Ухвала

16 лютого 2021 року

місто Київ

справа № 204/8599/20

провадження № 61-2210ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу, подану від імені ОСОБА_1 , на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 лютого 2021 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду про відшкодування моральної та майнової шкоди,

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_1 у грудні 2020 року із застосуванням засобів електронного зв`язку звернувся до суду з позовом до Дніпропетровського окружного адміністративного суду про відшкодування моральної та майнової шкоди.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2020 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 02 лютого 2021 року, у відкритті провадження відмовлено.

ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Від імені ОСОБА_1 15 лютого 2021 року засобами поштового зв`язку без застосування електронного цифрового підпису до Верховного Суду надійшла касаційна скарга, в якій міститься вимога про скасування ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2020 року, як зазначено заявником, та постанови Дніпровського апеляційного суду від 02 лютого 2021 року.

Касаційна скарга підлягає обов`язковому поверненню особі, яка її подала, з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 392 ЦПК України касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи.

Відповідно до статті 182 ЦПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено - він встановлюється судом.

Пунктами 12, 32 частини першої статті 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис - це електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис; підписувач - фізична особа, яка створює електронний підпис.

За правилами частин першої, другої статті 6, частини першої статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Відповідно до підпунктів 14, 16 пункту 1 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, електронний документ - це оригінал електронного документу з обов`язковими реквізитами, що надають йому юридичної сили, в тому числі з електронним цифровим підписом автора. Електронний цифровий підпис (далі - ЕЦП) - це електронний цифровий підпис в форматі, що забезпечує можливість встановлення дійсності підпису у довгостроковому періоді (після закінчення строку чинності сертифіката), визначеному відповідно до вимог законодавства. ЕЦП використовується в автоматизованій системі документообігу суду (далі - АСДС) для підписання та погодження (візування) інформаційних ресурсів в цілому або фіксування певних дій з ними (внесення зауважень, пропозицій, погодження частини тексту тощо).

Відповідно до частин першої, четвертої та восьмої статті 14 ЦПК України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система (далі - ЄСІТС). ЄСІТС система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в ЄСІТС, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис»

(нині - згідно із Законом України «Про електронні довірчі послуги»

від 5 жовтня 2017 року № 2155-VIII), якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 15.1 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.

Також, другий примірник касаційної скарги сформовано у підсистемі «Електронний суд».

Верховним Судом враховано, що система «Електронний суд» запроваджена наказом Державної судової адміністрації України від 22 грудня 2018 року № 628 «Про проведення тестування підсистеми «Електронний суд» у місцевих та апеляційних судах» в тестовому режимі у всіх місцевих та апеляційних судах України (пілотних судах).

Відповідно до статті 388 ЦПК України Верховний Суд є судом касаційної інстанції, а отже, не відноситься до тих судів, у яких запроваджено підсистему «Електронний суд», що свідчить про неможливість подання до суду касаційної інстанції процесуальних документів через цю систему, оскільки у Верховному Суді не запроваджена підсистема «Електронний суд».

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо вона подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Верховним Судом встановлено, що касаційну скаргу подано без застосування особистого підпису особи, яка її подає, ОСОБА_1 або його повноважного представника.

Оскільки, касаційна скарга подана за відсутності підпису особи, від імені якої її подано, а саме, ОСОБА_1 або його представника, касаційна скарга не приймається до розгляду та підлягає поверненню відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України.

Одночасно суд має роз`яснити, що повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись пунктом 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу, подану від імені ОСОБА_1 , на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 лютого 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду про відшкодування моральної та майнової шкоди, не прийняти до розгляду та повернути заявникові.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний