1Справа № 334/3382/20 2/335/412/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді Апаллонової Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Деркач А.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» про стягнення невиплаченого страхового відшкодування, відшкодування збитків, завданих дорожньо - транспортною пригодою,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» про стягнення невиплаченого страхового відшкодування, відшкодування збитків, завданих дорожньо - транспортною пригодою.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 04.02.2020 року о 09 годині 40 хвилин на мосту «Преображенському» водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «ДАФ» держномер НОМЕР_1 , напівпричіп «Кроне», держномер НОМЕР_2 , при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з моїм автомобілем «Ніссан Альмера» держномер НОМЕР_3 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. 28.02.2020 року постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. На момент ДТП згідно офіційних даних які містяться на сайті Моторного (транспортного) страхового бюро України в розділі «Поліси» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1 транспортний засіб «ДАФ» держномер НОМЕР_1 , застрахований у ПрАТ «СК «Перша» в порядку обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поліс № АО/4340187. напівпричіп «Кроне», держномер НОМЕР_2 також застрахований у ПрАТ «СК «Перша» в порядку обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поліс № АО/4340191.

Згідно цих полісів відповідач взяв на себе зобов`язання по відшкодуванню шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за. Участю забезпеченого транспортного засобу і в наслідок якої настає цивільно- правова відповідальність. 24.03.2020 року він звернувся до ПрАТ «СК Перша» з заявою про виплату страхового відшкодування у відповідності до умов договору страхування.

20.03.2020р. висновком експерта з автотоварознавчого дослідження щодо визнане, вартості матеріального збитку № 20/03 відповідно до ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав професійну оціночну діяльність» визначена вартість матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ «Ніссан Альмера Класік» дюн. НОМЕР_3 в результаті аварійного пошкодження в наслідок ДТП, яка складає 53863 грн. 42 коп. На підставі викладеного просив стягнути з ПрАТ «СК Перша» матеріальну шкоду в розмірі 53863 грн. 42 коп.

В подальшому 16.11.2020 року позивач позовні вимоги зменшив з урахуванням виплаченого йому розміру відшкодування відповідачем та просив стягнути з ПрАТ «СК Перша» матеріальну шкоду в розмірі 16937грн. 49коп.

Ухвалою суду від 06.10.2020 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито спрощене провадження у справі без повідомлення сторін.

16.11.2020 представник відповідача ПАТ «Страхова компанія Перша» - надав відзив, згідно якого просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування заперечень зазначив, що за результатами проведення оцінки експертом було встановлено, що розмір витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу Nissan д.н. НОМЕР_3 з урахуванням зносу , розрахованого у порядку встановленому законодавством, в результаті його пошкодження при ДТП складає у сумі складає 40526,39 гривень. Позивачем як заявником, не було надано страховикові жодного доказу фактичного підтвердження оплати ремонту ( не надавалось будь яких чеків або квитанцій котрі підтверджували б реальну оплату ремонту пошкодженого транспортного засобу). Оскільки документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту позивачем надано не було, то розмір страхового відшкодування було зменшено на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Суму страхового відшкодування загальним розміром 37111,49 гривень було сплачено відповідачем на користь позивача.

Ухвалою суду від 24.11.2020 року здійснено перехід з розгляду цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і просив задовольнити на підставах, викладених у позовній заяві.

Відповідач, повідомлений належним чином у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, направив суду заяву про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, однак на зв`язок у встановлений час не з`явився, проведення відеоконференції не забезпечив, заяв про відкладення слухання справи не надав, а тому суд визнав можливим розгляд справи у його відсутність.

Заслухавши пояснення позивача, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень та дослідивши надані докази, судом встановлено наступне.

Частиною 1 ст. 4 та ч. 1 ст. 5 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи судом.

Частинами 1-4 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч. 1 ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною 1, 4 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії, та чи вчинені вони цією особою.

04.02.2020 року о 09 годині 40 хвилин на мосту «Преображенському» водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «ДАФ» держномер НОМЕР_1 , напівпричіп «Кроне», держномер НОМЕР_2 , при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з моїм автомобілем «Ніссан Альмера» держномер НОМЕР_3 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. 28.02.2020 року постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

На момент ДТП згідно офіційних даних які містяться на сайті Моторного (транспортного) страхового бюро України в розділі «Поліси» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1 транспортний засіб «ДАФ» держномер НОМЕР_1 , застрахований у ПрАТ «СК «Перша» в порядку обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поліс № АО/4340187. напівпричіп «Кроне», держномер НОМЕР_2 також застрахований у ПрАТ «СК «Перша» в порядку обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поліс № АО/4340191 і ці обставини визнаються відповідачем.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Джерелом підвищеної небезпеки, згідно ч. 1 ст. 1187 ЦК України є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Частиною 2 ст. 22 ЦК України вказано, що збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Страховик, згідно ч. 1 ст. 990 ЦК України, здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно п. 9.1. ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Статтею 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це шкода, зокрема, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності і власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспорт-ного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно ч. 36.1, 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламенної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у встановленому законом порядку звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування.

Страхове відшкодування ОСОБА_1 виплачено не було, у зв`язку із чим позивач звертався до відповідача звертався 08.05.2020,15.05.2020,28.05.2020 року і не отримавши страхове відшкодування у червні 2020 року він звернувся до суду із позовом.

20.08.2020 року від ПрАТ «СК «Перша» на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 надійшло страхове відшкодування у розмірі 36925,93 грн. (а.с.68).

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п.п.34.2, 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

При цьому, згідно з п.36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач зазначив, що не погодившись з розміром виплаченого йому страхового відшкодування, позивач звернувся до судового експерта Булейко О.А., згідно з висновком № 20/03 автотоварознавчого дослідження, складеного судовим експертом Булейко О.А. від 20.03.2020 року у результаті безпосереднього огляду транспортного засобу складено висновок, що вартість матеріальних збитків завданих власнику транспортного засобу Nissan Almera Classic., д.н. НОМЕР_3 , з технічної точки зору, в наслідок ДТП становить 53863,42 грн.

Відповідачем надано до відзиву висновок експертного автотоварознавчого дослідження №3439 17.02.2020 судового експерта ОСОБА_3 , згідно до якого матеріальний збиток завданий власника автомобіля Nissan Almera Classic., д.н. НОМЕР_3 складає 40526,39 грн.

Отже у матеріалах справи міститься висновки двох експертів, а тому суд при визначенні остаточного розміру страхової виплати, яка підлягає сплаті відповідачем на користь позивача, приймає до уваги в якості належного доказу підтвердження матеріального збитку саме висновок судового експерта Булейко О.А., оскільки він складений складено з урахуванням Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, Методики визначення обсягу ремонтних впливів при встановленні розміру матеріальної шкоди, заподіяної власнику колісного транспортного засобу, Закону України «Про судову експертизу», Інструкції про особливості здійснення судово-експертної діяльності атестованими судовими експертами, що не працюють у держаних спеціалізованих експертних установах, Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності» та містить попередження експерта про кримінальну відповідальність за ст. 384 Кримінального кодексу України, і жодних обґрунтованих доводів на спростування викладених у цьому висновку розрахунків, відповідачем не зазначено, заперечень по змісту експертного дослідження згідно якого вартість матеріального збитку транспортного засобу Nissan Almera Classic., д.н. НОМЕР_3 складає 53863,42 грн. від відповідача не надходило. Клопотань про призначення та проведення судової автотоварознавчої експертизи від відповідача не надходило, доводи позивача щодо невключення експертом до розрахунку вартості восьми позицій, які вказані у схемі ДТП не спростовано.

Крім того, висновок № 3439 від 26.02.2020 року, який було взято до уваги відповідачем не містить попередження експерта про кримінальну відповідальність відповідно до ст.384 КК України.

Суд бере до увагу ту обставину, що фактично понесені витрати позивачем по оплаті відновлювального ремонту автомобіля є співмірними із визначеним розміром завданих збитків у висновку судового експерта Булейко О.А. №20/03 від 20.03.2020 року

Позивач ОСОБА_1 провів відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу, вартість виконаних робіт становить 54 000 грн., про що позивачем надано копії товарних чеків. Згідно Акту надання послуг №НМ-К-00020 від 30.10.2020 року та товарних чеків ФОП ОСОБА_4 від 03.09.2020 року ОСОБА_1 сплатив за ремонт автомобіля 30000 грн., та 06.11.2020 року сплатив ФОП ОСОБА_4 24000 грн., всього 54000,00 грн. Згідно з переліком робіт у Акті виконаних робіт ФОП ОСОБА_4 вартість ремонтних робіт автомобіля «Ніссан Альмера» держномер НОМЕР_3 та запчастин становить 54000,00 грн.

Враховуючи, вищевикладене, також відсутність жодних обґрунтованих заперечень щодо зазначеного Висновку з боку відповідача, суд оцінює Висновок експерта №20/03 від 20.03.2020 року, як належний та допустимий доказ, як такий, що не викликає сумніви в його правильності.

Згідно з ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За таких обставин, позивач вважає, що з відповідача на його користь підлягає стягненню з урахуванням виплаченої суми 36925,93 грн. - 16937,49 грн. В свою чергу, відповідач не надав суду беззаперечних доказів на спростування позиції позивача.

Згідно ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі, до яких відносяться витрати, які особа мусить зробити для відновлення пошкодженого майна.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Доводи представника відповідача щодо правильності нарахування та виплати страхового відшкодування позивачу внаслідок страхового випадку ДТП, яка сталася 04.02.2020року, суд не приймає до уваги, як такі, що спростовані встановленими в судовому засіданні обставинами.

Відповідно до ч.ч. 2 - 4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на встановлені обставини, з відповідача на користь позивача слід стягнути невиплачене страхове відшкодування у розмірі 16937 грн. 49 коп., а томупозовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» про стягнення невиплаченого страхового відшкодування, відшкодування збитків, завданих дорожньо - транспортною пригодою, задовольнити .

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша»( ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) суму недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 16937, 49 грн (шістнадцять тисяч дев`ятсот тридцять сім гривень 49 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 15.02.2021 року

Суддя: Ю.В. Апаллонова