Ухвала

17 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 755/1795/15-ц

провадження № 61-7102св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Лідовця Р. А.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання права сумісної власності на майно, набуте за час спільного проживання однією сім`єю, за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 27 лютого 2015 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 березня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання права сумісної власності на майно, набуте за час спільного проживання однією сім`єю.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 27 лютого 2015 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 13 березня 2019 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 01 вересня 2004 року до жовтня 2011 року.

Визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 нерухоме майно: нежилі будівлі загальною площею 22 486,20 кв. м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; трикімнатну квартиру, загальною площею 70,3 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 ; одинадцятикімнатну квартиру, загальною площею 422 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 654 грн судового збору.

У касаційній скарзі, поданій у квітні 2019 року до Верховного Суду, АТ «Укрсоцбанк» просило суд скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 27 лютого 2015 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 березня 2019 року в частині визнання за ОСОБА_1 права спільної сумісної власності на трикімнатну квартиру, загальною площею 70,3 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , та одинадцятикімнатну квартиру, загальною площею 422 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , ухвалити у справі нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 у вказаній частині, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Ухвалою Верховного Суду від 12 квітня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано з Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу № 755/1795/15-ц.

Відповідно до частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання права сумісної власності на майно, набуте за час спільного проживання однією сім`єю, призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю. В. Черняк

І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець