Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.12.2021 Справа №607/22466/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

присяжних Гільтай С.В.

Олійник О.М..

за участю секретаря Безручко Т.В.

прокурора Галас Н.В..

представника психіатричного закладу, лікаря-психіатра Гач М.П.

особи, яка підлягає примусовій госпіталізації ОСОБА_1

заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за заявою лікаря-психіатра Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради про госпіталізацію ОСОБА_1 до психіатричного закладу у примусовому порядку , -

В С Т А Н О В И В:

Лікар-психіатр Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради звернувся в суд із заявою про госпіталізацію гр. ОСОБА_1 в КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради, у примусовому порядку.

В судовому засіданні представник комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради, Гач М.П. заяву підтримала і пояснила, що гр. ОСОБА_1 страждає натяжкий психічний розлад, внаслідок чого не може дати усвідомлену згоду на госпіталізацію в психіатричний стаціонар. Також зазначила, що примусова госпіталізація зумовлена тим, що внаслідок тяжкого психічного захворювання ОСОБА_1 у випадку ненадання йому такої допомоги в примусовому порядку несе небезпеку для себе та оточуючих та обумовлює заподіяння суттєвої шкоди свому здоров`ю.

Прокурор заяву про госпіталізацію гр. ОСОБА_1 у примусовому порядку в КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради без його згоди підтримав, висловивши думку про доцільність надання психіатричної допомоги особі в примусовому порядку.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив проти госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку, зазначивши, що він не страждає психічним захворюванням, не несе небезпеку оточуючим, у тому числі своїй матері з якою спільно проживає. Не погодився щодо надання йому медичної психіатричної допомоги в амбулаторному порядку, оскільки приймання медикаментів спричиняє негативний вплив на його здоров`я. Заперечив приймання ліків перебуваючи за місцем проживання. Також зазначив, що твердження його матері ОСОБА_2 про те, що у нього погіршився стан психічного здоров`я не відповідає дійсності,

ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначила, що її син ОСОБА_1 страждає тяжким психічним захворюванням тривалий час, у зв`язку із чим перебуває на обліку в психіатричному закладі, неодноразово лікувався, у зв`язку із чим є особою з інвалідністю. Вважає, що ОСОБА_1 слід госпіталізувати у примусовому порядку в КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради, оскільки на даний час його поведінка є небезпечною для оточуючих у тому числі й для неї. Також повідомила, що її син останнім часом став не спокійний, придбав собі ножа та арбалет, та погрожував їй при розмові з нею, вночі готуючи собі їжу, не виключає газову плитку, що може спричинити пожежу, що також викликає занепокоєння у сусідів. Також зазначила, що ОСОБА_1 категорично відмовився приймати ліки, у тому числі відвідувати психіатра за місцем проживання, неспокійний, неадекватно поводиться та висловлюється, агресивно відноситься до неї та виганяє з квартири.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , є особою з інвалідністю ІІ-ї групи внаслідок психічного захворювання. 05 грудня 2021 року доставлений каретою БШД в КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради у супроводі матері та працівників поліції. Діагноз: параноїдна шизофренія, безперервний тип перебігу, дефект психіки по змішаному типу із переважанням психопатоподібного та вираженого кверулянства, галюцинаторно-параноїдний синдром.

Як вбачається із висновку комісії лікарів-психіатрів Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради, ОСОБА_1 хворіє психічним захворюванням близько 12-13 років. Перебуває в групі спецобліку, як пацієнт, що страждає на тяжкий психічний розлад та чинить дії, небезпечні для оточуючих. Остання госпіталізація відбулася літом 2020 року, на підставі рішення суду. Амбулаторно ліків не приймає. Поступає на лікування повторно, у зв`язку з погіршенням психічного стану.

Комісія лікарів-психіатрів вважає за необхідне стаціонарне обстеження та лікування пацієнта ОСОБА_1 в умовах КНП «ТОКПНЛ» ТОР у зв`язку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу, внаслідок якого демонструє реальні наміри вчинити дії, що являють собою небезпеку для оточуючих.

Відповідно до вимог ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», підставами для госпіталізації особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: 1) вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або 2) неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Відповідно до вимог ч.1,2 ст.342 ЦПК України, залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Закон України «Про психіатричну допомогу» виходить із презумпції психічного здоров`я особи і таких принципів надання психіатричної допомоги, як законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально-правовими обмеженнями.

Стаття 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод захищає одне з найголовніших прав людини-право на свободу, п."е" цієї статті дозволяє законне затримання психічно хворих як з метою їх ізоляції від суспільства, так і з метою покращення їх стану.

Так, у ст.5 Конвенції встановлено, які вимоги повинні бути дотримані, при затриманні особи, як душевнохворої, а саме: необхідно довести стан психічного розладу; розлад повинен бути таким і такої інтенсивності, щоб було виправданим поміщення особи до лікарні; знаходження в лікарні не може продовжуватися при припиненні такого розладу. Ці ж принципи повинні бути дотримані і при вирішенні питання про госпіталізацію особи в психіатричний заклад в примусовому порядку.

Аналізуючи в сукупності вищенаведені обставини, надані суду докази, а також пояснення сторін у справі, суд вважає, що слід госпіталізувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , без його усвідомленої згоди на стаціонарне лікування до комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради. При цьому, суд задовольняючи заяву лікаря психіатра ураховуєвисновок комісії лікарів-психіатрів Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради про необхідність примусової госпіталізації ОСОБА_1 , пояснень представника лікувального закладу, пояснення зацікавленої особи ОСОБА_2 та приходить до переконання, що у випадку ненадання ОСОБА_1 психіатричної у примусовому порядку останньому може бути заподіяна шкода його здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану, а також внаслідок тяжкого психічного захворювання виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.4, 13, 82, 263, 265, 339-342 ЦПК України, ст.13-16 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву лікаря-психіатра Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради про госпіталізацію ОСОБА_1 до психіатричного закладу у примусовому порядку - задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , у примусовому порядку в Комунальне некомерційне підприємство «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради для надання відповідної психіатричної допомоги в умовах стаціонарного лікування.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 10 грудня 2021 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан

ПРИСЯЖНІ С.В.ГІЛЬТАЙ

О.М.ОЛІЙНИК