ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 676/6361/18
Провадження № 22-ц/4820/1231/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Грох Л.М., Костенка А.М.

секретар Дубова М.В.,

з участю представника позивача, представника відповідачів,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 червня 2021 року, суддя Шевцова Л.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Суворова, 16 Б, 16 В», Приватного підприємства «Капітал-Буд Сучасне будівництво», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент містобудування та архітектури Кам`янець-Подільської міської ради, Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Кам`янець-Подільської міської ради про визнання незаконним та знесення будівництва,

встановив:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ПП «Капітал-Буд Сучасне будівництво», ЖБК «Суворова, 16Б, 16В», в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив суд визнати незаконним будівництво на відстані менше 20 метрів до належних ОСОБА_1 існуючих та запроектованих будинків багатоквартирного житлового будинку на земельній ділянці з кадастровим номером :15:001:0008 по АДРЕСА_1 , яке здійснюється ЖБК «Суворова, 16Б, 16В» та ПП «Капітал-Буд Сучасне будівництво»; зобов`язати ЖБК «Суворова, 16Б, 16В» та ПП «Капітал-Буд Сучасне будівництво» знести будівництво багатоквартирного житлового будинку на земельній ділянці з кадастровим номером :15:001:0008 по АДРЕСА_1 в частині, яке здійснюється на відстані менше 20 метрів до належних ОСОБА_1 існуючих та запроектованих будинків.

В обґрунтування позову зазначив, що він є власником двох земельних ділянок, які розташовані по АДРЕСА_1 . На одній земельній ділянці розташований належний йому житловий будинок, на іншій земельній ділянці планується будівництво іншого житлового будинку. Однак, починаючи з лютого 2018 року на земельній ділянці площею 0,0941 га, яка є суміжною з його земельними ділянками, ЖБК «Суворова, 16Б, 16В» розпочато будівництво багатоквартирного житлового будинку, генеральний підрядник будівництва - ПП «Капітал-Буд Сучасне будівництво». Це будівництво порушує його права, як власника суміжних земельних ділянок та житлового будинку, оскільки ведеться з порушенням державних будівельних норм та правил, внаслідок чого він позбавлений можливості використовувати свої земельні ділянки за їх цільовим призначенням, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Зокрема, спірне будівництво здійснюється на відстані менше 15 метрів від належного йому на праві власності житлового будинку, розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером :15:001:0010, хоча державними будівельними нормами та містобудівними умовами і обмеженнями, виданими на це будівництвом, відстань до будинків передбачена не менше 20 метрів.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04.06.2021 року в задоволенні позову було відмовлено. Вжиті заходи забезпечення позову скасовано.

Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив з недоведеності позовних вимог, оскільки позивачем не надано доказів щодо самочинного будівництва відповідачами спірного багатоповерхового житлового будинку, а виявлені порушення державних будівельних норм і правил під час будівництва не є істотними в розумінні вимог Закону і тому не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог та знесення частини будівлі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на неповне встановлення судом обставин справи, порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, на думку апелянта, судом неправомірно не взято до уваги висновки первинної судової будівельно-технічної експертизи, яка підтвердила наведені ним в позові обставини щодо порушення з боку відповідачів будівельних норм та правил, що призвели до порушення його прав, як власника суміжних земельних ділянок та житлового будинку. В той же час, судом безпідставно прийнято до уваги висновок додаткової судової будівельно-технічної експертизи, який ґрунтується на нечинних положеннях містобудівних умов та обмежень. При цьому суд необґрунтовано відмовив йому у клопотанні про призначення ще однієї повторної експертизи, враховуючи, що попередні дві експертизи мають протилежні один від одного висновки, один з яких і було покладено в основу оскаржуваного судового рішення.

Також в апеляційній скарзі ОСОБА_1 навів обставини, які є аналогічними обставинам, зазначеним ним в позовній заяві.

У письмовому поясненні на апеляційну скаргу Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Кам`янець-Подільської міської ради заперечив проти апеляційної скарги та навів своє обґрунтування на підтвердження оскаржуваного судового рішення.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник відповідачів в суді проти апеляційної скарги заперечив, надав пояснення, які повністю підтримають рішення суду першої інстанції.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Заслухавши учасників процесу та перевіривши матеріали справи колегія суддів доходить висновку про необхідність залишення без задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та права розпорядження своїм майном.

Частиною 2 статті 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Пунктом «г» частини 1 статті 91 ЗК України встановлено, що власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.

Згідно з ч. 2 ст. 95 ЗК України порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 22.12.2017 року, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована безпосередньо біля будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0769 га, кадастровий номер 681040000:15:001:0056.

14.04.2016 року попередній власник цієї земельної ділянки отримав будівельний паспорт на будівництво індивідуального житлового будинку за вказаною адресою.

19.04.2016 року до відділу ДАБК Кам`янець-Подільської міської ради подано повідомлення про початок будівельних робіт, яке було зареєстровано відділом ДАБК. 22.12.2017 року, за письмовим повідомленням ОСОБА_1 , відбулася зміна даних, замовником та підрядником будівництва зазначено позивача, як нового власника земельної ділянки.

ОСОБА_1 є також власником земельної ділянки з кадастровим номером :15:001:0010, розташованої по АДРЕСА_1 , на якій розташовано житловий будинок площею 193,1 кв.м.

З указаними земельними ділянками межує земельна ділянка з кадастровим номером :15:001:0008, загальною площею 0,0941 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування багатоповерхового житлового будинку. На земельній ділянці здійснюється будівництво багатоповерхового житлового будинку, замовником якого є ЖБК «Суворова, 16Б, 16В», генеральним підрядником будівництва є ПП «Капітал-Буд Сервіс». Декларація про початок будівельних робіт цього будинку була зареєстрована відділом ДАБК Кам`янець-Подільської міської ради 07.06.2017 року за номером 94.

З лютого 2018 року на земельній ділянці з кадастровим номером :15:001:0008 проводяться будівельні роботи по будівництву багатоповерхового будинку.

За результатами позапланової перевірки проведеної відділом ДАБК Кам`янець- Подільської міської ради з 06.11.2018 року порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності під час виконання будівельних робіт по будівництву спірного багатоквартирного будинку не виявлено.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 11.04.2019 року, яка набрала законної сили, забезпечено позов в даній справі шляхом заборони ЖБК «Суворова, 16Б, 16В» та ПП «Капітал-Буд Сервіс» вчиняти дії щодо проведення будівельних та вишукувальних робіт щодо будівництва спірного житлового будинку.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

Частиною 3 статті 152 ЗК України встановлено способи захисту прав на земельну ділянку, зокрема: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

З урахуванням змісту зазначеної норми у поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 ЦК України позивачами за такими вимогами можуть бути відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування та інші особи, право власності яких порушено самочинним будівництвом.

Отже, за змістом статті 376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва інші особи можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою. Такий висновок узгоджується з нормами статей 3, 15, 16 ЦК України, статті 4 ЦПК України, згідно з якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 19.11.2014 року у справі № 6-180цс14, а також неодноразово була підтримана Верховним Судом, зокрема у постановах: від 10.04.2019 року у справі № 127/27333/16-ц (провадження № 61-663св18), від 24.07.2019 року у справі № 369/8107/15-ц (провадження № 61-30914св18), від 20.11.2019 року у справі № 685/1537/17-ц (провадження № 61-13076св19), від 10.06.2020 року у справі № 127/11492/16-ц (провадження № 61-40353св18).

Збудований об`єкт нерухомості може бути знесений особою, яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок лише на підставі судового рішення у випадках, передбачених частинами четвертою та сьомою статті 376 ЦК України, а саме: якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, що здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці; якщо така забудова порушує права інших осіб; якщо проведення перебудови об`єкта є неможливим; особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, відмовляється від проведення перебудови відповідно до прийнятого судом рішення.

Розглядаючи позови про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості відповідно до вимог статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та положень частини сьомої статті 376 ЦК України, суди мають встановлювати, чи було видано особі, яка здійснила самочинне будівництво, припис про усунення порушень, чи можлива перебудова об`єкта та чи відмовляється ця особа від такої перебудови.

Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, з істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), допустиме лише за умови, якщо неможливо здійснити перебудову нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови.

Отже, позивач зобов`язаний був довести факт самочинності будівництва, порушення його прав як власника суміжної земельної ділянки та обґрунтованості захисту його прав лише у такий спосіб як знесення.

Згідно з ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи від 25.03.2019 року, №1238/18/160/19-22, будівництво багатоквартирного житлового будинку на суміжній земельній ділянці з кадастровим номером :156001:0008 за адресою: АДРЕСА_1 не відповідає п. 3.3 ДБН 360-92** - розміщення житлового багатоквартирного будинку на земельній ділянці з кадастровим номером :15:001:0008 не відповідає містобудівним умовам;

п. 3.8 ДБН 360-92** - будівлі передбачено влаштувати 14 однокімнатних та 17 двохкімнатних квартир. Мінімальна розрахункова площа ділянки для окремого житлового будинку (без розміщення на ній дитячих дошкільних установ і підприємств обслуговування, гаражів, що належать громадянам, фізкультурних і спортивних споруд), становить (14х1)+(17х2)х13,9=667,2 м.кв. Площа ділянки, без врахування площі забудови становить - 941 м.кв.-430,9 м.кв.=510,1 м.кв., що на 157,1 м.кв. менше мінімальної розрахункової площі ділянки для окремого житлового будинку;

п. 3.13 ДБН 360-92** - за умови дотримання робочого проекту, відстань між торцевою стіною багатоквартирного житлового будинку на земельній ділянці з кадастровим номером :15:001:0008 до існуючого індивідуального житлового будинку на зеленій ділянці з кадастровим номером :15:001:0010, який належить ОСОБА_1 буде становити 14,89 м, що не відповідає побутовому розриву (див. Додаток №1, 2 до Висновку);

п. 3.16 ДБН 360-92** - за умови дотримання робочого проекту, відстань між існуючим індивідуальним житловим будинком на земельній ділянці з кадастровим номером :15:001:0010. Який належить позивачу та ігровими майданчиками для дітей дошкільного й молодшого шкільного віку буде становити менше ніж 12.0 м., що не відповідає найменшій відстані;

п. 3.25* ДБН 360-92** - враховуючи, що земельна ділянка площею 0,0769 га з кадастровим номером :15:001:0056 з цільовим призначенням 02.01 - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), відстань, яка за умови дотримання робочого проекту між виступною частиною, у якій згідно робочого проекту передбачено влаштування частини приміщень кухні-студії та спальні (плани 3-го, 4-го, 5-го та 6-го поверхів), тобто буде улаштоване огородження із стін з утепленням пінопластом товщиною 150 мм та штукатурка 10 мм 0,61 м, що менше за мінімально передбачену відстань (див. Додаток № 2 до висновку);

п. 2,4 ст. 26 Забудова територій Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», оскільки забудовником не дотримані містобудівні умови та обмеження під час проектування і будівництва об`єкту.

Щодо другого питання, то містобудівні умови та обмеження № 907 від 03.04.2017 року під час проектування і будівництва об`єкту недотримані у відстані до об`єктів, який повинен був будуватись в межах земельної ділянки з кадастровим номером :15:001:0056 та існуючого житлового будинку в межах земельної ділянки з кадастровим номером :15:001:0010, а також відсоток забудови земельної ділянки становить: - 45,8%, що більше ніж 43%, передбаченими містобудівними умовами та обмеженнями.

По третьому питанню, норми інсоляції та вітровий підпір до існуючих будинків та споруд при будівництві запроектованого багатоквартирного житлового будинку на земельній ділянці з кадастровим номером :15:001:0008 за адресою АДРЕСА_1 -Подільському відповідають чинним Державним будівельним нормам (див. Додаток № 1 до Висновку).

Щодо четвертого питання, то при будівництві запроектованого багатоквартирного житлового будинку на земельній ділянці з кадастровим номером :15:001:0008 за адресою АДРЕСА_1 нормативи відстані не відповідають Державним будівельним нормам щодо існуючих (за умови дотримання робочого проекту щодо утеплення) та запроектованого житлового будинку (побутовий розрив унеможливлює використання земельної ділянки з кадастровим номером :15:001:0056 за цільовим призначенням).

По п`ятому питанню, запроектована будівля багатоквартирного житлового будинку на земельній ділянці з кадастровим номером :15:001:0008 за адресою АДРЕСА_1 , створюватиме затінення, оскільки розташована з південної сторони суміжної ділянки, унеможливлює використання земельної ділянки з кадастровим номером :15:001:0056 за її цільовим призначенням, при будівництві пошкоджено огорожу земельної ділянки, а тому не відповідає Земельному кодексу України в частині «Добросусідство» глава 17.

В той же час, судом першої інстанції була призначена повторна судова будівельно-технічна експертиза.

Додатковим експертним дослідженням від 24.06.2020 року, №1942/1943/19-26 було встановлено, що будівництво багатоквартирного житлового будинку на земельній ділянці з кадастровим номером :15:001:0008 за адресою: АДРЕСА_1 частково не відповідає державним будівельним нормам.

Висновок експертів про невідповідність державним будівельним нормам України полягає в порушенні п. 3.25 ДБН 360-92** містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень, а саме не забезпечено в повній мірі мінімальну відстань від найбільш виступаючої конструкції стіни до межі ділянки (додаток № 1).

Містобудівні умови та обмеження № 907 від 03.04.2017 року при будівництві запроектованого багатоквартирного житлового будинку на земельній ділянці з кадастровим номером :15:001:0008 за адресою АДРЕСА_1 дотримуються.

Інших порушень ДБН експертним дослідженням не встановлено.

Детальний опис вказаного вище порушення описаний в абзаці 5 ст. 32 експертного дослідження, який міститься в матеріалах справи.

Так, згідно висновку додаткової експертиз вбачається, що балкони спірного багатоквартирного житлового будинку знаходяться на відстані 0,93 - 1,04 м від межі фактичного користування (наявної огорожі), що проілюстровано на фотокартці №1, яка міститься в матеріалах справи.

Відповідно до п. 3.5 ДБН 360-92** відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м.

Тобто, додатковою будівельно-технічною експертизою встановлено одне порушення вимог ДБН, яке складає 0,07 м (сім сантиметрів), що є незначною будівельною похибкою, яке не може бути віднесено до істотних порушень ДБН.

Відповідно до містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта нерухомості, реєстраційний номер 907, зі змінами від 26.11.2020 року, внесеними наказом №283 Департаменту містобудування та архітектури Кам`янець-Подільської міської ради, допустимий відсоток забудови земельної ділянки, на якій будується спірний будинок визначений у 46%, максимальна допустима щільність населення в межах житлової забудови становить 350 осіб, відстань до червоних ліній - 15 м, до лінії регулювання забудови - 15 м, до існуючих будинків і споруд - 20 м, між довгими сторонами і торцями з вікнами із житлових кімнат цих будинків - не менше 15 м.

В судовому засіданні представник Департаменту управління містобудування і архітектури Філіпчук Є.П. пояснив, що містобудівні умови мають один присвоєний номер, в даному випадку 907, а зміни до них можуть бути внесені на протязі всього будівництва та прийняття в експлуатацію об`єкта нерухомості.

Додаткове експертне дослідження від 24.06.2020 року, №1942/1943/19-26 проводилося, в тому числі, на підставі Містобудівних умов і обмежень №907 зі змінами і доповненнями від 11.05.2019 року, які були скасовані за рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.12.2020 року, яке набрало законної сили 02.03.2021 року. В той же час, 26.11.2020 року Департаментом Містобудування та архітектури Кам`янець-Подільської міської ради було внесено зміни до Містобудівних умов і обмежень земельної ділянки № 907. Ця редакція Містобудівних умов і обмежень є чинною до цього часу, і по своєму змісту є аналогічній редакції на час проведення додаткової судової будівельно-технічної експертизи.

При цьому слід зауважити, що при проведенні додаткового експертного дослідження від 24.06.2020 року експертом обґрунтовано було взято до уваги саме Містобудівні умови і обмеження №907 в редакції документа від 11.05.2019 року, оскільки інші (попередні) редакції цього документа були нечинними і підстав для їх застування у експертів не було.

Приймаючи до уваги зміст Містобудівних умов і обмежень №907 в редакції документа від 11.05.2019 року, експерти дійшли обґрунтованого висновку щодо відсутності порушень у відстанях між спірним багатоквартирним будинком та побудованим житловим будинком ОСОБА_1 , оскільки за основу взяли вимоги щодо відстані між довгими сторонами і торцями з вікнами із житлових кімнат цих будинків - не менше 15 м, а не відстань до існуючих будинків та споруд - 20 м, на що посилався позивач у позовній вимозі як на основну підставу для задоволення позову.

В той же час, оскільки у Містобудівних умовах та обмеженнях в редакції документа від 03.04.2017 року, який було взято експертами при проведенні первинної судової будівельно-технічної експертизи від 25.03.2019 року, не було передбачено такого параметру як відстань між довгими сторонами і торцями з вікнами із житлових кімнат цих будинків - не менше 15 м, а лише відстань від об`єктів, які проектуються, до існуючих будинків та споруд - 20 м, тому і первинна судова будівельно-технічна експертиза від 25.03.2019 року визнала недотримання цієї вимоги як порушенням при здійсненні спірної забудови.

Додаткова судова експертиза від 24.06.2020 року була проведена з урахуванням будівельно-технічних документів, ідентичних документам, які є чинними з 26.11.2020 року і до цього часу, тому підстав для того, щоб не приймати до уваги цей експертний висновок в якості належного та допустимого доказу суд не вбачає.

Таким чином, доводи апелянта щодо необ`єктивності проведеної додаткової судової експертизи від 24.06.2020 року у зв`язку з тим, що експертами було взято до уваги діючу на момент проведення експертизи останню редакцію Містобудівних умов та обмежень, а не попередню редакцію документа, слід визнати необґрунтованими.

Посилання апелянта на незаконність внесення змін до Містобудівних умов та обмежень 26.11.2020 року доказами не підтверджена. Вказані зміни не були визнані незаконними у встановленому законом порядку, тому таке твердження ОСОБА_1 слід визнати необґрунтованим.

Таким чином, встановивши, що здійснене відповідачами будівництво багатоквартирного будинку не відповідає вимогам будівельних норм та правил лише в частині недотримання відстані від балконів багатоквартирного будинку до меж фактичного користування (наявної огорожі) земельної ділянки на 0,07 м суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що таке порушення прав позивача не є істотним порушенням будівельних норм і правил в розумінні ч. 7 ст. 376 ЦК України, спірне будівництво не може бути визнано самочинним, і тому порушене право ОСОБА_1 не може бути захищено шляхом знесення частини спірного багатоповерхового будинку.

Крім того, необхідно також зауважити, що знесення об`єкту самочинного будівництва є крайньою мірою. В той же час, справа не містить доказів неможливості захистити порушене право позивача іншим шляхом, не пов`язаним зі знесення частини будівлі (проведення реконструкції частини будинку за проектом відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва). З відповідними позовними вимогами ОСОБА_1 до суду не звертався.

Тому суд дійшов правильного висновку про відсутність передбачених статтею 376 ЦК України підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання незаконним та знесення будівництва спірного багатоквартирного житлового будинку.

Інші доводи, наведені в обґрунтування апеляційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судового рішення, оскільки одні з них ґрунтуються на неправильному тлумаченні позивачем норм матеріального та процесуального права, інші зводяться до необхідності переоцінки судом доказів, оцінка яких судом першої інстанції була проведена у відповідності до вимог процесуального закону.

Оскаржене рішення суду ухвалене з правильним застосуванням норм матеріального права та з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, з огляду на що апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 грудня 2021 року.

Судді: Р.С. Гринчук

Л.М. Грох

А.М. Костенко