Справа № 346/3726/20
Провадження № 22-ц/4808/196/21
Головуючий у 1 інстанції Яремин М. П.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів: Василишин Л.В., Горейко М.Д.,

секретаря Мельник О.В.,

з участю: апелянта ОСОБА_1 та представника позивача адвоката Гринів Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Яремин М.П. 03 грудня 2020 року в м. Коломия Івано-Франківської області,

в с т а н о в и в :

У вересні 2020 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати, ОСОБА_3 , після її смерті відкрилась спадщина за законом на все належне їй майно, а саме частку в колгоспному дворі по АДРЕСА_1 . Заповіт від імені померлої ОСОБА_3 виконкомом Матеївецької сільської ради не посвідчувався. В подальшому звернулась до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Досин Н.Ф. із заявою про прийняття спадщини, де їй повідомили, що із заявою після смерті матері звернувся її брат ОСОБА_1 , а нею пропущено шестимісячний термін на подання заяви про прийняття спадщини та запропоновано звернутися до суду із заявою про продовження такого строку. Просила визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тривалістю три місяці (а.с.1-3).

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03 грудня 2020 року позов задоволено. Визначено ОСОБА_2 три місяці додаткового строку для подання нею заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Матеївці Коломийського району Івано-Франківської області (актовий запис № 63 від 23.08.2018 року) (а.с.62-65).

Не погодившись з даним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що судом належним чином не перевірено всіх обставин справи, наслідком чого стало неправильне застосуванням норм матеріального і процесуального права та ухвалення невірного по своїй суті рішення.

Апелянт зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , після смерті якої спадкоємцем першої черги за законом на спадщину є він (апелянт), син померлої, оскільки відповідно до ст.ст.1269, 1270 ЦК України вчасно подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

Апелянт вважає, що суд безпідставно визначив ОСОБА_2 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки єдиною причиною, яка розглядалася судом як поважна для визначення додаткового строку, був хворобливий стан здоров`я позивачки. Позивачка знаходилася на лікуванні з 25.01.2019р. по 27.02.2019р. Але до лікування вона не була позбавлена можливості звернутись до нотаріуса або направити заяву про вступ у спадщину поштою. Аналізуючи захворювання позивачки, вважає, що такі, як правило, характерні для осіб старшого віку, не мають такого ступеню тяжкості, що позбавило її можливості подати заяву в нотаріальну контору. Вважає, що стан здоров`я позивачки не був для неї об`єктивною, непереборною, істотною перешкодою для звернення із заявою про прийняття спадщини.

Також зазначає, що судом за його заявою не було витребувано оригінал журналу реєстрації амбулаторних пацієнтів за 2019 та 2020 роки та оригінал амбулаторної картки позивачки.

З цих підстав просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову(а.с.70-72).

Відзив на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Вислухавши пояснення апелянта ОСОБА_1 та представника позивача адвоката Гринів Я.В., доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст.367 ЦПК України, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає її обґрунтованою, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст. ст. 263, 264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним i обгрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обгрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають iз встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_4 , яка у зв`язку з одруженням 06.06.1974 року змінила прізвище на « ОСОБА_5 ». Її батьками вказані ОСОБА_6 та ОСОБА_3 . Вказане підтверджується відповідно свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 від 16.08.1962 року та про одруження від 06.06.1974 року (а. с. 12).

Згідно довідок № № 586, 587, виданих 04.09.2020 року Матеївецькою сільською радою ОТГ Коломийського району, ОСОБА_3 з 14.08.1980 року по день смерті проживала по АДРЕСА_1 , разом з нею у вказаному будинку на день її смерті зареєстрованих осіб не було. Заповіт від імені ОСОБА_3 виконкомом вказаної сільської ради не посвідчувався (а.с. 9, 13).

Із відповіді приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Досин Н.Ф. № 93/02-14 від 21.08.2020 року встановлено, що ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з тим, що у встановлений законом строк вона не прийняла спадщину. Із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк (до 6 місяців з дня смерті) звернувся син ОСОБА_1 (а. с. 10).

Даними пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 від 06.05.2010 року, серії № НОМЕР_3 підтверджується, що позивач ОСОБА_2 є пенсіонером за віком (а.с. 44).

Відповідно до довідки № 48, виданої 03.09.2020 року амбулаторією загальної практики сімейної медицини с.Перерив комунального некомерційного підприємства Матеївецької сільської ради об`єднаної територіальної громади «Матеївецький центр первинної медико-санітарної допомоги», позивач перебувала під диспансерним оглядом у сімейного лікаря і знаходилась на лікуванні в стаціонарі на дому та амбулаторному лікуванні з 25.01.2019р. по 20.02.2019 року (а. с. 11).

Згідно довідки № 67, виданої вищевказаним лікувальним закладом 07.10.2020 року, ОСОБА_2 знаходилася на лікуванні у вказаному закладі (АЗПСМ с.Перерив) з 21.02.2019 року по 27.02.2019 року (а. с. 36).

Відповідно до даних копії амбулаторної картки позивача (оригінал якої оглянуто в судовому засіданні), остання 25.01.2019 року, 04.02.2019 року, 11.02.2019 року, 18.02.2019 року, 21-27.02.2019 року зверталась до сімейного лікаря та згідно з картою огляду сімейним лікарем мала скарги на стискаючі болі в ділянках серця, ослаблення пам`яті, шум у вухах, головний біль, гіркоту в роті, обмеження рухомості колінних суглобів, сильний головний біль тиснучого характеру, головокружіння, мерехтіння перед очима, втрату рівноваги; діагноз: гіпертонічний криз, ІХС, дифузний кардіосклероз, остеоартрид колінних суглобів (а.с. 37-43).

Задовольняючи позовні вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки встановлений строк пропущений позивачкою з поважних причин, зокрема, її лікування в умовах стаціонару та на дому, неодноразове звернення до сімейного лікаря з приводу погіршення стану здоров`я в період строку для подання заяви про прийняття спадщини, що є поважними причинами, іншим чином реалізувати свої права на спадщину як спадкоємець першої черги за законом не може, тому є підстави для задоволення позовних вимог.

З такими висновками не погоджується колегія суддів з огляду на таке.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини.

За змістом ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України).

Згідно з ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_2 посилалась як на поважну причину пропуску строку на прийняття спадщини на її хворобливий стан, а саме на те, що з 25.01.2019 року до 20 лютого 2019 року знаходилася на стаціонарному та амбулаторному лікуванні.

З урахуванням обставин, встановлених судом, шестимісячний строк подання позивачем заяви про прийняття спадщини сплив 23 лютого 2019 року, а позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини 10 вересня 2020 року. Позивачем подані медичні документи про те, що вона перебувала на лікуванні до закінчення строку для подачі заяви про прийняття спадщини за два дні (з 21.02.2019 року) і продовжувала лікування до 27.02.2019 року. У подальшому, тобто уже після пропуску строку для подачі заяви для прийняття спадщини, вона періодично проходила лікування знову.

Отже, з 28 лютого 2019 року (після завершення лікування) строк для подачі заяви вже був пропущений і позивач не представила жодних доказів поважності причин пропуску строку аж до 10 вересня 2020 року, як і не навела мотивів, які перешкоджали їй з 28 лютого 2029 року звернутися до суду із позовом про визначення додаткового строку.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Короткочасна хвороба як причина пропуску строку для прийняття спадщини не може бути визнана поважною, оскільки самі по собі ці обставини без встановлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку.

Доводи, викладені у позовній заяві, зводяться до оцінки хворобливого стану позивачки, перебування у якому перешкодило їй вчасно звернутись із заявою про прийняття спадщини.

Однак, із часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) до того часу, коли позивачка розпочала лікування (25.01.2019 року), вона мала можливість подати заяву до нотаріуса, як і мала можливість подати до суду позов про визначення додаткового строку з 28 лютого 2019 року.

На час звернення до нотаріальної контори та до суду з цим позовом стан здоров`я позивача не змінився, на лікуванні вона не перебувала, а тому відсутні підстави для висновку, що хвороба позивача була об`єктивною та непереборною перешкодою, з якою закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. Таким чином у позивача були відсутні об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для своєчасного прийняття спадщини, а тому суд зробив безпідставний висновок про задоволення позову.

Також судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини як похилий вік.

Вирішуючи спір, суд не дав належного обґрунтування мотивів, з яких він виходив при визначенні поважності причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини та не зазначив, чи пов`язані ці обставини з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду, як таке, що постановлено з порушенням норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, в силу вимог ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України апеляційний суд, в зв`язку з ухваленням нового судового рішення, змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційну скаргу задоволено в повному обсязі, тому судовий збір за подання апеляційної скарги підлягає стягненню з позивача на користь апелянта у розмірі 1261,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 376, 381- 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03 грудня 2020 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_2 , проживаючої по АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_4 , проживаючого по АДРЕСА_3 , судовий збір у розмірі 1261,20 грн (однієї тисячі двісті шестидесяти однієї гривні двадцяти копійок).

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: І.О. Максюта

Л.В. Василишин

М.Д. Горейко

Повний текст постанови складено 16 лютого 2021 року.