Справа № 547/735/20
провадження № 2/527/26/21
УХВАЛА

08 грудня 2021 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Левицької Т.В.,

за участю секретаря судового засідання - Папенко Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Глобинського районного суду

Полтавської області цивільну справу № 547/735/21 за позовом ОСОБА_1 , який подано представником ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю третіх осіб: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна та визнання права особистої власності на майно та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання договору дарування 1/2 частини громадського будинку недійсним, виділення та визнання права власності на 1/4 частину громадського будинку,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Глобинського районного суду Полтавської області з 01.10.2020 року перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , який подано представником ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю третіх осіб: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна та визнання права особистої власності на майно та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання договору дарування 1/2 частини громадського будинку недійсним, виділення та визнання права власності на 1/4 частину громадського будинку.

05.08.2021 року ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті.

Розгляд справи неодноразово відкладався.

В судові засідання, призначені на 22.09.2021, 11.10.2021, 08.11.2021, 25.11.2021, 08.12.2021 року, позивач по первісному позову ОСОБА_1 жодного разу не з`явилася, була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, про поважність причин неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі не направляла.

Представник позивача по первісному позову ОСОБА_2 в судові засідання, призначені на 22.09.2021, 11.10.2021, 08.11.2021, 25.11.2021, 08.12.2021 року не з`явилася, була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, направляла клопотання про неможливість явки в судові засідання , в зв`язку з участю в слідчих діях, інших судових засіданнях, перебування у відпустці.

Представник позивача по первісному позову ОСОБА_7 в судові засідання, призначені на 22.09.2021, 11.10.2021, 08.11.2021, 25.11.2021, 08.12.2021 року не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судових засідань, направляв заяви про відкладення розгляду справи, в зв`язку з участю в інших судових засіданнях, без надання підтверджуючих документів.

Клопотань про розгляд справи без їх участі не направляли.

Представник відповідача (позивача по зустрічному позову) ОСОБА_3 - адвокат Колода Л.В. в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву, в якій просила постановити ухвалу про залишення без розгляду первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна та визнання права особистої власності на майно; надати строк для визначення остаточної правової позиції щодо зустрічного позову ОСОБА_3 та захисту його прав. Розгляд справи, призначеної на 08.12.2021 провести без участі сторони відповідача за первісним позовом ОСОБА_3 , та його представника ОСОБА_8 .

Треті особи по первісному позову в судове засідання не з`явились, про причини своєї неявки суд не повідомили, про день та час слухання справи були повідомлені належним чином.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Нормами процесуального закону визначено право кожної особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів у порядку, встановленому ЦПК України.

Ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати участь у судовому процесі. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте, слід враховувати, що будь-яке суб`єктивне право має межі, оскільки суб`єктивне право є мірою свободи, мірою можливої поведінки правомочної особи в правовідносинах.

Згідно зі статтею 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка надсилається разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Статтею 130 ЦПК України передбачено, що у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Відповідно до частин першої, третьої статті 131 ЦПК Україна учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Частинами першою, другою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, в тому числі з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина п`ята статті 223 ЦПК України).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 22 вересня 2021 року у справі N 465/205/17 (провадження N 61-9536св21).

Згідно зі статтею 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживання процесуальними правами.

Системний аналіз зазначених норм процесуального права дає підстави для висновку, що законодавець диференціює необхідність урахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, якою є неявка: першою чи повторною. Така диференціація обумовлена як необхідністю забезпечити дотримання прав позивача на участь у судовому засіданні у разі першої неявки за належного його повідомлення про час та місце судового засідання та поважності причин неявки, так і необхідністю введення певних обмежень з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, прав та інтересів іншої сторони - відповідача, який притягнутий до участі у справі позивачем, а тому саме останній має продемонструвати свій інтерес у як найскорішому розгляді справи, а отже зобов`язаний у розумні інтервали цікавитися провадженням у справі. Саме тому, повторна неявка позивача в судове засідання, незалежно від поважності її причин, дає суду підстави залишити позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його неявка не перешкоджає вирішенню спору по суті .

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі N 558/9/18 (провадження N 61-13892св20).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має тлумачитися з урахуванням верховенства права, яке вимагає, щоб сторони у справі мали ефективний судовий засіб, що давав би їм можливість заявляти про свої громадянські права. Таким чином, це положення втілює "право на суд", право на доступ до якого, тобто право на звернення до суду у цивільних справах, є лише одним аспектом; однак, це аспект, який фактично дає можливість скористатися додатковими гарантіями, викладеними в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод покликана гарантувати не права, які є теоретичними або ілюзорними, а права, які є практичними та ефективними. Це особливо стосується гарантій, закріплених у статті 6 Конвенції, з огляду на важливе місце, яке в демократичному суспільстві займає право на справедливий суд з усіма гарантіями відповідно до цієї статті. Правила, що регулюють офіційні кроки та строки, які мають бути дотримані при подачі апеляційної скарги або заяв на судовий перегляд, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності.

Європейський суд з прав людини вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Каракуця проти України", заява N 18986/06, від 16 лютого 2017 року).

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи, або виконанням рішення, ухваленого на користь особи. Недотримання строків розгляду цивільних справ порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Відтак, суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору.

Вказані висновки викладені у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі N 757/23967/13-ц (провадження N 61-17220св18).

Оскільки позивач по первісному позову ОСОБА_1 та її представники ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , будучи обізнаними про дату, час та місце судового засідання , в судове засідання не з`явилися, знаючи про можливість розгляду справи без їх участі, заяву про розгляд справи за їх відсутності не подавали, чим умисно затягували розгляд справи та позбавляли суд можливості ухвалити рішення по суті заявлених вимог.

Враховуючи викладене, суд вважає, що первісний позов ОСОБА_1 , який подано представником ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю третіх осіб: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна та визнання права особистої власності на майно підлягає залишенню без розгляду на підставі ч. 5 ст. 223 ЦПК України.

Разом з тим, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення його без розгляду, має право звернутися до суду повторно (частина друга статті 257 ЦПК України), тому порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не вбачається.

Подібні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 22 вересня 2021 року у справі N 465/205/17 (провадження N 61-9536св21).

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 257 261 ЦПК України ,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 , який подано представником ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю третіх осіб: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна та визнання права особистої власності на майно - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, вона має право звернутися до суду повторно.

Продовжити розгляд цивільної справи за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання договору дарування 1/2 частини громадського будинк, недійсним, виділення та визнання права власності на 1/4 частину громадського будинку .

Відкласти розгляд справи на 15.00 год 28 грудня 2021 року.

Ухвалу може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.

Суддя Т. В. Левицька