Провадження № 2/755/1769/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" листопада 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.,

при секретарі - Кравченко А.С.

провівши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, підготовче судове засідання у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради Київської області про визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: визначити місцем проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з її матір`ю ОСОБА_1 до досягнення нею повноліття.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 17.09.2010 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , від якого мають малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням суду від 28.05.2019 було задоволено позов ОСОБА_2 та шлюбу між подружжям розірвано. Насьогодні малолітня дитина проживає з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 у двокімнатній квартирі, де має задовільні умови проживання, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 12.08.2019. З 16.04.2019 дитина влаштована до дитячого навчального закладу № 599, де позивач офіційно працює, крім того остання здійснює підприємницьку діяльність. Відповідач з березня 2019 року не приймає участі у вихованні та забезпеченні дитини, у зв`язку з чим у липні 2019 року позивач змушена була звернутись до суду відповідним позовом до відповідача про стягнення аліментів, який було задоволено рішенням суду від 31.10.2019 у справі № 755/9201/19. Позивач зазначила, що сімейне життя із відповідачем не склалося в тому числі через домашнє насильство та погрози фізичної розправи, страх за життя та здоров`я змусив позивача покинути квартиру відповідача за адресою: АДРЕСА_2 , де вона проживала з вересня 2010 року. Зазначені обставини підтверджуються внесенням відомостей до ЄРДР за ст. 129 КК України.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27.12.2019 відкрито провадження у цій справі, яку призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні з повідомленням учасників справи, яким роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

Відповідач копію ухвали суду з копією позовної заяви з додатками отримав 16.01.2020. Третя особа копію ухвали суду з копією позовної заяви з додатками отримала 13.01.2020. Позивач копію ухвали суду про відкриття провадження у справі отримала 17.01.2020.

30.01.2020 до суду надійшов відзив представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 на позовну заяву, у якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, що обґрунтовує доводами відзиву та доданими на його обґрунтування доказами.

17.02.2020 до суду надійшла відповідь позивача ОСОБА_1 на відзив, у якій на задоволення позову наполягає та повністю заперечує проти тверджень і припущень, викладених у ньому.

19.02.2020 представником відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 до суду подано заперечення на відповідь на відзив, у якій він посилається на раніше викладені ним доводи та обставини.

20.02.2020 від представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 надійшли клопотання про долучення доказів до матеріалів справи та заява про витребування доказів по справі.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20.02.2020 частково задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 та зупинено провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради Київської області про визначення місця проживання дитини, до розгляду Дніпровським районним судом м. Києва цивільної справи №755/7711/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 за участю третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини, та набранням законної сили рішенням у вказаній справі.

Ухвалою суду від 15.07.2021 поновлено провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради Київської області про визначення місця проживання дитини, призначено справу до підготовчого судового засідання, з викликом учасників справи.

30.07.2021 до суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 про визнання позову по справі, у якій просить суд: винести рішення про визначення місця проживання ОСОБА_3 разом з її матір`ю ОСОБА_1 до досягнення дочкою повноліття.

20.08.2021 та 15.11.2021 до суду надійшли аналогічного змісту заяви представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 про розгляд справи без участі відповідача та його представника.

26.11.2021 від представника третьої особи, Служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради Київської області, - Падусенко О.В. до суду надійшли висновок про визначення місця проживання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю, ОСОБА_1 , та рішення органу опіки та піклування Ірпінської міської ради № 96/6 від 14.07.2020 про затвердження вказаного висновку. Представник третьої особи просить суд слухати справу у відсутність представника служби, враховуючи поданий висновок.

Від представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивача та її представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно із ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За вказаних обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, та ухвалити рішення про задоволення позову у підготовчому судовому засіданні.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що з 17.09.2010 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 28.05.2019 по справі № 755/4710/19 (том 1 а.с. 4).

Від шлюбу сторони мають малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (том 1 а.с. 4).

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 12.08.2019, складеного Службою у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради Київської області, за заявою ОСОБА_1 , у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , створено належні умови для повноцінного розвитку та виховання дитини (том 1 а.с. 6).

Малолітня дитина ОСОБА_3 відвідує дошкільний навчальний заклад № 599 Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації з 16.04.2019, де характеризується позитивно. Дитину до садочку приводить та забирає мати ОСОБА_1 , яка належно виконує свої материнські обов`язки (том 1 а.с. 18).

Рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області від 16.10.2019 № 163/4 затверджено висновок про недоцільність відібрання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від її матері ОСОБА_1 (том 1 а.с. 19-20).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 31.10.2019 по справі № 755/9201/19 було задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину та ухвалено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 щомісячно в розмірі 3500 грн. але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 10.06.2019 року і до досягнення донькою повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн(том 1 а.с. 151-156).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 15.04.2021 по справі № 755/7711/19 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради Київської області про визначення місця проживання дитини.

Згідно з ч.ч. 2, 8, 9 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ч.ч. 1, 2 ст. 155 СК України).

У відповідності до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 (далі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі ст. 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

За ч. ч. 2 та 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків (ч. 1 ст. 160 СК України).

За нормами ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

У своїй постанові від 16.01.2019 по справі № 487/2480/17 Касаційний цивільний суд у складі Верховного суду визначив, що при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини (враховуючи, при цьому, сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо) та балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини й обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Пунктом 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866 передбачено, що під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини. Під час вирішення питання щодо визначення місця проживання дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров`я дитини та інші обставини, що мають істотне значення. Після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, враховуючи визнання позовних вимог відповідачем, суд доходить до висновку, що проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 зі своєю матір`ю ОСОБА_1 відповідатиме найкращому забезпеченню інтересів дитини, у зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради Київської області про визначення місця проживання дитини є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 7, 141, 150, 155, 160, 161 Сімейного кодексу України, Конвенцією про права дитини, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, Законом України «Про охорону дитинства», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014, ст.ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 200, 209, 210, 223, 247, 265, 280, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради Київської області (08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Авіаконструктора Антонова, 4-А) про визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Києва, громадянки України, з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою м. Лисичанськ, Луганської області, громадянкою України.

Рішення суду набираєзаконної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 13.12.2021.

Суддя: