СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 6/759/929/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2021 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,

секретаря судового засідання Гаєвської Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві заяву акціонерного товариства "Укрсиббанк", боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа,

ВСТАНОВИВ:

у листопаді 2021 р. заявник звернувся до суду із зазначеною заявою, просить суд видати дублікат виконавчого листа по справі №759/19445/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства "Укрсиббанк", основного боргу у розмірі 25250 доларів США, 28 центів, суму боргу по сплатиі пені у розмірі 122 грн. 13 коп., суму сплаченого судового збору у розмірі 8680 грн. 30 коп.

Заяву обгрунтовує, тим що 21.05.2018 Святошинським районним судом м. Києва ухвалено заочне рішення про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користуваня кредитом та пені, позовні вимоги було задоволено, на виконання якого, 02.07.2018 видано виконавчий лист, який в подальшому виконавець 11.07.2018 направив до Святошинського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві заяву на примусове виконання виконавчого листа по справі №759/19445/15-ц.

31.05.2021 представник заявника надіслав клопотання про місцезнаходження виконавчого документу, на що отримав відповідь від 16.06.2021 стосовно боржника ОСОБА_2 , що 22.08.2018 винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 2 ч. 3 ст. 5 ЗУ "Про виконавче провадження".

При цьому, згідно штрих-кодовим ідентифікатром АТ "Укрпошта" №327 дані про відправлення за даним штрих-кодом відсутні, що на думку представника заявника виконавчі документи було втрачено при пересильці, а тому стягувач позбавлений можливості звернутися до державних органів з метою примусового виконання судового рішення.

15.12.2017 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У ч. 3 ст. 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Як встановлено п. 17.4 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, про слухання справи повідомлені належним чином.

Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у заяві докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як передбачено п. 1 ч. 1. статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Судом встановлено, що що 21.05.2018 Святошинським районним судом м. Києва ухвалено заочне рішення про стягнення суми заборгованості за кредитним доовором, процентів, нарахованих за користуваня кредитом та пені, позовні вимоги було задоволено, на виконання якого, 02.07.2018 видано виконавчий лист, який в подальшому виконавець 11.07.2018 направив до Святошинського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві заяву на примусове виконання виконавчого листа по справі №759/19445/15-ц.

31.05.2021 представник заявника надіслав клопотання про місцезнаходження виконавчого документу, на що отримав відповідь від 16.06.2021Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального МУМЮ (м. Київ) повідомило стосовно боржника ОСОБА_2 , що 22.08.2018 винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 2 ч. 3 ст. 5 ЗУ "Про виконавче провадження". Перевіркою журналу реєстрації вихідної кореспонденції відділу встановлено, що оригінал виконавчого документав направлено на адресу АТ "Укрсиббанк": м. Київ, вул. Є. Сверсюка, 11-Б, а/с 15 рекомендованою кореспонденцією.

Відповідно до роз`яснень, викладених у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.07.2015 «Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

Таким чином, суд має право видати дублікат виконавчого листа тільки у разі доведеності втрати його оригіналу.

Пасивна позиція стягувача, а саме те, що ним не були вжиті жодні заходи (повторне пред`явлення виконавчого документу, контроль, звернення в період виконання судового рішення до відповідного відділу виконавчої служби тощо), що вказують на те, що він не вживав активних дій реалізації своїх прав.

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Зазначення судом у виконавчому листі іншого строку пред`явлення його до виконання не має правового значення, оскільки такий строк встановлено імперативною нормою закону і не може бути змінено судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Суд має право лише поновити пропущений строк пред`явлення виконавчого листа до виконання за наявності відповідного клопотання стягувача та поважності причин пропуску цього строку.

З матеріалів справи вбачається, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання закінчився 22.08.2021, оскільки остання виконавча дія була проведена державним виконавцем 22.08.2021.

Таким чином, стягувач звернувся із заявою про видачу дублікату виконавчого листа після закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, заявником не надано суду жодного доказу щодо втрати оригіналу виконавчого листа, виданого Святошинським районним судом м. Києва у справі №759/19445/15-ц, тобто акціонерним товариством "Укрсиббанк" не доведено втрату виконавчого документа.

Видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Стягувач, в свою чергу, має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.

Отже, видача дубліката виконавчого листа судом можлива за одночасною сукупністю двох умов: 1) втрата відповідного виконавчого документа; 2) заява про видачу дубліката виконавчого документа подана до закінчення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Тягар доведення цих обставин у цьому провадженні покладається на заінтересовану особу, яка саме й звернулася із згаданими вимогами до суду, оскільки ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

При оцінці аргументів та доводів сторін суд керується рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України» від 28.10.2010, no. 4241/03, в якому вказується, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви акціонерного товариства "Укрсиббанк" про видачу дубліката виконавчого листа, що вимога заявника є такою, що не обґрунтованна на законі та не доведена матеріалами справи.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 12, 19 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 258-261, 353, 354, 433, п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні заяви акціонерного товариства "Укрсиббанк", боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Оксана УЛ`ЯНОВСЬКА