Житомирський апеляційний суд
Справа №296/5325/19 Головуючий у 1-й інст. Маслак В. П.
Категорія 56 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

за участю секретаря Пеклін Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 296/5325/19 за позовом Управління соціального захисту населення Корольовського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 18 вересня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Маслак В.П.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що згідно із заявою ОСОБА_1 від 3 серпня 2011 року їй призначені компенсаційні виплати за надання соціальних послуг по догляду за інвалідом 1 групи ОСОБА_2 .

У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 протягом періоду з жовтня по листопад 2018 року надміру виплачені кошти у розмірі 416 грн. 61 коп. Частину боргу у сумі 215 грн. 25 коп. було повернуто, проте 201 грн. 36 коп. й досі не були перераховані на рахунок Управління соціального захисту населення Корольовського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради.

Враховуючи вищезазначене, позивач просив стягнути із ОСОБА_1 201 грн. 36 коп. на підставі ст. 1166 ЦК України.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 18 вересня 2020 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення Корольовського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради 201 грн. 36 коп. та 1921 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Зокрема, зазначає, що, отримавши у грудні 2018 року повідомлення позивача про необхідність повернення до 25 грудня 2018 року надміру сплачених коштів у розмірі 201 грн. 26 коп., вона 19 грудня 2018 року перерахувала вказану суму на рахунок, вказаний у повідомленні.

Долучене позивачем до матеріалів справи повідомлення про необхідність сплати цього боргу, датоване 9 січня 2019 року, вона не отримувала.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник позивача в судовому засіданні не визнала апеляційну скаргу та пояснила, що при сплаті боргу у платіжному документі невірно зазначений одержувач коштів, а саме :Управління соціального захисту населення замість Департамент соціальної політики Житомирської міської ради. Отже, кошти у сумі 201 грн. 36 коп. не надійшли на рахунок позивача.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 3 серпня 2011 року ОСОБА_1 звернулась до позивача із заявою про призначення їй компенсаційних виплат у зв`язку з наданням соціальних послуг ОСОБА_2 . Такі компенсаційні виплати здійснювались ОСОБА_1 з 3 серпня 2011 року.

У зв`язку зі смертю ОСОБА_2 2 жовтня 2018 року, розпорядженням начальника УСЗН від 14 листопада 2018 року припинено виплату ОСОБА_1 зазначених коштів.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 надміру виплачено кошти у розмірі 416 грн. 61 коп., з яких 215 грн. 25 коп. було перераховано на рахунок позивача.

Заперечуючи проти позову, відповідач надала суду копію повідомлення позивача від 12 грудня 2018 року про необхідність сплати вказаного боргу до 25 грудня 2018 року на рахунок ДСП Житомирської міської ради 1309).

Вказана сума була перерахована ОСОБА_1 19 грудня 2018 року, що підтверджується змістом квитанції №38 та копією меморіального ордера від 19 грудня 2018 року. При цьому, кошти були сплачені на рахунок, вказаний у зазначеному вище повідомленні позивача. Проте одержувач у платіжних документах зазначений: Управління соціального захисту населення.

9 січня 2019 року на адресу ОСОБА_1 повторно направлено повідомлення про необхідність сплати боргу на рахунок ДСП Житомирської міської ради.

Звертаючись до суду з даною вимогою, позивач правовою підставою зазначив ст.1166 ЦК України.

Так, відповідно до приписів частин 1 та 2 цієї норми майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Неправомірні дії та вина є необхідними елементами, за яких можливо ставити питання про покладення на особу цивільно-правової відповідальності за спричинену нею майнову шкоду.

Як встановлено судом, отримавши повідомлення позивача від 12 грудня 2018 року, ОСОБА_1 19 грудня 2018 року сплатила необхідну суму на розрахунковий рахунок, вказаний у цьому повідомленні, із зазначенням вірного коду юридичної особи. Та обставина, що при сплаті коштів помилково зазначений одержувач - Управління соціального захисту населення, не свідчить про наявність у діях ОСОБА_1 вини, а також про те, що її дії були неправомірними.

Таким чином, за відсутності усіх складових елементів цивільно-правової відповіальності, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позову.

Заслуговує на увагу й та обставина, що з метою захисту прав осіб, що отримують соціальні виплати, пенсії, допомоги тощо, які є засобом до існування, законодавець встановив заборону повернення цих коштів за певних умов.

Так, відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Компенсаційні виплати, які були призначені ОСОБА_1 у зв`язку з наданням нею соціальних послуг особі з інвалідністю, за своєю правовою природою є виплатами, які вказані у ч.1 ст.1215 ЦК України. Отже, повернення нею надміру сплачених компенсаційних виплат можливе лише за умови доведеності недобросовісності з її боку або ж за наявності рахункової помилки. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження вказаних обставин, що свідчить про безпідставність позовних вимог.

Таким чином, рішення пілягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення,- про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 259,268,367,368,374,376,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 18 вересня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Відмовити в задоволені позову Управління соціального захисту населення Корольовського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча Судді: