пунктів, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, визначений рішенням Верховної Ради України. Відповідна постанова була прийнята 17.03.2015.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно з вимогами п. 26 Розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 №52/5, у разі державної реєстрації народження дитини на підставі рішення суду про встановлення факту народження, надісланого судом, свідоцтво про народження оформлюється та видається особі, яка була заявником у суді, або іншому законному представнику дитини під час звернення цієї особи до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Про особливості проведення такої державної реєстрації народження проставляється відповідна відмітка у графі «Для відміток» актового запису про народження. (Главу I розділу III доповнено новим пунктом 26 згідно з Наказом Міністерства юстиції № 3447/5 від 02.12.2016).

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб дружиною заявника є ОСОБА_3 (а.с. 13).

Згідно довідки про причину смерті (№ 266) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 через преклампсію важкого ступеню при вагітності, пологи шляхом кесаревого розтину (а.с. 19).

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Відповідно до п. 1 Розділу 5 «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Встановлення факту смерті необхідно для отримання свідоцтва про смерть та для забезпечення прав та законних інтересів на території України.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що у заявника є перешкоди в отриманні реєстрації народження дитини та смерті дружини, оскільки свідоцтво про народження та про смерть, видане органом, передбаченим на тимчасово окупованій території, є недійсними і не створює правових наслідків на території України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява є обгрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 №52/5, Указом Президента України від 14.11.2014 №875/2014 ; ч.ч. 1, 2 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст.ст. . 2, 4, 12, 13, 76-78, 81, 89, 95, 141, 258, 259, 263-265, 273, 315, 317, 318, 319, 354, 355, 430 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту народження дитини задовольнити.

Встановити факт народження дитини жіночої статі, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Донецьк, Донецька область, Україна, а також становити дані про батьків: мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України; батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України.

Встановити факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, уродженки міста Донецьк, місце смерті: місто Донецьк, Донецьк область, Україна, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Допустити негайне виконання рішення суду відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Оксана УЛ`ЯНОВСЬКА