ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

14 грудня 2021 року

м. Харків

Справа № 642/3979/20

Провадження № 22-з/818/421/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Хорошевського О.М.,

суддів: Бурлака І.В., Яцини В.Б.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Харківського апеляційного суду Маміної О.В., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ПСИЛОГОС», третя особа: Державний реєстратор Департаменту реєстрації Харківської міської ради Шеховцова Маргарита Євгенівна про визнання дій протиправними та скасування державної реєстрації речових прав, визнання недійсним правочину, припинення права власності,-

встановив:

У провадженні Харківського апеляційного суду (головуючий суддя Тичкова О.Ю. судді колегії Маміна О.В., Пилипчук Н.П.) знаходиться зазначена цивільна справа.

16 листопада 2021 року ОСОБА_4 , діючи в інтересах ОСОБА_2 , звернулася до Харківського апеляційного суду з заявами про відвід суддів Пилипчук Н.П. і Маміної О.В. від розгляду цивільної справи № 642/3979/20 (вхідні номери 24287/21 та 24288/21 відповідно) у вказаній справі.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 02 грудня 2021 року заяву ОСОБА_4 , діючи в інтересах ОСОБА_2 про відвід колегії суддів Пилипчук Н.П., Маміної О.В. визнано необґрунтованим, справу передано для визначення судді в порядку статті 33 ЦПК України для розгляду заяви про відвід.

Заява про відвід судді Маміної О.В. обґрунтована тим, що вказана суддя у складі судової колегії приймала участь у розгляді цивільної справи № 642/2179/17, учасниками якої були ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ТОВ «Псилогос». В рамках цивільної справи № 642/2179/17 розглядалися позовні вимоги про поділ спільного майна подружжя, і рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 03.12.2018 зустрічний позов ОСОБА_2 був задоволений: йому була присуджена компенсація вартості половини внеску ОСОБА_3 до статутного капіталу ТОВ «Псилогос». Оскільки ОСОБА_3 у якості свого внеску до статутного капіталу внесла житловий будинок АДРЕСА_1 , що був спільною сумісною власністю подружжя і не міг бути відчужений без згоди ОСОБА_2 , суд першої інстанції дійшов висновку про незаконність дій ОСОБА_3 та, відповідно, наявність у ОСОБА_2 права на компенсацію. Постановою Харківського апеляційного суду від 23.04.2019 рішення суду першої інстанції у цивільній справі № 642/2179/17 в частині стягнення зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 половини вартості внеску ОСОБА_3 до статутного капіталу ТОВ «Псилогос» в розмірі 3 944 850 грн та в частині стягнення судового збору скасоване, в задоволенні позовних вимог в цій частині відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 29.01.2020 постанова Харківського апеляційного суду від 23.04.2019 була скасована, залишене в силі рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 03.12.2018. Скасовуючи постанову суду апеляційної інстанції, Верховний Суд виходив з того, що суд допустив порушення вимог статті 382 ЦПК України.

Позовні вимоги по справі № 642/2179/17 та справі № 642/3979/20 є взаємопов`язаними (вимога щодо поділу спільного майна подружжя та вимога щодо визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, визнання недійсним правочину щодо внесення майна до статутного капіталу ТОВ «Псилогос», припинення права власності ТОВ «Псилогос» на житловий будинок, скасування запису про державну реєстрацію речового права на житловий будинок). Оскільки рішення у справі про поділ спільного майна подружжя в суді апеляційної інстанції приймалося за участі судді Пилипчук Н.П., це викликає сумніви щодо неупередженості судді при розгляді цивільної справи № 642/3979/20. Цивільна справа № 642/3979/20 є, фактично, похідною від справи № 642/2179/17, оскільки в ній вже досліджувався факт внесення ОСОБА_3 житлового будинку до статутного капіталу ТОВ «Псилогос», правова оцінка діям ОСОБА_3 і ТОВ «Псилогос» вже надавалася.

З указаного вбачається, що суддя Маміна О.В. вже давала оцінку певним обставинам справи та обізнана в ситуації, що склалася між колишнім подружжям, тому вона має наперед установлене ставлення до апеляційних скарг у справі № 642/3979/20, що може вплинути на її об`єктивність.

Суд відхиляє зазначені посилання ОСОБА_4 , діючи в інтересах ОСОБА_2 з огляду на наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною четвертою статті 36 ЦПК України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Незгода із процесуальними діями та рішеннями суддів не є підставою для відводу в розумінні ст. 36 ЦПК України.

У статті 37 ЦПК України вказано про недопустимість повторної участі судді в розгляді справи:

1.Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

2. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення.

3. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції.

4. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції.

5. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

6. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Єдиною підставою для відводу у даному випадку ОСОБА_4 , діючи в інтересах ОСОБА_2 зазначено лише про незгоду з рішенням судді у іншій справі за її участю.

Оскільки судом не встановлено і матеріалами справи не підтверджується наявність обставин, які б дійсно викликали сумнів у неупередженості або об`єктивності колегії судді Маміної О.В., заява ОСОБА_4 , діючи в інтересах ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 37, 40, 259, 260, 261 ЦПК Україна, -

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 про відвід судді Харківського апеляційного суду Маміної О.В. відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - О.М. Хорошевський

Судді - І.В. Бурлака

В.Б. Яцина