ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 676/7428/19
Провадження № 22-ц/4820/1250/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

секретар судового засідання Гриньова А.М.

за участю: прокурора Пронозюка В.І., представника відповідача ТОВ «Зарус-Інвест» Сергійчука Ю.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 676/7428/19 за позовом Заступника керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Зарус-Інвест», Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Еко-Граунд», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Форк», про визнання недійсним наказу, скасування запису про державну реєстрацію права власності та витребування земельної ділянки, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Зарус-Інвест» на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 травня 2021 року (суддя Вдовичинський А.В.).

Заслухавши доповідача, пояснення представників учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У листопаді 2019 року заступник керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури в інтересах держави звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , ТОВ «Зарус-Інвест», ТОВ «Агро-Еко-Граунд», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , ТОВ «Форк», про визнання недійсним наказу, скасування запису про державну реєстрацію права власності та витребування земельної ділянки.

В обґрунтування позову зазначав, що згідно з наказом Головного управління Держгеокадастру Хмельницькій області від 17.10.2017 № 22-20843-СГ затверджено документацію із землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку, площею 2 га, кадастровий номер :02:003:0325, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Колодіївської (Китайгородської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області. На підставі зазначеного наказу ОСОБА_1 22.10.2017 зареєстрував право власності на вказану земельну ділянку.

Згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки від 25.10.2017 ОСОБА_1 продав земельну ділянку ТОВ «Форк», яке в подальшому на підставі технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок включило цю земельну ділянку до складу об`єднаної земельної ділянки, площею 56 га кадастровий номер :02:003:0556.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 07.03.2018 ТОВ «Форк» продало земельну ділянку, площею 56 га кадастровий номер :02:003:0556, ОСОБА_2 , який, в свою чергу, передав цю ділянку до статутного капіталу ТОВ «Зарус-Інвест», а державний реєстратор зареєстрував право власності ТОВ «Зарус-Інвест» на земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

ТОВ «Зарус-Інвест» земельну ділянку кадастровий номер :02:003:0526 площею 56 га передано в оренду ТОВ «Агро-Еко-Граунд» строком на 7 років, відповідно, здійснено реєстрацію речового права.

Прокурор вказує, що вищевказаний наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17.10.2017 №22-20843-СГ підлягає визнанню недійсним, оскільки на час його прийняття ОСОБА_1 вже використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та не міг набути таке право повторно.

Таким чином, ТОВ «Форк», ОСОБА_2 придбали, а в подальшому ТОВ «Зарус-Інвест» отримав до статутного капіталу вказану земельну ділянку від особи, яка, з огляду на зазначені обставини, не мала права її отримувати та відчужувати.

Як наслідок, спірна земельна ділянка повинна бути витребувана у ТОВ «Зарус-Інвест» і ТОВ «Агро-Еко-Граунд», оскільки вибула з власності держави поза її волею.

Враховуючи те, що Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області заходів до виявлення та усунення даного факту порушення при передачі земельної ділянки державної форми власності не вжито, а також, що управління є відповідачем у справі, прокурор самостійно пред`явив цей позов в інтересах держави, та просив визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17.10.2017 № 22-20843-СГ про затвердження документації із землеустрою та надання у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 2 га кадастровий номер 522484100:02:003:0325 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться за межами населених пунктів Колодіївської (Китайгородської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області; скасувати у поземельній книзі на земельну ділянку кадастровий номер :02:003:0526 запис про державну реєстрацію цієї земельної ділянки у Державному земельному кадастрі; поновити у Державному земельному кадастрі запис про державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0325; скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно від 17.03.2018 № 25293453 про державну реєстрацію права власності ТОВ «Зарус-Інвест» на земельну ділянку кадастровий номер :02:003:0526; витребувати у ТОВ «Зарус-Інвест», ТОВ «Агро-Еко-Граунд» на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області земельну ділянку кадастровий номер 522484100:02:003:0325, загальною площею 2 га, що розташована за межами населених пунктів Колодіївської (Китайгородської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, в координатах, межах та конфігурації, що була передана наказом Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області від 17.10.2017 № 22-20843-СГ у власність ОСОБА_1 .

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 травня 2021 року позов задоволено частково. Визнано недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17.10.2017 № 22-20843-СГ, яким затверджено документацію із землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку, площею 2 га, кадастровий номер :02:003:0325, для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться за межами населених пунктів Колодіївської (Китайгородської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області. Скасовано запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно запис від 17.03.2018 № 25293453 про державну реєстрацію права власності ТОВ «Зарус-Інвест» на земельну ділянку кадастровий номер :02:003:0526. Витребувано у ТОВ «Зарус-Інвест» та ТОВ «Агро-Еко-Граунд» на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області земельну ділянку кадастровий номер :02:003:0325, загальною площею 2 га, що розташована за межами населених пунктів Колодіївської (Китайгородської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, в координатах, межах та конфігурації, що була передана наказом Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області від 17.10.2017 № 22-20843-СГ у власність ОСОБА_1 . В задоволенні позовних вимог про скасування у Поземельній книзі на земельну ділянку кадастровий номер :02:003:0526 запису про державну реєстрацію цієї земельної ділянки у Державному земельному кадастрі; поновлення у Державному земельному кадастрі запису про державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :02:003:0325 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Хмельницької обласної прокуратури 1921 грн судового збору. Стягнуто з ТОВ «Зарус-Інвест» на користь Хмельницької обласної прокуратури 2881,50 грн судового збору. Стягнуто з ТОВ «Агро-Еко-Граунд» на користь Хмельницької обласної прокуратури 960,50 грн судового збору.

В апеляційній скарзі ТОВ «Зарус-Інвест» не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про витребування у ТОВ «Зарус-Інвест» та ТОВ «Агро-Еко-Граунд» на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області земельної ділянки кадастровий номер :02:003:0325, загальною площею 2 га, яка розташована за межами населених пунктів Колодіївської (Китайгородської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно запису від 17.03.2018 № 25293453 про державну реєстрацію права власності ТОВ «Зарус-Інвест» на земельну ділянку кадастровий номер :02:003:0526, просить рішення суду в цій частині скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. При цьому, посилається на неповне з`ясування усіх обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Вказує, що позовна заява у даній справі була підписана заступником керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури, без долучення до неї документів, які підтверджують його повноваження на підписання заяви, що є порушенням ч. 2 ст. 175 ЦПК України, а тому суд враховуючи приписи ст. 257 ЦПК України, мав усі підстави для залишення позовної заяви без розгляду. Вважає, що прокурором не дотримано порядку, передбаченого ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», для звернення до суду з відповідним позовом та наявності законних підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області. Посилається на те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що Головне управління Держгеокадастру в Хмельницькій області не може здійснювати захист інтересів держави та звертатись до суду з відповідним позовом. Зазначає, що станом на момент звернення до суду позивачем, об`єкт земельна ділянка, яку просить витребувати прокуратура, не існує, як об`єкт цивільного права, її кадастровий номер скасований, а будь-яке право на неї не зареєстроване, що в сукупності свідчить про відсутність індивідуальних ознак витребуваного майна.

За змістом апеляційної скарги, рішення в частині задоволення позову про визнання наказу Головного управління Держгеокадастру від 17.10.2017 № 22-20843-СГ недійсним і відмови в задоволенні позовних вимог не оскаржується, а тому, апеляційним судом, згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в цій частині не переглядається.

Кам`янець-Подільська місцева прокуратура подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу ТОВ «Зарус-Інвест» - без задоволення. Вважає рішення суду першої інстанції таким, що ухвалене з дотриманням вимог норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що при зверненні до суду щодо представництва інтересів держави прокуратурою в повному обсязі дотримано вимоги ст. 45 ЦПК України, положення Закону України «Про прокуратуру».

ГУ Держгеокадастру в Хмельницькій області подало відзив на апеляційну скаргу, в якому погоджується з доводами апеляційної скарги ТОВ «Зарус-Інвест».

В судовому засіданні представник відповідача ТОВ «Зарус-Інвест» Сергійчук Ю.В. підтримав апеляційну скаргу.

Прокурор Пронозюк В.І. в судовому засіданні просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив та виходив з того, що наказом Головного управління Держгеокадастру в Київській області від 19.08.2017 № 10-15470/15-17-сг було надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2 га кадастровий номер :02:004:0218 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Тростинсько-Новоселицької сільської ради Васильківського району Київської області.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17.10.2017 № 22-20843-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2 га кадастровий номер :02:003:0325 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована за межами населених пунктів Колодіївської (Китайгородської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.

22.10.2017 на підставі зазначеного наказу зареєстровано право власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку.

У подальшому, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25.10.2017 реєстраційний № 3977, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зимою Н.Ф., вказана земельна ділянка була відчужена ОСОБА_1 ТОВ «Форк», право власності на земельну ділянку за яким було зареєстровано 26.10.2017.

На підставі технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок було об`єднано належні товариству земельні ділянки, в тому числі земельну ділянку кадастровий номер :02:003:0325, та утворено земельну ділянку кадастровий номер :02:003:0526, площею 56 га, та 08.11.2017 реєстратором Комунального підприємства «Подільський реєстраційний центр» Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області Савченко М.Д. № 38014848, право власності на новоутворену земельну ділянку зареєстровано за ТОВ «Форк».

Згідно з договором купівлі-продажу від 07.03.2018 ТОВ «Форк» відчужило земельну ділянку кадастровий номер :02:003:0526, площею 56 га, ОСОБА_2

17.03.2018 земельну ділянку кадастровий номер :02:003:0526, площею 56 га, ОСОБА_2 передав до Статутного капіталу ТОВ «Зарус-Інвест», про що 17.03.2018 внесено запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно № 25293453 про державну реєстрацію права власності ТОВ «Зарус-Інвест» на вказану земельну ділянку.

Згідно з договором оренди землі від 20.03.2018 ТОВ «Зарус-Інвест» передало земельну ділянку кадастровий номер :02:003:0526, площею 56 га, в оренду ТОВ «Агро-Еко-Граунд» строком на 7 років. Та 21.03.2018 здійснено реєстрацію речового права.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17.10.2017 № 22-20843-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», суд першої інстанції виходив з того, що він був прийнятий в порушення вимог ч. 4 ст. 116 ЗК України та п. б ч. 1 ст. 121 ЗК України. Рішення суду першої інстанції в цій частині не оскаржується.

Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів (стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частинами першою та четвертою статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Частиною першою статті 330 ЦК України визначено, що якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває права власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Згідно з ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

За змістом статті 388 ЦК України, перелік випадків витребування майна власником від добросовісного набувача не підлягає розширеному тлумаченню і можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею.

Встановивши, що ОСОБА_1 набув право власності на земельну ділянку державної власності кадастровий номер :02:003:0325 незаконно внаслідок незаконного використання ним права на повторну безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання та розпорядився нею поза волею держави, суд першої інстанції правильно виходив з того, що ця земельна ділянка може бути витребувана у ТОВ «Зарус-Інвест» та ТОВ «Агро-Еко-Граунд» як добросовісних набувачів. І такий обраний позивачем спосіб захисту порушеного права держави у формі витребування земельної ділянки від добросовісних набувачів є належним та ефективним.

Не заслуговують на увагу посилання в апеляційній скарзі на те, що спірна земельна ділянка не існує як об`єкт цивільних прав, оскільки була об`єднана з іншими земельними ділянками, внаслідок чого утворилась нова земельна ділянка, яка має інший кадастровий номер. Адже формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб і такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 у справі № 367/2022/15-ц.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що спірна земельна ділянка на момент її передачі перебувала у постійному користуванні ДП «Колодіївський» також не заслуговують на увагу, оскільки вказані доводи не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та не підтверджені належними доказами.

Неприйнятними є доводи апеляційної скарги про недотримання прокурором порядку, передбаченого ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», для звернення до суду з відповідним позовом та наявності законних підстав для представництва прокурором інтересів держави з таких підстав.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19 Конституції України).

Пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) звертав увагу на те, що сторонами цивільного провадження є позивач і відповідач. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави (рішення ЄСПЛ від 15 січня 2009 року у справі «Менчинська проти Росії»).

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону. Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній. (частина третя). Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци перший - третій частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру»)

Вказаним приписам кореспондують відповідні приписи ЦПК України, зокрема у частині четвертій статті 56 цього Кодексу визначено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Системне тлумачення частин четвертої, п`ятої статті 56 ЦПК України та статті 23 Закону України «Про прокуратуру» дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Прокурор, звертаючись до суду, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Згідно зі ст. 80 Земельного кодексу України, право власності на землі державної власності належать державі Україна, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади.

Відповідно до положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 № 333, такими органами є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) та територіальні органи Держгеокадастру.

Прийнятий Головним управління Держгеокадастру у Хмельницькій області незаконний наказ, на підставі якого ОСОБА_1 отримав у власність спірну земельну ділянку, не може оцінюватись як воля власника цієї земельної ділянки - держави на вибуття із його володіння.

Воля держави як власника земель може виражатися лише в таких діях органу виконавчої влади - Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, які відповідають вимогам законодавства та інтересам держави.

Захист інтересів держави в суді, який полягає у скасуванні оспорюваного наказу, не узгоджується із інтересами зазначених органів. Відповідачем у справі за основною вимогою про визнання недійсним спірного наказу є Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, а тому ця особа не може бути позивачем у цій справі.

Звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання повернення земельних ділянок у державну власність, що незаперечно становить суспільний інтерес.

У разі відсутності органу, або відсутності у нього повноважень на здійснення такого захисту, щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень.

Такий висновок узгоджується з позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, від 10.05.2018 у справі № 918/323/17, ухвалах Верховного Суду від 07.05.2018 у справі № 910/18283/17, від 16.05.2018 у справі № 826/13768/16.

Правовідносини пов`язані з вибуттям земель із державної, комунальної власності, становлять «суспільний», «публічний» інтерес, незаконність рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, на підставі якого земельна ділянка вибула з державної чи комунальної власності, такому суспільному інтересові не відповідає.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 15 Закону України «Про прокуратуру», прокурори в Україні мають єдиний статус незалежно від місця прокуратури в системі прокуратури України чи адміністративної посади, яку прокурор обіймає у прокуратурі.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про прокуратуру», право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, їх першим заступникам та заступникам, прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Аналіз вказаних правових норм дає підстави для висновку, що на прокуратуру України покладається функція представництва інтересів держави в суді, реалізація якої здійснюється через систему органів прокуратури в порядку вчинення процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави.

Під час здійснення представництва інтересів держави в суді прокурор має право звертатися до суду з позовом, а саме підписувати та пред`являти цей позов до розгляду.

Заступник керівника місцевої прокуратури на час подачі позову наділений правом подання позовної заяви на виконання прокуратурою функцій щодо представництва інтересів держави в суді у порядку, передбаченому ст. 56 ЦПК України.

Разом із тим, відповідно до ст. 13 Закону України «Про прокуратуру», у зносинах окружної прокуратури як юридичної особи з органами державної влади та місцевого самоврядування, особами, підприємствами, установами та організаціями, у тому числі якщо окружна прокуратура виступає самостійним позивачем у справі, її інтереси може представляти лише керівник, а у його відсутність - заступник керівника.

З матеріалів справи вбачається, що прокурором заявлено позов до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , ТОВ «Зарус-Інвест», ТОВ «Агро-Еко-Граунд» у порядку здійснення представництва інтересів держави в суді.

З огляду на викладене вище, прокурор наділений повноваженнями на підписання такої позовної заяви, подання її до суду та ведення справи в суді.

Інші доводи апеляційної скарги також не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Зарус-Інвест» залишити без задоволення.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 грудня 2021 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай