ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1585/21
Провадження №2/477/853/21
УХВАЛА

10 листопада 2021 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Козаченка Р.В.,

із секретарем судового засідання Бітюковою С.В.,

за участю представника позивача Д`яченко К.С.,

представника відповідача Бєлік С.В.,

під час підготовчого судового засідання у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю Інгульська лоза про повернення безпідставно отриманих грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

11 серпня 2021 року позивач звернувся до суду із цивільним позовом до ТОВ Інгульска лоза і просив стягнути з останнього безпідставно набуті кошти в загальній сумі 2263015 грн

99 коп.

Ухвалою суду від 16 серпня 2021 року відкрито провадження в загальному порядку.

Під час підготовчого провадження представник відповідача подав заяву про закриття провадження у справі з підстави її непідсудності суду загальної юрисдикції, зокрема Жовтневому районному суду Миколаївської області. На обґрунтування цьому зазначав, що грошові кошти, які позивач просить стягнути з відповідача, були передані йому за договорами позики, в яких сторони домовилися (п. 8), що спори, які будуть виникати із правовідносин за договорами, мають бути передані на розгляд Постійно діючому третейському суду при Регіональній торгово-промисловій палаті Миколаївської області.

В судовому засіданні представник відповідача заяву підтримав та просив задовольнити.

Представник позивача просила відмовити у закритті провадження, оскільки договори позики позивачем укладені не були і в них міститься не його підпис.

Суд, перевіривши матеріали справи та заяву представника відповідача, прийшов до наступних висновків.

Пунктом 1 частини 1 статті 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача кошти, які були перераховані в період лютого 2017 квітня 2019 року як фінансова допомога, з домовленістю подальшого укладення договорів про надання зворотньої фінансової допомоги. Однак договори укладені не були, тому вважав, що перераховані кошти є безпідставно набуте майно, яке підлягає поверненню, що передбачено ст. 1212 ЦК України.

Відповідач, заперечує проти негайного повернення коштів, вказуючи, що вони були набуті за відповідно укладеними між ними договорами позики строком на 10 років.

Кожному гарантується право на звернення особи до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 4 цієї ж статті передбачено, що угода сторін про передачу спору на розгляд третейського суду допускається. До третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, який виникає з цивільних правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

В статті 255 ЦПК України передбачені випадки, за яких суд повинен закрити провадження у справі, зокрема якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (п.1. ч. 1 цієї статті),

Також, п. 8 ч. 1 ст. 255 ЦПК України передбачено, що суд повинен закрити провадження у справі якщо після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Виходячи з положень Конституції України, ст.ст. 2, 4 ЦПК України позивач мав право і реалізуючії його правомірно звернувся до суду за захистом своїх порушених прав (на його думку) до суду загальної юрисдикції за місцем свого зареєстрованого проживання.

Це право не може бути обмежено цивільним договором, укладеним між сторонами, що також роз`яснено судам в постанові Пленуму Верховного суду України № 2 від 12 червня 2009 року Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розглояді справ у суді першої інстанції (абз. 5 п. 2).

До того ж суд не може вважати, що сторони дійсно мають правомірну домовленість про передачу їх спору на вирішення третейського суду, оскільки одна зі сторін заперечує таку угоду.

Крім того, положенням п. 8 ст. 255 ЦПК України передбачено, що закриття провадження у справі повинно відбуватися якщо сторони уклали угоду про передачу справу третейському суду саме після відкриття провадження у справі і разом підтверджують свою обопільну домовленість. Проте такого судом не встановлено.

З врахуванням цього суд вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання представника відповідача про закрити провадження в справі.

Керуючись ст.ст. 255, 258-260 ЦПК України суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження в справі відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В. Козаченко