Справа № 562/3270/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2021 р. Здолбунівський районний суд Рівненської області в складі: головуючого судді Ковалика Ю.А., за участю секретаря Дацишиній Р.В. розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Здолбунові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом, вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , якому на праві власності належав житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 . 19 лютого 2009 року ОСОБА_4 подарував відповідачу ОСОБА_3 половину будинку АДРЕСА_1 . 26 березня 2009 року ОСОБА_4 оформив на позивачів заповіт на все належне йому майно в рівних долях.

Земельна ділянка з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0907 га, кадастровий номер :00:010:0221, за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та відповідачу ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на майно, спадкоємцями якого за заповітом є позивачі. Спадщину прийняли своєчасно, оскільки у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

Однак, реалізувати своє право на спадкове майно не може в зв`язку з тим, що у правовстановлюючому документі на земельну ділянку не вказана частка, яка належала померлому ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності.

Просять суд визначити, що частка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0907 га, кадастровий номер :00:010:0221, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , становила 1/2 її частину.

В заяві на ім`я суду представник позивачів ОСОБА_5 позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Просить розглянути справу за його відсутності та задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_3 подала до суду заяву, в якій позов визнає повністю, просить розглянути справу за її відсутності.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що домоволодіння АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності, розмір частки 55/100, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 04.03.2009.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть від 22.02.2021.

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04 жовтня 2021 року позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 успадкували за заповітом ОСОБА_4 по 1/2 частці у спадщині, яка складається з 45/100 часток житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії державного акту на земельну ділянку серії ЯЛ №843113 від 15 березня 2011 року співвласниками земельної ділянки площею 0,0907 га, кадастровий номер :00:010:0221 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 є спадкодавець ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_3 .

Згідно з пунктом «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

У повідомленні приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Семенюк Ж.П. від 07 жовтня 2021 року зазначено, що спадкоємцям ОСОБА_6 , ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,0907 га, кадастровий номер :00:010:0221, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки при житті померлим ОСОБА_4 не укладався договір про визнання часток у спільні сумісній власності з співвласником земельної ділянки, договір про поділ або виділ, нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину на частку земельної ділянки.

Відповідно до ч.1 ст. 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної сумісної власності (спільне майно).

За правилами ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

Згідно ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст. 1268 ЦК України).

У відповідності до ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Отже, для здійснення права розпорядження часткою, в тому числі і для передачі права власності, необхідно, щоб частка в праві спільної власності була визначена.

Згідно ч.1 та ч.2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Аналогічні положення містить і стаття 370 ЦК України щодо виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності.

Відповідно до ст. 89 Земельного кодексу України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюється за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

За нормами ч. 2 ст. 120 ЗК України у разі набуття окремої частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, що перебував у приватній власності її попереднього власника, право власності на земельну ділянку, на якій розміщений такий об`єкт, одночасно переходить до набувача пропорційно до його частки у праві спільної власності на такий об`єкт, крім випадку, коли попередньому власнику належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі. Якщо попередньому власнику у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі, право власності переходить у такому розмірі.

Згідно роз`яснень, які містяться у пункті 17 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 7 лютого 2014 року, частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при відкритті після нього спадщини. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

З огляду на викладене, способом захисту прав позивачів буде визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, що дасть можливість отримати у нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину за заповітом на належну ОСОБА_4 земельну ділянку.

Аналізуючи сукупність наведених та досліджених судом доказів, суд дійшов висновку, що частка померлого ОСОБА_4 у праві приватної спільної сумісної власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0907 га, кадастровий номер :00:010:0221, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 становить 1/2.

За таких обставин, суд вважає доведеними вимоги позивачів, тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 189-200, 206, 263-265 ЦПК України, ст. 1216-1226, 1261 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити.

Визначити, що частка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві приватної спільної сумісної власності на земельну ділянку, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0907 га, кадастровий номер :00:010:0221, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , становила 1/2.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Позивач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 .

С у д д я: Ю.А. Ковалик