Справа № 723/4544/21
Провадження № 2/723/5336/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2021 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючої судді Дячук О.О.,

за участю секретаря судового засідання Яворська М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

встановив:

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, посилаючись на наступне.

29.07.2018 року об 11-40 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Тойота», д.н.з. « НОМЕР_1 » здійснив на велосипедиста ОСОБА_2 , який в результаті наїзду автомобіля отримав тілесні ушкодження несумісні з життям.

Вказують, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Зазначають, що відповідно до п.21.1 ст.21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року №1961-IV, з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Також зазначають, що на виконання вимог Закону України №1961-IV цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована.

Вказують, що потерпіла особа повідомила Моторне (транспортне) страхове бюро України про настання дорожньо-транспортної пригоди та надав останньому усі необхідні документи, надання яких передбачається ст.35 Закону України № 961-IV, а МТСБУ визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату потерпілій особі.

Також зазначають, що загальний розмір витрат, з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди, складає 21860 грн.

Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то він, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу позивача завдану шкоду.

Просять стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 21860 грн. та судові витрати в сумі 2270 грн.

В судове засідання представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України не з`явився, в позовній заяві просили справу розглянути у відсутності представника та не заперечували проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, з невідомих суду причин, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відзив на позов не подавав.

У відповідності ч.1 ст.280 ЦПК України проведено заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 29.07.218 року об 11-40 год. на автодорозі сполученням «Стрий - Чернівці», між населеними пунктами с. Замулинці та с. Матеївці Коломийського району Івано-Франківської області, у напрямку м. Стрий, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «TOYOTA AVENSIS», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та велосипедиста ОСОБА_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів та загибелі ОСОБА_2 . Зазначене підтверджується довідкою управління патрульної поліції в Івано-Франківській області №250121 від 29.07.2018 року про дорожньо-транспортну пригоду.

З постанови слідчого управління Національної поліції в Івано-Франківській області про закриття кримінального провадження від 30.09.2019 року вбачається, що 29 липня 2018 року приблизно об 11-40 год. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «TOYOTA AVENSIS» д.н.з. НОМЕР_2 рухався автодорогою сполученням «Стрий - Чернівці», проїжджаючи між населеними пунктами с.Замулинці та с.Матеївці Коломийського району Івано-Франківської області, у напрямку м.Стрий. В цей час зустрічною смугою руху та у зустрічному напрямку рухався велосипедист ОСОБА_2 . Перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та маючи об`єктивну можливість завчасно виявити транспортні засоби, що рухались у зустрічному напрямку, всупереч вимог п.6.7 Правил дорожнього руху України, у відповідності з яким велосипедисти повинні виконувати вимоги цих Правил, що стосуються водіїв або пішоходів і не суперечать вимогам цього розділу, ОСОБА_2 не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, змінив напрямок руху та почав переїжджати через проїзну частину дороги, рухаючись зліва направо, відносно напрямку руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 . Виїхавши на смугу зустрічного руху, де проїжджав автомобіль «TOYOTA AVENSIS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , велосипедист ОСОБА_2 опинився на такій відстані від нього, коли водій ОСОБА_1 вже не володів технічною можливістю попередити дорожньо-транспортну пригоду шляхом застосування своєчасного екстренного гальмування, у результаті чого відбувся наїзд. Причиною настання даної ДТП, з технічної точки зору, стали обставини, які пов?язані з невідповідністю дій велосипедиста ОСОБА_2 технічним вимогам п. 10.1 та 10.4 ПДР України. Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000590, закрито у зв?язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до наказу Моторного (транспортного) страхового бюро України №11006 від 29.11.2018 року та довідки №1 від 26.11.2018 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ОСОБА_3 належить сплатити 21860 грн.

Дана сума була перерахована страховиком на користь ОСОБА_3 , що підтверджується платіжним дорученням від 30.11.2018 року №1014452.

Статтею 1166 ЦК України визначено загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, відповідно до яких майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, ст. 1191 ЦК України), а також ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Регрес - це право, що виникає в особи внаслідок платежу. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу.

У відповідності до вимог ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України, до позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача.

Згідно із ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність у розмірі виплаченого відшкодування.

Приймаючи до уваги ст. 1191 ЦК України, п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, у Моторного (транспортного) страхового бюро України виникло право зворотної вимоги до відповідача.

Враховуючи викладені обставини, оцінюючи всі зібрані і досліджені судом докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки відсутні визначені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підстави для стягнення з відповідача шкоди в порядку регресу.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року за №4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст.1166,1187 ЦК України, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між такими діями і шкодою є безпосередній причинний зв`язок. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (ч.2 ст.1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду) лише у випадку , якщо він доведе, що шкоди було завдано не з його вини. Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Натомість обов`язок доказувати відсутність підстав для покладення відповідальності по відшкодуванню шкоди закон покладає на її завдавача.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки відсутня встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди, окрім того з постанови слідчого управління Національної поліції в Івано-Франківській області про закриття кримінального провадження від 30.09.2019 року вбачається, що кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000590, закрито у зв?язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

На підставі ст.ст. 1166, 1188,1191 ЦК України, ст.ст.38,41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст.ст.3, 4, 5, 12, 13, 76, 81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

У задоволенні позовних вимог Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди в порядку регрессу відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: