ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 року м. Херсон

справа № 649/279/13-ц

провадження № 22-ц/819/51/21

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач)Пузанової Л.В.,
суддів:Склярської І.В.,
Чорної Т.Г.,
секретарДундич А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Великолепетиського районного суду Херсонської області у складі судді Соловйова В.В. від 25 квітня 2013 року, в справі за заявою Великолепетиського міжрайонного прокурора, діючого в інтересах держави в особі Князе-Григорівської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області, правонаступником якої є Великолепетиська селищна рада Херсонської області, заінтересована особа: Відділ Держземагентсва у Великолепетиському районі Херсонської області, про визнання спадщини відумерлою,

встановив:

У березні 2013 року Великолепетиський міжрайонний прокурор, діючи в інтересах держави в особі Князе-Григорівської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області, заінтересована особа: Відділ Держземагентсва у Великолепетиському районі Херсонської області, звернувся до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою.

В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що на території Князе-Григорівської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області знаходиться земельна ділянка площею 5,18 га, що належала на праві власності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Посилаючись на те, що спадкоємці ОСОБА_2 спадщину не переоформили, а земельна ділянка без законних на те підстав перебуває у користуванні суб`єктів господарської діяльності, що створює перешкоди у реалізації державної політики у сфері земельних відносин і призводить до збитків внаслідок недоотримання територіальною громадою грошових коштів за користування нею, заявник просив суд визнати спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 у вигляді земельної ділянки, площею 5,18 гектарів, вартістю 112 078,88 грн, розташованої на території Князе-Григорівської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області, відумерлою та передати її у власність територіальної громади Князе-Григорівської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області.

Рішенням суду від 25 квітня 2013 року заяву задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, зазначивши, що є особою, яка не брала участі у справі, однак, її права оскаржуваним рішенням порушені, оскільки вона є єдиним спадкоємцем її рідного брата ОСОБА_2 та вступила в управління спадковим майном після його смерті, так як у неї на зберіганні знаходився правовстановлюючий документ сертифікат, що підтверджує право спадкодавця на земельну ділянку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП імені Леніна на території Князегригорівської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області розміром 5,37 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, а тому висновки суду про неприйняття спадкоємцями померлого спадщини не відповідають обставинам справи та зроблені без встановлення кола спадкоємців та за відсутності оригіналу правовстановлюючого документа, який підтверджує право ОСОБА_2 на земельну частку (пай).

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу перший заступник керівника Херсонської обласної прокуратури її доводи не визнав, рішення суду вважає законним та правильним.

Ухвалою від 09 лютого 2021 року, постановленою без видалення до нарадчої кімнати, апеляційний суд залучив до участі в справі правонаступника Князе-Григорівської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області Великолепетиську селищну раду Херсонської області.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Рішення суду мотивовано тим, що за відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, які б звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після ОСОБА_2 чи про відмову від неї, наявні підстави для визнання спадщини відумерлою на підставі статті 1277 ЦК України.

В процесі розгляду справи суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який був зареєстрований та проживав на день смерті на території Князе-Григорівської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області.

Листами від 25 лютого 2013 року №143 та від 13.03.2013 року №179 Відділ Держземагенства у Великолепетиському районі Херсонської області повідомив прокурору (на його запити) про те, що « ОСОБА_2 має сертифікат серії НОМЕР_1 на території колишнього КСП ім. Леніна Князе-Григорівської сільської ради у Книзі реєстрації сертифікатів № 220 від 16 серпня 1996 року. Сертифікат у відділі відсутній», а листом від 19.03.2013 року №209 цей же Відділ надав прокурору інформацію про те, що нормативна грошова оцінка земельних часток (паїв) колишнього КСП ім.Леніна Князе-Григорівської сільської ради станом на 2013 рік становить 112 078 грн 88 коп. (а. с. 6, 8, 9).

За наданими Велеколепетиською державною нотаріальною конторою Херсонської області 15 квітня 2013 року на запит суду першої інстанції відомостями спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , державною нотаріальною конторою не заведена, із заявами про прийняття або про відмову від прийняття спадщини спадкоємці не зверталися.

Відповідно до інформації, наданої виконавчим комітетом Князегригорівської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області 25.02.2013 року №47, ОСОБА_2 проживав одиноко (а.с.7).

Інститут відумерлості спадщини введений у ЦК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року.

Статтею 1277 наведеного Кодексу, якою керувався суд при вирішенні цієї справи, передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно- за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно за його місцезнаходженням.

Відповідно до пунктів четвертого та п`ятого Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Правила статті 1277 Цивільного кодексу України про відумерле майно застосовуються також до спадщини, від дня відкриття якої до набрання чинності цим Кодексом спливло не менше одного року.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом (пункт перший постанови).

Норми пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, за якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, необхідно розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 02 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529-531 ЦК УРСР.

Із метою єдності правозастосовної практики і уникнення колізій щодо спадкування державою (стаття 555 ЦК УРСР) та переходу спадщини, визнаної судом відумерлою, у власність територіальної громади (стаття 1277 ЦК), правила абзацу другого пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК необхідно застосовувати, якщо спадщина відкрилась після 01 липня 2003 року, проте не була прийнята ніким із спадкоємців, що мають право спадкування відповідно до норм ЦК УРСР. Таким чином, сплив однорічного строку, встановленого частиною другою статті 1277 ЦК та абзацу 2 пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, може підлягати обчисленню не раніше 01 липня 2003 року.

Наведений висновок щодо застосування статті 1277 ЦК України та статті 555 ЦК УРСР викладений у постановах Верховного Суду, зокрема у постанові від 15 травня 2019 року у справі №391/769/17, та має враховуватися судами при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин відповідно до вимог частини 4 статті 263 ЦПК України.

Отже, враховуючи, що спадщина після ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася до ІНФОРМАЦІЯ_2 , до спірних правовідносин застосуванню підлягає ЦК УРСР, відповідно до положень статті 549 якого визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, зокрема, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Згідно із пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14.06.1994 року №18/5, яка втратила чинність на підставі наказу Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року №20/5, однак діяла на час виникнення спірних правовідносин, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців правовстановлюючих документів на спадкове майно, в тому числі державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього.

До апеляційної скарги ОСОБА_1 додала лист приватного нотаріуса Великолепетиського районного нотаріального округу Жолуденка О.О. від 08 лютого 2019 року, яким її повідомлено, що після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини за законом та видачу свідоцтва про право на спадщину заведено спадкову справу номер 209/2018 і до Спадкового реєстру внесено відповідний реєстраційний запис.

Нотаріус визнав, що ОСОБА_1 вступила в управління спадковим майном після смерті її рідного брата ОСОБА_2 , так як у неї на зберіганні знаходився правовстановлюючий документ сертифікат серії ХС № 003720, виданий Великолепетиською районною державною адміністрацією Херсонської області 01 жовтня 1996 року, що підтверджує право спадкодавця на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП імені Леніна на території Князе-Григорівської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області розміром 5, 37 умовних кадастрових гектарів без визначення меж земельної ділянки в натурі.

Однак, у зв`язку із визнанням спадщини відумерлою, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 . ОСОБА_1 відмовлено (а.с. 35,36).

Факт наявності у ОСОБА_1 сертифіката на прав на земельну частку (пай), виданого на ім`я ОСОБА_2 , підтверджено оригіналом зазначеного документа, наданого нею суду апеляційної інстанції.

Підтверджено скаржником належними доказами і той факт, що вона є рідною сестрою спадкодавця, а отже: на підставі статті 530 ЦК УРСР належить до другої черги спадкоємців за законом (а.с.46. 57-60).

Враховуючи, що спадщина після смерті ОСОБА_2 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до набрання чинності ЦК України 2003 року, та була прийнята рідною сестрою спадкодавця ОСОБА_1 як спадкоємцем другої черги за законом на підставі статті 549 ЦК УРСР 1963 року шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном, до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, а саме: Цивільний кодекс Української РСР 1963 року, яким не передбачалась можливість визнання спадщини відумерлою та перехід прав і обов`язків від спадкодавця до органу місцевого самоврядування, а статтею 555 передбачався перехід спадщини до держави за наявності визначених нею умов, зокрема, якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщини.

З огляду на наведене у територіальної громади, яку у спірних правовідносинах представляє Князе-Григорівська сільська рада Великолепетиського району Херсонської області, правонаступником якої є Великолепетиська селищна рада Херсонської області, не виникло передбачене статтею 1277 ЦК України та статтею 555 ЦК УРСР 1963 року право власності на відумерлу спадщину та відсутні підстави для застосування положень наведеної норми матеріального права щодо відумерлості спадщини.

Оскільки суд першої інстанції застосував до спірних правовідносин норму матеріального права, яка їх не регулює, в результаті чого не перевірив доводи заявника щодо відсутності спадкоємців, які прийняли спадщину, та складу спадкового майна, до якого належить лише право спадкодавця на земельну частку (пай), а не земельна ділянка вказаної прокурором та судом площі, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви з наведених вище підстав.

На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374, 376 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Великолепетиського районного суду Херсонської області від 25 квітня 2013 року скасувати і ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні заяви Великолепетиського міжрайонного прокурора, діючого в інтересах держави в особі Князе-Григорівської сільської ради Вликолепетиського району Херсонської області, правонаступником якої є Великолепетиська селищна рада Херсонської області, про визнання спадщини відумерлою відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.В. Пузанова

Судді: І.В. Склярська

Т.Г. Чорна

Повний текст постанови складено 15 лютого 2021 року

Суддя Л. В. Пузанова