Єдиний унікальний номер 341/1859/21
Номер провадження 2/341/870/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Мергеля М. Р., за участю:

секретаря судового засідання Фрик Т. В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про повернення безпідставно набутих коштів.

встановив:

Представник позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про повернення безпідставно набутих коштів.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 18 грудня 2019 року ОСОБА_2 виявив, що ОСОБА_3 , працюючи у нього на роботі, вкрав 7000,0 доларів США. На підтвердження того, що ОСОБА_3 вкрав у нього ці кошти ОСОБА_3 18 грудня 2019 року власноручно написав розписку. У цій розписці ОСОБА_3 підверджує, що вкрав у ОСОБА_2 7000, 0 доларів США та зобов`язується повернути ці кошти рівними частинами щомісяця до 15 грудня 2020 року. На момент подання позову до суду відповідач не повернув ОСОБА_2 суму позики, на його телефонні дзвінки не відповідає.

З огляду на викладене, представник позивача просить суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 7000,0 доларів США, 4081, 82 грн 3 % річних та судові витрати.

Ухвалою від 06 жовтня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання на 27 жовтня 2021 року, яке відкладене на 17 листопада 2021 року.

Ухвалою суду від 17 листопада 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 09 грудня 2021 року.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові та просив суд їх задоволити, не заперечує щодо заочного розгляду справи

У судове засідання 09 грудня 2021 року відповідач не з`явився, хоча повідомлений про розгляд справи належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 20 листопада 2021 року (а. с. 21).

Відповідно до пункту 1 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку .

Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомленим, а документи - йому врученими.

Проте відповідач у судове засідання не з`явився, жодних заяв чи клопотань до суду не надсилав, ходом розгляду справи не цікавився.

Ухвалою суду від 09 грудня 2021 року постановлено здійснити розгляд справи у заочному порядку.

З огляду на приписи статті 223 ЦПК України суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд установив наступні фактичні обставини, які мають значення у цій справі.

18 грудня 2019 року відповідач ОСОБА_3 власноручно написаною розпискою підтвердив, що вкрав у ОСОБА_2 7000,0 доларів США та зобов`язався повернути їх рівними частинами щомісяця до 15 грудня 2020 року, що підтверджується оригіналом боргової розписки від 18 грудня 2019 року, яка міститься в матеріалах справи (а. с. 39).

Відповідно до розрахунку заборгованості сума відсотків за користування грошовими коштами за період з 01 січня 2021 року до 23 вересня 2021 року становить 4081,82 грн (а. с. 7).

Надаючи правову оцінку установленим обставинам у цій справі та позовним вимогам, суд виходить з такого.

Згідно з приписами статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до положень частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

За змістом цієї статті безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуте за допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, в разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої та другої статті 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за вiдсутноcтi таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є, зокрема речі, у тому числі гроші.

Отже, під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.

Отже, суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що позивач довів факт того, що відповідач грошові кошти набув без достатньої правової підстави.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що між сторонами відсутні договірні правовідносини, а отримані ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 7000,0 доларів США набуті та збережені без достатньої правової підстави, у зв`язку з чим на підставі статті 1212 ЦК України ці кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь 4081,82 грн 3 % річних, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1214 ЦК України у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними.

Згідно з нормами статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, суд, враховуючи зазначене, дійшов висновку про те, що з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 необхідно стягнути 3 % річних за користування безпідставно набутими коштами у сумі 4081,82 грн за період з 01 січня 2021 року до 23 вересня 2021 року.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач належними та допустимими доказами довів факт того, що відповідач грошові кошти у сумі 7000 доларів США набув без наявної на те правової підстави та зобов`язаний повернути їх позивачу, а також сплатити 3 % річних за користування безпідставно набутими коштами, що становить 4081,82 грн відповідно до наданого позивачем розрахунку.

Відповідач відзив на позов не подав, жодними поясненнями чи доказами не спростував позовні вимоги та обставини, на яких вони грунтуються.

З урахуванням наведеного вище, виходячи із закріпленого ЦК України принципу змагальності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 7000,0 доларів США основного боргу та 4081,82 грн 3 % річних за користування безпідставно набутими коштами.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 141 ЦПК України суд стягує судовий збір у разі задоволення позову з відповідача.

Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 263, 265, 268, 272, 273, 280, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про повернення безпідставно набутих коштів задовольнити повністю.

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 7000 (сім тисяч) доларів США основного боргу.

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 4081 (чотири тисячі вісімдесят одну) гривню 82 копійки 3 % річних.

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1908 (одна тисяча дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення складено 13 грудня 2021 року.

Сторони:

позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

відповідач: ОСОБА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ