_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/2587/21
10.12.2021 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Огренич І.В.
при секретарі - Грабовій Т.П.
розглянувши у судовому засіданні заяву представника відповідачки - адвоката Касьяненка Юрія Яковлевича про вирішення питання про судові витрати по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, -
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» звернувся до суду з позовною заявою доОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2021 року провадження по справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін.
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16 листопада 2021 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал», задоволені частково та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 1787 (одна тисяча сімсот вісімдесят сім) гривень, в іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Представник відповідачки - адвокат Касьяненко Ю.Я. надав до суду заявупро вирішення питання про судові витрати, в якій просить вирішити питання щодо розподілу та стягненню витрат на правову (правничу) допомогу на підставі наведених з заяві фактів і доказів, та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати правничої допомоги у розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень. На підтвердження понесення витрат на правову допомогу надаються засвідчені копії договору про надання правової допомоги № 04-01/21 від 04 січня 2021р., копія додаткової угоди №3 до договору про надання правової допомоги N 04-01/21 від 04 січня 2021р., копія додатку N1 до додаткової угоди. Зазначені документи підтверджують укладання договірних зобов`язань з надання правової допомоги та розмір винагороди.
Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» подав заперечення на заяву, в якому просив відмовити у її задоволенні у повному обсязі, зазначивши, що витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені, а відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. Виходячи зі змісту заяви та послуг, які були надані адвокатом вбачається, що витрати не були такими фактичними і неминучими, а їхній розмір є необґрунтованим та завищеним.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно достатті 270 ЦПК України, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановленихстаттею 430 цього Кодексу.
Згідно з ч.ч. 1,3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч.2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
За правилами ч. 2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 5 статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з ч. 6 статті 137 ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
З матеріалів даної справи вбачається, що на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представник позивачки - адвокат надав: копію договору про надання правової допомоги № 04-01/21 від 04 січня 2021р., копія додаткової угоди №3 до договору про надання правової допомоги від 13 травня 2021р., копія додатку N1 до додаткової угоди (прайс-лист), Акт приймання-здачі наданих послуг від 23 червня 2021р..
Зі вказаного Акт прийому-передачі виконаних робіт вбачається, що адвокат надав клієнту наступні правові послуги: зустріч та консультація клієнта, узгодження правової позиції - 1000 гривень; підготовка відзиву на позовну заяву - 6000 гривень; явка до суду для прийняття участі у судовому засіданні (25 травня 2021р. та 23 червня 2021р. - 2500 гривень, всього судових витрат 9500 (дев`ять тисяч п`ятсот гривень).
Суд вважає за необхідне зазначити, що 25 травня 2021р. судове засідання не відбулося з причини надання представником позивача заяви про відкладення розгляду справи.
Враховуючи вищенаведене, складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг, об`єм доказової бази, пропорційність витрат, беручи до уваги, що позов задоволено частково, та керуючись принципами справедливості та розумності, суд вважає за можливе визначити розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 1000 грн., які належить стягнути з позивача на користь відповідача.
Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд, -
Заяву представника відповідачки - адвоката Касьяненка Юрія Яковлевича про вирішення питання про судові витрати задовольнити частково.
Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Суддя Огренич І. В.