Справа № 761/7206/20
Провадження № 2/761/1654/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Притула Н.Г., розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича, Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Кошарський Олександр Володимирович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

04 березня 2020 року до суду надійшла зазначена позовна заява.

В позовних вимогах позивач просить: визнати виконавчий напис №368 вчинений 13.01.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. таким, що не підлягає виконанню.

Вимоги обґрунтовані тим, що вчиняючи спірний виконавчий напис, нотаріусом не було належним чином перевірено безспірність вимог Банку щодо стягнення заборгованості з позивача, а також, порушено вимоги Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 - сума заборгованості не є безспірною так як вона нарахована безпідставно, позивачу не направлялась вимога про дострокове погашення заборгованості, з дня направлення вимоги не минуло 30 днів, строк виконання зобов`язання не настав.

При цьому, як зазначає позивач, постановою Київського апеляційного адміністративного суду по справі №826/20084/14 від 22.02.2017 року визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», тобто на момент вчинення виконавчого напису нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис про стягнення заборгованості за договором який не є нотаріально посвідченим.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 30.03.2020 року було відкрито спрощене провадження без виклику сторін.

Відповідачі не скористались своїм правом та відзив на заявлені вимоги не направили.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог за наступних підстав.

Частина 1 статті 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як встановлено в судовому засіданні, 13 квітня 2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір про надання особистого кредиту №500991616, за яким ОСОБА_1 надано кредитні кошти у розмірі 93815,19 грн., зі сплатою 15,99% річних за користування кредитом та комісійної винагороди за управління кредитом за період з першого місяця користування кредитом по 60- й місяць, що становить - 0,73 % від суми кредиту, з датою остаточного повернення кредиту 14.04.2021 року.

Позивач не заперечує факту укладення кредитного договору та отримання коштів.

13.01.2017 року ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. із заявою про вчинення виконавчого напису.

Як вбачається, до заяви були додані: оферта на укладання угоди про надання особистого кредиту №500991616 від 13.04.2016 року, акцепт пропозиції про укладання угоди про надання особистого кредиту №500991616 від 13.04.2016 року з додатком №1 до угоди про надання кредиту, розрахунок заборгованості за кредитом, виписка із особового рахунку боржника за період з 13.04.2016 року по 14.12.2016 року; вимога про усунення порушень та докази її направлення; документи представника стягувача за довіреністю.

13.01.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем вчинено виконавчий напис яким запропоновано стягнути на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість що виникла по Угоді про надання особистого кредиту №500991616 від 13.04.2016 року боржником за яким є ОСОБА_1 ..

Як зазначено, строк платежу за кредитним договором настав, Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 14.06.2016 року по 14.12.2016 року, сума заборгованості складає 98687,88 грн. в тому числі:

- заборгованість за кредитом - 92 784,37 грн.;

- заборгованість за відсотками за користуванні кредитом - 2717,12 грн.;

- заборгованість по комісії - 3186,39 грн.

Виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №368.

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Кошарський О.В. 23.12.2019 року відкрив виконавче провадження №60929235 з примусового виконання виконавчого напису №368 виданого 13.01.2017 року.

Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 19 частини 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Главою 16 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Згідно п. 1.1 даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Згідно п. 1.2 Інструкції, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172 (в редакції чинній на час вчинення виконавчого напису), для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за яким боржником допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості..

Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися:

дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис;

найменування та адреса стягувача;

найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб);

строк, за який провадиться стягнення;

суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення;

розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника;

номер, за яким виконавчий напис зареєстровано;

дата набрання юридичної сили;

строк пред`явлення виконавчого напису до виконання.

Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Пунктом 3.1 Інструкції визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи:

якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем;

за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Крім того, пункт 3.3 Інструкції передбачає, що якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку.

Пунктом 3.5 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Позивач при зверненні до суду посилається на ту обставину, що виконавчий напис вчинено без надання доказів отримання позивачем вимоги про усунення порушень та спливу тридцяти днів з моменту одержання письмової вимоги про усунення порушень.

Так п.2.3 Інструкції (в редакції чинній на час вчинення виконавчого напису) визначав, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Отже, зі змісту зазначеного пункту можна зробити висновок, що направлення повідомлення та сплив 30 денного терміну з дня отримання такого повідомлення стосується вчинення виконавчого напису на Іпотечному договорі, проте не на кредитному договорі.

Як передбачено ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Як зазначено у виконавчому написі, він вчинений за період 14.06.2016 року по 14.12.2016 року.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження безспірності заборгованості, для вчинення вказаного виконавчого напису, стягувачем було надано відповідний розрахунок заборгованості та виписку з особового рахунку боржника з якого вбачається що у вказаний період позивач не виконувала власні зобов`язання щодо сплати коштів за кредитом.

Крім того, позивач не надала суду доказів що вона за спірний період сплачувала кошти на виконання умов кредитного договору.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Крім того, вказані висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 15 січня 2020 року у справі №305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19).

Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 310/9293/15 (ЄДРСР № 71825964).

Позивач не обґрунтувала суду в чому вона не погоджується із визначеним Банком розміром заборгованості, не надала суду доказів належного виконання зобов`язань за договором.

Крім того, позивач звертаючись до суду з позовом зазначала, що нотаріус не міг вчинити виконавчий напис оскільки постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14-ц визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме:

п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»;

доповнити розділ пунктом 11 такого змісту:

« 11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання.

Для одержання виконавчого напису подаються:

а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору;

б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання;

в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості;

г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання;

ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу».

п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів:

«Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту:

«Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.».

Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Суд в рішенні визначив, що визнана незаконною та нечинною постанова втрачає чинність після набрання постановою суду законної сили.

А тому оскільки на день вчинення оспорюваного виконавчого напису положення Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» були чинні, нотаріус мав право вчиняти виконавчий напис на кредитному договорі.

Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з дотриманням вимог чинного законодавства, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Крім того, на підставі статті 158 ЦПК України суд вважає за необхідне вирішити питання скасування заходів забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.4, 77-81, 141, 263, 265ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича, Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Кошарський Олександр Володимирович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - відмовити в повному обсязі.

Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 30.03.2020 року - зупинення стягнення за ВП №60929235 за виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича від 13.01.2017 року, зареєстрованого у реєстрі за №368, за яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість в сумі 98687,88 гривень.

Строк пред`явлення до виконання три роки.

Боржник - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягувач - Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (), юридична адреса: вул. Велика Васильківська, 100, м. Київ.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня отримання рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Н.Г.Притула