Провадження №2/447/189/21
Справа №447/3481/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

(заочне)

15.02.2021 року м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді Друзюк М.М.

секретар судового засідання Мазуркевич І.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням( викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів , -

встановив:

Позивачка звернулась з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів щомісячно , але не менше розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог).

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 18.02.1993 року до 26.11.2020 .

За час шлюбу у них народилась двоє дітей донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на даний час є повнолітньою та донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час проживає з нею та на її утриманні.

Зазначила, що донька ОСОБА_3 хворіє на дитячий церебральний параліч, а тому потребує значних витрат пов`язаних з оздоровленням, навчанням , харчуванням. Оскільки відповідач з квітня 2020 не підтримує доньку матеріально , просить суд винести рішення яким стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів щомісячно , але не менше розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Позивач з ОСОБА_1 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю, просить такий задоволити.

Відповідач у судові засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом опублікування оголошення на офіційному сайті суду, про причини неявки не повідомив.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши подані докази, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони у справі є батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 17.11.2006.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Сімейного кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства».

Так, утримання дитини до досягнення нею повноліття є обов`язком батьків (стаття 51 Конституції України та стаття 180 СК України).

Відповідно до положень частини 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з приписами частини 1 ст. 183 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частини 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Крім цього, суд враховує норми статей 8, 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» (26 квітня 2001 року № 2402-III), які передбачають право дітей на достатній життєвий рівень, рівність батьків у правах та обов`язках щодо дитини та права, обов`язки і відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини.

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, за час якого у них народилася донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з медичного заключення № 10 від 01.07.2013, ОСОБА_3 є інвалідом з дитинства - хворіє на дитячий церебральний параліч , нижній спастичний парапарез, стійкі рухові розлади.

Відповідач, як батько дитини, зобов`язаний її утримувати, однак, на даний час, добровільно цей обов`язок не виконує.

Суд зазначає, що обов`язок щодо утримання та виховання дитини, створення для неї такого рівня життя, який був би достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, покладено на обох батьків, а не на одного з них, і саме обоє батьків зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 142 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбачених Законом.

Згідно із ч. 4 ст. 155 Сімейного Кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 181 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За нормою ст. 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно із ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частка заробітку(доходу)матері,батька,яка буде стягуватися як аліменти на дитину,визначається судом.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно із нормою ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Керуючись вищезазначеними нормами, мінімальний розмір аліментів на одну дитину складає 1/4 розміру від щомісячного заробітку (доходу) платника аліментів.

Позивачка не наводить суду жодних доказів в обґрунтування своїх позовних вимог про збільшення розміру стягуваних аліментів саме у розмірі 1/3 від щомісячного заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Суд доходить висновку, що збільшення розміру стягуваних аліментів до 1/3 від щомісячного заробітку (доходу) платника аліментів є необґрунтованим.

А відтак, виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що для забезпечення гармонійного розвитку дитини доцільним буде збільшення розміру стягуваних аліментів до розміру 1/4 щомісячного заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, що дасть змогу в достатній мірі забезпечити необхідні потреби дитини для її гармонійного розвитку.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 840,80 грн.

На підставі статей 150, 180-182, 184 Сімейного кодексу України та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 10.12.2020 і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

В решті позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач : ОСОБА_1 : НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 : РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Суддя Друзюк М. М.