КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-ск/824/33/2021
Справа № 824/217/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2021 року м. Київ

Справа № 824/217/21

Київський апеляційний суд в складі головуючого судді Ящук Т.І., за участю секретаря судового засідання Кравченко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛФА» про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 30 липня 2021 року

та заяву Акціонерного товариства «Олайнфарм» (Латвійська Республіка) про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 30 липня 2021 року

у справі №134/2020 за позовом Акціонерного товариства «Олайнфарм» (Латвійська Республіка) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛФА» (Україна) про стягнення заборгованості з оплати товару, поставленого за договором №1-2014-29/160 від 18 грудня 2014 року та пені за прострочення сплати вартості товару,

встановив:

13 вересня 2021 року до Київського апеляційного суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛФА» про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 30 липня 2021 року у справі №134/2020 за позовом Акціонерного товариства «Олайнфарм» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛФА» про стягнення заборгованості з оплати товару, поставленого за договором №1-2014-29/160 від 18 грудня 2014 року та пені за прострочення сплати вартості товару.

Заяву обґрунтовано тим, що рішенням МКАС при ТПП України від 30.07.2021 року у справі №134/2020 позов АТ «Олайнфарм» задоволено, стягнуто з ТОВ «Олфа» на користь позивача 3 142 290,40 євро заборгованість за поставлений товар, 314 229,04 грн. євро пені, 25000 євро відшкодування витрат, понесених позивачем у зв'язку з оплатою юридичних послуг, 26 517,89 доларів США відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору, загалом 3 481519,44 євро і 26 517,89 доларів США, в іншій частині вимог відмовлено.

ТОВ «ОЛФА» вважає, що рішення МКАС при ТПП України від 30.07.2021 року у справі №134/2020 є таким, що суперечить публічному порядку України, а тому на підставі пп. (б) п.2 ч.2 ст. 459 ЦПК України таке рішення підлягає скасуванню. Вказує, що договором №1-2014-29/160 від 18.12.2014 року встановлено, що продавець зобов'язаний поставити покупцю товар протягом 5 днів з дня здійснення покупцем замовлення. TОB «ОЛФА» на початку 2020 року було здійснено 3 замовлення, при цьому АТ «Олайнфарм» не було здійснено жодної поставки, внаслідок чого ТОВ «Олфа» зазнало збитків на суму 2 664 324,22 євро. З огляду на те, що АТ «Олайнфарм» несподівано припинив виконувати свої зобов'язання за договором, чим заподіяв істотну шкоду ТОВ «ОЛФА» і фактично заблокував його діяльність, ТОВ «ОЛФА» змушений був призупинити виконання своїх зобов'язань за договором, включно з виконанням зобов'язань по оплаті. ТОВ «ОЛФА» повідомляло про це АТ «Олайнфарм». В обставинах справи зазначається, що 13.01.2020 року АТ «Олайнфарм» було направлено на адресу ТОВ «Олфа» лист та проект додаткової угоди до договору №1-2014-29/160 від 18.12.2014 року, яким зазначено про необхідність зміни істотних умов договору, зокрема щодо порядку оплати за поставлений товар.

Відповідно до п.8.4. договору, даний договір вступає в силу з 01.01.2015 року та діє до 31.12.2019 року. У випадку якщо жодна зі сторін в письмовому вигляді не повідомить іншу сторону за 30 календарних днів до дати закінчення строку дії договору про бажання припинити дію договору, договір вважається продовженим на кожен наступний рік на тих самих умовах. Посилається на те, що станом на січень та лютий 2020 року (дати здійснення замовлення ТОВ «Олфа» товару) діяли умови договору №1-2014- 29/160 від 18.12.2014 року, тобто було визначено, що оплата за товар здійснюється протягом 170 календарних дні з дати поставки товару. При цьому, лист з повідомленням про зміну правил підприємства, направлений 13.01.2020 року, не може бути розціненим як повідомлення про припинення дії Договору направлене за 30 календарних днів до дати закінчення строку дії Договору. Також зазначає, що зі сторони АТ «Олайнфарм» не направлялась додаткова угода про припинення дії Договору та оферта про укладення нового договору, а отже відсутні підстави вважати, що станом на 2020 рік умови договору №1-2014-29/160 від 18.12.2014 року не діяли.

Проте, не зважаючи на вказані обставини, дію договору №1-2014-29/160 від 18.12.2014 року та злісне не виконання AT «Олайнфарм» свої зобов'язань за договором, в рішенні МКАС при ТПП від 30.07.2021 року у справі №134/2020 зазначено, що у ТОВ «ОЛФА» не було підстав для застосування ч. 1 ст. 71 Конвенції ООН про міжнародні договори купівлі-продажу. Оскільки у ТОВ «ОЛФА» були всі підстави застосувати ст.71 Конвенції ООН про міжнародні договори купівлі-продажу, то сума коштів за здійснені поставки не підлягає стягненню з ТОВ «ОЛФА», а так як не підлягають стягненню грошові кошти за основною заборгованість, то не підлягають стягненню і додаткові вимоги: пеня, арбітражний збір і витрати на правову допомогу.

З урахуванням вищевикладеного вважає, що рішення МКАС при ТПП від 30.07.2021 року у справі №134/2020 є таким, що суперечить публічному порядку України, оскільки воно ухвалене в порушення норм ст.10, 530,641, 642, 651, 654-656, 662, 662 ЦК України та ст.71 Конвенції ООН про міжнародні договори купівлі-продажу, яка є частиною національного законодавства України.

20 вересня 2021 року представник ТОВ «Олфа» подав доповнену та уточнену заяву про скасування рішення МКАС при ТПП України від 30 липня 2021 року у справі № 134/2020, у якій заявник, посилаючись на ч. 2 ст. 34 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" та ч. 2 ст. 459 ЦПК України, вважає, що зазначене рішення МКАС повинно бути скасоване з наступних підстав:

1) заявника не було належним чином повідомлено про арбітражний розгляд, і зокрема, про дату та час арбітражного засідання у справі;

2) склад арбітражу не відповідав угоді сторін та закону, адже до його складу входив арбітр, щодо неупередженості якого існували обґрунтовані сумніви, а заявнику було безпідставно відмовлено у відводі такого арбітра;

3) арбітражна процедура не відповідала закону, адже заявника було позбавлено права на розгляд його зустрічного позову по справі.

Щодо першої підстави: 16 квітня 2021 року заявник отримав лист головуючого арбітра Петра Новачика, з якого дізнався про те, що арбітражне засідання у справі №134/2020 було проведено ще 12 квітня 2021 року. Водночас, ТОВ «Олфа» в арбітражному засіданні від 12 квітня 2021 року участі не приймало, про факт його проведення, час та місце засідання, вчасно та належним чином повідомлено не було. В подальшому дізналось від МКАС, що 12 квітня 2021 року дійсно відбулось "арбітражне засідання" у справі, яке було проведене в форматі відео-конференції, що суперечить застосовному Регламенту.

Щодо другої підстави: З невідомих причин АТ «Олайнфарм» призначило пана Кая Хобера арбітром одночасно у двох справах за участі заявника та АТ «Олайнфарм» ( дана справа № 134/2020 та справа №129/2020). Як наслідок, Кай Хобер фактично виконував повноваження арбітра одночасно у двох справах, які паралельно розглядались у МКАС, між тими ж самими сторонами і стосовно одного й того ж Договору.

При цьому Рекомендаційний список арбітрів МКАС складається із 122 осіб, а тому призначення АТ «Олайнфарм» вказаної особи арбітром в двох фактично пов'язаних справах посилили сумніви ТОВ «Олфа» щодо неупередженості призначеного АТ «Олайнфарм» арбітра Кая Хобера.

Крім того, пан Хобер не повідомив МКАС та сторони про одночасне призначення арбітром у справі та справі № 129/2020 і відмовився надавати пояснення щодо відсутності такого повідомлення. У рамках справи 134/2020 пан Хобер міг приймати рішення під впливом позиції арбітрів і сторін у справі № 129/2020, тим самим порушуючи вимоги щодо неупередженості. Це зокрема могло мати місце при винесенні Ухвали від 23 жовтня 2020 року, в якій склад арбітражу у справі відхилив клопотання ТОВ «ОЛФА» про призупинення розгляду даної справи до завершення розгляду справи №129/2020.

Таким чином, відповідно до Стандарту 2 Керівних принципів Міжнародної асоціації юристів він перебував "під впливом інших факторів, крім суті справи, як вона представлена сторонами".

Щодо третьої підстави: На розгляді МКАС одночасно з даною справою перебувала справа № 129/2020 за заявою ТОВ «Олфа» проти АТ «Олайнфарм» про стягнення збитків у зв'язку з невиконанням AT "Олайнфарм" зобов'язань за договором.

31 серпня 2020 року ТОВ «Олфа» подало в рамках справи відзив на позовну заяву та клопотання про призупинення арбітражного розгляду у справі до моменту винесення арбітражного рішення у справі № 129/2020 , так як ця Справа була тісно пов'язана з справою № 129/2020 і не могла бути розглянута до вирішення справи № 129/2020.

23 жовтня 2020 року склад арбітражного суду виніс Ухвалу, якою відхилив вимоги, заявлені в клопотанні про призупинення арбітражного розгляду, зокрема вказавши, що ТОВ «Олфа» має можливість заявити будь-які свої заперечення в рамках справи № 129/2020.

Беручи до уваги ухвалу від 23 жовтня 2020 року, 18 грудня 2020 року ТОВ «Олфа» подало у рамках даної справи зустрічний позов проти АТ «Олайнфарм» про визнання договору продовженим до 31 грудня 2020 року на тих же умовах, які діяли в 2019 році.

Однак, в ухвалі від 23 грудня 2020 року склад Арбітражного суду необґрунтовано завищив ціну зустрічного позову до 12 323 263,97 евро. На підставі цього МКАС в листі від 24 грудня 2020 року встановив арбітражний збір в розмірі 63 293,20 доларів США. З огляду на всі обставини даної справи, ціна зустрічного позову була абсолютно необґрунтованою, а розмір арбітражного збору відповідно був непомірним для ТОВ «Олфа».

8 лютого 2021 року МКАС повідомив сторони про те, що встановлений арбітражний збір перерахунку не підлягає і доповнений зустрічний позов ТОВ «ОЛФА» не був надісланий АТ «Олайнфарм», оскільки Регламент МКАС пов'язує можливість відправки зустрічного позову з оплатою арбітражного збору.

З урахуванням зазначеного, ТОВ «Олфа» вважає, що внаслідок відмови в задоволенні клопотання про призупинення розгляду, а згодом встановлення необґрунтованого та завищеного розміру арбітражного збору, відмови МКАС переглянути розрахунок арбітражного збору, що в свою чергу, позбавило ТОВ «Олфа» розгляду його зустрічного позову, з урахуванням важкого фінансового стану, спричиненого, в першу чергу, діями АТ «Олайнфарм» (про що неодноразово наголошувалось в ході справи), право заявника на арбітражний розгляд було грубо та непоправно порушено.

12 серпня 2021 року Акціонерне товариство «Олайнфарм» звернулось до суду з заявою про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 30 липня 2021 року у справі №134/2020 за позовом Акціонерного товариства «Олайнфарм» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛФА» про стягнення заборгованості з оплати товару, поставленого за Договором №1-2014-29/160 від 18 грудня 2014 року та пені за прострочення сплати вартості товару.

Заяву обґрунтовано тим, що рішенням МКАС при ТПП України від 30.07.2021 року у справі №134/2020 зобов'язано ТОВ «Олфа» сплатити на користь Олайнфарм 3 142 290,40 євро заборгованості за поставлений товар по договору, 314 229,04 євро пені, 25 000 євро відшкодування витрат, понесених АТ «Олайнфарм» у зв'язку з оплатою юридичних послуг 26517,89 доларів США відшкодування витрат з оплати арбітражного збору, а всього 3481519,44 євро 44 євроцентів і 26 517,89 доларів США.

Вказує, що 18 грудня 2014 року АТ «Олайнфарм», як продавець, та ТОВ «Олфа», як покупець, уклали договір, згідно з яким продавець продає і поставляє, а покупець купує товар згідно специфікацій у додатках до договору. В період з 18 вересня по 18 грудня 2019 АТ «Олайнфарм» здійснило поставки товару по договору на користь ТОВ «Олфа», що підтверджується відповідними товарно-транспортними накладними (СМR) та митними деклараціями, і виставило відповідні рахунки-фактури (інвойси) для оплати ТОВ «Олфа». У зв'язку із простроченням ТОВ «Олфа» здійснення оплати по договору за поставлений товар, 04 червня 2020 року АТ «Олайнфарм» звернулося з позовом відповідно до Регламенту МКАС при ТПП України до ТОВ «Олфа» із вимогами про стягнення заборгованості та штрафних санкцій по договору. Юрисдикція МКАС на розгляд спору передбачена арбітражною угодою, що міститься у пункті 5.3. Договору.

Зазначає, що під час арбітражного розгляду ТОВ «Олфа» не заявляло жодних заперечень щодо обсягу та дійсності арбітражної угоди. Відповідно до пункту 5.3. Договору, передумовою звернення до МКАС при ТПП є пред'явлення претензії, відповідь на яку сторона-одержувач повинна надати протягом 30 календарних днів з моменту отримання. На виконання цієї умови, АТ «Олайнфарм» надіслало ТОВ «Олфа» претензії від 09 березня 2020 року, 05 травня 2020 року, 20 травня 2020 року, та 19 червня 2020 року. У відповідь ТОВ «Олфа» надіслало АТ «Олайнфарм» листи від 13 березня 2020 року та 03 липня 2020 року. Арбітражний суд дослідив надані сторонами докази та встановив факт дотримання доарбітражної процедури, передбаченої договором.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27 вересня 2021 року об'єднано в одне провадження справу №824/193/21 за заявою Акціонерного товариства «Олайнфарм» про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 30 липня 2021 року та справу №824/217/21 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛФА» про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 30 липня 2021 року.

Передано справу №824/193/21 за заявою Акціонерного товариства «Олайнфарм» про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 30 липня 2021 року в арбітражній справі №134/2020 за позовом Акціонерного товариства «Олайнфарм» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛФА» про стягнення оплати за поставлений товар та пені для розгляду судді Київського апеляційного суду Ящук Т.І.

06 жовтня 2021 року представником АТ «Олайнфарм» подано заперечення на заяву про скасування рішення МКАС, у якій представник зазначає про те, що у заяві про скасування ТОВ «Олфа» жодним чином не пояснює, яким чином Рішення МКАС порушує економічні і соціальні основи держави або ж створює загрозу для її незалежності, цілісності, самостійності й недоторканності, основних конституційних прав, свобод. Натомість, ТОВ «Олфа» оспорює застосуванням норм матеріального права складом Арбітражного суду та, фактично, просить про перегляд спору по суті, що суперечить законодавству України та судовій практиці.

Також зазначає, що боржник був належним чином повідомлений про дату та час арбітражних засідань у справі, оскільки про перше судове засідання 11 січня 2021 року Секретаріат МКАС повідомив ТОВ «Олфа» повісткою №2966/14-6 від 25 листопада 2020 року, яка була отримана ТОВ «Олфа» 1 грудня 2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №110; про наступне арбітражне засідання 12 квітня 2020 року ТОВ «Олфа» було повідомлено ухвалою складу Арбітражного суду від 23 грудня 2020 року, яку отримано 11 січня 2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення №099. Регламент МКАС вимагає надіслання повістки лише щодо першого арбітражного засідання, яке в даній справі було призначено на 11 січня 2021; про дату, час та місце наступного арбітражного засідання ТОВ «Олфа» було повідомлене ухвалою від 23 грудня 2020 року. Окрім того, ТОВ «Олфа» підтвердило свою обізнаність щодо дати та часу проведення арбітражного засідання 12 квітня 2021 року, оскільки клопотало склад Арбітражного суду відкласти вказане засідання.

При цьому склад Арбітражного суду дійшов висновку, що у нього є повноваження проводити арбітражні засідання в режимі відеоконференції та такий формат арбітражного засідання сприятиме ефективному вирішенню спору в умовах пандемії із дотриманням усіх процесуальних прав сторін.

Також вважали необґрунтованими доводи ТОВ «Олфа» про невідповідність складу арбітражу угоді сторін та вимогам закону, оскільки сумніви заявника ґрунтуються винятково на участі пана Хобера у двох арбітражних справах, про цю обставину ТОВ «Олфа» дізналось в момент призначення пана Хобера. Однак, ці сумніви були висловлені лише 10 листопада 2020 року (через 89 днів після призначення пана Хобера) і лише після того, як склад арбітражного суду прийняв процесуальне рішення відмовити у призупиненні арбітражного розгляду, яке не задовольняло ТОВ «Олфа». Тоді як з моменту призначення пана Хобера і до 10 листопада ТОВ «Олфа» брало активну участь в арбітражному розгляді, подавало відзив на позов, заявляло клопотання.

Частина 4 статті 33 Регламенту МКАС надає стороні право просити Президента Торгово-промислової палати України прийняти постанову про відвід арбітра, якщо Президія МКАС не задовольнила заяву про відвід. Однак ТОВ «Олфа» не зверталось до Президента Торгово-промислової палати, тобто свідомо вирішили не використовувати всі доступні процесуальні засоби для відводу пана Хобера.

Також вважають необґрунтованими доводи заявника щодо невідповідності арбітражної процедури вимогам закону. Так, після відхилення клопотання про призупинення арбітражного розгляду, ТОВ «Олфа» було подано зустрічний позов. ТОВ «Олфа» не виконало пряму вимогу Регламенту МКАС з оплати арбітражного збору, у зв'язку з чим зустрічний позов правомірно не було прийнято до розгляду.

27 жовтня 2021 року представником ТОВ «Олфа» було подано заперечення проти заяви АТ «Олайнфарм» про визнання та надання дозволу на виконання рішення МКАС при ТПП України у справі № 134/2020 від 30.07.2020 року, в якому зазначено, що є підстави передбачені пп.б, п.п.г п. 1 та пп.б п.2 ч. 1 ст. 478 ЦПК України для відмови AT «Олайнфарм» у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення МКАС, а саме:

- ТОВ «Олфа» не було належним чином повідомлено про арбітражний розгляд, і зокрема, про дату та час арбітражного засідання у справі №134/2020 жодним з перелічених у ч. ч. 4-5 ст. 11 Регламенту МКАС способів. З самого початку ТОВ «ОЛФА» неодноразово заперечувало проти проведення арбітражного засідання в форматі відео-конференцїї, оскільки це не передбачено редакцією Регламенту МКАС, застосовною до арбітражного розгляду справи. В подальшому ТОВ «ОЛФА» отримав копію відео-запису "арбітражного засідання" від 12 квітня 2021 року. Із відео-запису вбачається, що арбітражне засідання відвідав представник AT «Олайнфарм». Більше того, при перегляді відео-запису, ТОВ «ОЛФА» було встановлено ряд грубих процедурних порушень при проведенні цього так званого "арбітражного засідання" від 12 квітня 2021 року.

- склад арбітражу не відповідав угоді сторін та закону, адже до його складу входив арбітр, щодо неупередженості якого існували обґрунтовані сумніви, а ТОВ «ОЛФА» було безпідставно відмовлено у відводі такого арбітра.

- арбітражна процедура не відповідала закону, адже ТОВ «ОЛФА» було позбавлено права на розгляд його зустрічного позову по справі.

14 листопада 2021 року представником ТОВ «Олфа» було подано відповідь на заперечення АТ «Олайнфарм», в якому зазначено, що електронне повідомлення не може вважатись не тільки належним повідомленням про арбітражне засідання у справі, але й взагалі не має статусу рішення складу арбітражу по суті заяви від 8 квітня 2021 року: Електронне повідомлення було складено Генеральним секретарем МКАС при ТПП України, яка в жодному разі не уповноважена Регламентом МКАС при ТПП України та не має права вирішувати питання, які входять до виключної компетенції складу арбітражу; Електронне повідомлення містило лише згадку по тексту про розпорядження без вказівки вихідного номеру чи дати його прийняття складом арбітражу, а також не містило у вкладенні самого розпорядження; Електронне повідомлення викладено у формі звичайного електронного повідомлення, а не письмовій формі із надсиланням рекомендованим листом на адресу сторін.

Також зазначає, що склад арбітражу не був наділений відповідною компетенцією щодо проведення арбітражного засідання у режимі відео-конференції відповідно до редакції Регламенту МКАС при ТПП України, яка була застосовна до арбітражної справи за згодою сторін.

Складом арбітражу не були розглянуті та вирішені всі процесуальні питання, вирішення яких було передумовою для призначення та розгляду арбітражної справи по суті в арбітражному засіданні. Склад арбітражу не мав права проводити арбітражне засідання без участі ТОВ «ОЛФА».

01 листопада 2021 року представник ТОВ «Олфа» звернувся з клопотанням про передачу даної справи до Господарського суду м. Києва, посилаючись на те, що 28 жовтня 2021 року Господарським судом м. Києва було відкрито провадження у справі № 910/13242/21 щодо банкрутства ТОВ «Олфа», тому відповідно до ч. 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства дана справа має бути передана на розгляд Господарського суду м. Києва для розгляду в межах справи про банкрутство ТОВ «Олфа».

Ухвалою суду від 15 листопада 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, у задоволенні клопотання про передачу справи на розгляд до Господарського суду м. Києва відмовлено, виходячи з наступного.

Статтею 454 ЦПК України визначено, що сторони мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу. Заява про скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу подається до апеляційного загального суду за місцезнаходженням арбітражу.

Відповідно до ст. 457 ЦПК України, справа про оскарження рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу розглядається суддею одноособово протягом тридцяти днів з дня надходження до суду заяви про скасування рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу, в судовому засіданні з повідомленням сторін.

При розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність або відсутність підстав для скасування рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу.

Справа розглядається судом за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції у порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цим розділом.

Відповідно до ч. 8 ст. 457 ЦПК України до постановлення ухвали за наслідками розгляду заяви про скасування рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу будь-яка сторона має право в установлені законом порядку та строки звернутися до цього ж суду із заявою про видачу виконавчого листа (надання дозволу) на виконання цього ж рішення та просити розглянути її спільно із заявою про скасування цього рішення в одному провадженні. До заяви про видачу виконавчого листа (надання дозволу) на виконання рішення застосовуються загальні вимоги, передбачені статтями 476, 484 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 459 ЦПК України, рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасоване судом лише у випадках, передбачених цією статтею, якщо інше не передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або Законом України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

Статтею 482 ЦПК України передбачено, що надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо місце арбітражу знаходиться на території України, здійснюється судом у порядку, встановленому цією главою, з особливостями, передбаченими цією статтею

Відповідно до ч. 1 ст. 475 ЦПК України, питання визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу розглядається судом за заявою стягувача відповідно до цієї глави, якщо боржник має місце проживання (перебування) або місцезнаходження на території України.

Таким чином, процедури розгляду заяви про скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу та заяви про визнання та виконання рішення МКАС - це окремий вид непозовного цивільного судочинства. Законодавство не передбачає іншого порядку, або будь-яких виключень із встановленого ЦПК України порядку надання дозволу та примусове виконання міжнародного арбітражу. Зокрема, наявність процедури банкрутства підприємства - боржника, не виключає можливості примусового виконання рішення міжнародного арбітражу.

Відповідно до висновку Верховного Суду у постанові від 22 жовтня 2020 року у справі № 824/124/19, визнання та надання дозволу на примусове виконання арбітражних рішень в Україні регулюється відповідними положеннями Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», розділу VIII ЦПК України, якими передбачено виключний та достатньо вузький перелік підстав, за яких суд може відмовити у визнанні чи наданні дозволу на примусове виконання арбітражного рішення. Порушення процедури банкрутства боржника не належить до таких. Законодавство про банкрутство також не містить спеціальних положень, що перешкоджають або будь-яким іншим чином впливають на ініціювання процедури надання дозволу на примусове виконання рішення міжнародного арбітражу щодо боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство в Україні.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Однак у даному випадку Київським апеляційним судом вирішуються заяви щодо скасування рішення МКАС та щодо визнання та надання дозволу на виконання рішення МКАС, тобто майновий спір з вимогами до боржника між сторонами у цій справі був уже вирішений до моменту порушення провадження у справі про банкрутство.

Отже, враховуючи положення законодавства про банкрутство та положення ЦПК України про порядок скасування рішення МКАС, про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішень міжнародних арбітражних судів, ініціювання процедури банкрутства не може бути підставою, для передачі справи щодо скасування рішення МКАС та заяви про визнання та виконання рішення МКАС до Господарського суду м. Києва.

В судовому засіданні представники ТОВ «ОЛФА» Добринін В.В., Орлов В.В. підтримали доводи заяви та просили скасувати рішення МКАС при ТПП України від 30 липня 2021 року у справі № 134/2020 та відмовити у задоволенні заяви АТ «Олайнфарм» про визнання і надання дозволу на виконання зазначеного рішення МКАС.

Представник АТ «Олайнфарм» Колос Ю.В. просив у задоволенні заяви ТОВ «ОЛФА» про скасування рішення МКАС - відмовити та задовольнити заяву АТ «Олайнфарм» про визнання і надання дозволу на виконання рішення МКАС.

Вивчивши заяви, дослідивши матеріали справи, а також матеріали справи №134/2020, надісланої Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті України, вислухавши представників учасників справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви ТОВ «ОЛФА» про скасування рішення МКАС - слід відмовити, а заяву АТ «Олайнфарм» про визнання і надання дозволу на виконання рішення МКАС - задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та ч. 2 ст. 459 ЦПК України, рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасовано у разі, якщо: 1) сторона, що подала заяву про скасування, надасть докази того, що:

а) одна із сторін в арбітражній угоді була недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки - за законом України; або

б) її не було належним чином повідомлено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або

в) рішення винесено щодо не передбаченого арбітражною угодою спору або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди, проте якщо постанови з питань, які охоплюються арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, що не охоплюються такою угодою, то може бути скасована тільки та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що не охоплюються арбітражною угодою; або

г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді сторін, якщо тільки така угода не суперечить закону, від якого сторони не можуть відступати, або, за відсутності такої угоди, не відповідали закону; або

2) суд визначить, що:

а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або

б) арбітражне рішення суперечить публічному порядку України.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону Україну «Про міжнародний комерційний арбітраж» арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов'язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням положень цієї статті та статті 36 цього ж Закону.

Визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу - це поширення законної сили такого рішення на територію України і застосування засобів примусового виконання в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Статтею 478 ЦПК України та ст. 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» передбачено, що суд відмовляє у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо:

1) на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть суду доказ того, що:

а) одна із сторін в арбітражній угоді була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки, - за законом держави, де рішення було винесено; або

б) сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або

в) рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; або

г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; або

ґ) рішення ще не стало обов'язковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або згідно із законом якої воно було прийнято; або 2) якщо суд визнає, що:

а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або

б) визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

Тягар доведення наявності підстав для відмови у визнанні і виконанні арбітражного рішення покладається на сторону, яка заперечує проти заяви стягувача.

Заявляючи про скасування рішення МКАС при ТПП України від 30 липня 2021 року у справі № 134/2020, ТОВ «ОЛФА», вказує, що :

- арбітражне рішення суперечить публічному порядку України;

- сторону не було належним чином повідомлено про арбітражний розгляд;

- склад міжнародного комерційного арбітражу та арбітражна процедура не відповідали угоді сторін та вимогам закону.

Вислухавши пояснення представників сторін та вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що 18 грудня 2014 року позивач у справі AT «Олайнфарм» ( м. Олайне, Латвія), як продавець, і відповідач ТОВ «ОЛФА» ( м. Київ, Україна), як покупець, уклали договір № 1-2014-29/160, згідно з яким продавець продає і поставляє, а покупець купує товар згідно специфікацій, на умовах викладених в договорі.

Відповідно до п. 5.3 договору всі спори, що виникають за даним договором, підлягають вирішенню в Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України відповідно до його Регламенту, на російській мові, у складі трьох арбітрів. До звернення до суду є обов'язковим пред'явлення претензії, відповідь на яку сторона - отримувач повинна надати протягом 30 календарних днів з моменту отримання.

Згідно з п. 5.4 договору рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України буде остаточним і обов'язкових для всіх сторін.

Рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 30 липня 2021 року у справі № 134/2020 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛФА» (Україна, м. Київ, проспект Бажана, 14-А, ідентифікаційний код 30472459) на користь Акціонерного товариства «Олайнфарм» (Латвійська Республіка, м. Олайне, вул. Рупніцу 5, LV-2114 (Latvija, LV-2114, Olaine, RupnTcu iela 5) 3142 290,40 євро заборгованості за поставлений товар, 314 229,04 євро пені, 25 000 євро відшкодування витрат, понесених позивачем у зв'язку з оплатою юридичних послуг, 26 517,89 доларів США відшкодування витрат з оплати арбітражного збору, а всього 3 481 519,44 (три мільйони чотириста вісімдесят одна тисяча п'ятсот дев'ятнадцять) євро 44 євроцентів і 26 517,89 доларів США (двадцять шість тисяч п'ятсот сімнадцять доларів США 89 центів). У задоволенні решти вимог - відмовлено.

Щодо доводів заявника ТОВ «ОЛФА» про те, що арбітражне рішення суперечить публічному порядку України.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», третейський суд вирішує спір згідно з такими нормами права, які сторони обрали як такі, що застосовуються до суті спору. Якщо в ньому не висловлено іншого наміру, будь-яке положення права або системи права будь-якої держави повинно тлумачитись як таке, що безпосередньо відсилає до матеріального права цієї держави, а не до її колізійних норм.

В разі відсутності якої-небудь вказівки сторін третейський суд застосовує право, визначене згідно з колізійними нормами, які він вважає застосовними. Третейський суд приймає рішення ex aequo et bono, або як "дружній посередник", лише в тому разі, коли сторони прямо уповноважили його на це. В усіх випадках третейський суд приймає рішення згідно з умовами угоди і з врахуванням торгових звичаїв, що стосуються даної угоди.

Статтею 12 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що норма права іноземної держави не застосовується у випадках, якщо її застосування призводить до наслідків, явно не сумісних з основами правопорядку (публічним порядком) України. У таких випадках застосовується право, яке має найбільш тісний зв`язок з правовідносинами, а якщо таке право визначити або застосувати неможливо, застосовується право України. У разі якщо суд розглядає спірні правовідносини на підставі домовленості сторін, публічний порядок цієї держави безпосередньо не зачіпається.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 травня 2019 року в справі № 761/39565/17 (провадження № 61-5333св19) зроблено висновок про те, що застереження про порушення публічного порядку як підстава для відмови у визнанні та наданні дозволу на примусове виконання іноземного арбітражного рішення, є своєрідним механізмом, який закріплює пріоритет державних інтересів над приватними, охороняє публічний порядок держави від будь-яких негативних впливів на нього. Застереження про публічний порядок у міжнародному праві не допускає визнання на території держави рішення арбітражного суду, якщо в результаті його виконання буде вчинено дії, які прямо заборонені законом або заподіюють шкоду суверенітету чи безпеці держави.

Під публічним порядком слід розуміти правопорядок держави, визначені принципи і засади, які становлять основу існуючого у ній ладу (стосуються її незалежності, цілісності, самостійності й недоторканості й основних конституційних прав, свобод, гарантій тощо).

Публічний порядок будь-якої держави включає фундаментальні принципи і засади правосуддя, моралі, які держава має намір захистити навіть тоді, коли це не має прямого стосунку до самої держави; правила, які забезпечують фундаментальні політичні, соціальні та економічні інтереси держави; обов`язок держави з дотримання своїх зобов`язань перед іншими державами та міжнародними організаціями. Це ті незмінні принципи, які виражають стабільність міжнародної системи: у тому числі суверенітет держави, невтручання у внутрішні справи держав, не порушення територіальної цілісності тощо.

Правова концепція публічного порядку існує для того, щоб захистити державу від іноземних арбітражних рішень, які порушують діючі в державі фундаментальні принципи справедливості і правосуддя. Ці положення покликані встановити правовий бар`єр на шляху рішень, ухвалених всупереч кардинальним процесуальним і матеріально-правовим принципам, на яких тримається публічний і державний порядок. Вони також призначені не допустити можливість визнання та надання дозволу на виконання рішень, пов`язаних із корупцією.

Посилаючись на порушення публічного порядку України, заявник ТОВ «ОЛФА» вказував, що оскільки у ТОВ «ОЛФА» були всі підстави застосувати ст.71 Конвенції ООН про міжнародні договори купівлі-продажу, то сума коштів за здійснені поставки не підлягає стягненню з ТОВ «ОЛФА», а так як не підлягають стягненню грошові кошти за основною заборгованістю, то не підлягають стягненню і додаткові вимоги: пеня, арбітражний збір і витрати на правову допомогу.

Як вбачається з п.5.2 укладеного між сторонами договору від 18 грудня 2014 року, при вирішенні спорів, що випливають із цього договору, а так само з питань, не врегульованих цим договором, сторони керуються положеннями Віденської конвенції 1980 року «Про договори міжнародної купівлі-продажу товарів», «Міжнародними правилами щодо тлумачення торговельних термінів Incoterms-2010», а також іншими міжнародними нормативними актами.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення МКАС, Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України у мотивувальній частині рішення від 30 липня 2021 року застосовував Віденську Конвенцію «Про договори міжнародної купівлі-продажу товарів», зокрема зазначав, що з огляду на відсутність законних підстав у відповідача на призупинення оплати за поставлені шість партій товару на підставі ст. 71 Віденської конвенції, встановлена сума заборгованості підлягає стягненню. Правовою підставою для стягнення є умови договору щодо оплати товару (п. 6.2), а також ст. 53 і ст. 62 Віденської конвенції. Стаття 53 Віденської конвенції передбачає, що покупець зобов'язаний сплатити ціну за товар та прийняти поставку товару відповідно до вимог договору та цієї Конвенції'. Стаття 62 Віденської конвенції передбачає такий засіб правового захисту як сплата ціни. ( п. 252.3 рішення МКАС). Оскільки Арбітражний суд встановив порушення зобов'язань з оплати за поставлений товар і відсутність підстав для застосування ст. 71 Віденської конвенції, то дійшов висновку, що неустойка підлягає стягненню з відповідача (п. 257 рішення МКАС).

Таким чином, обґрунтування заявника щодо порушення рішенням МКАС публічного порядку України зводиться до незгоди з правильністю застосування МКАС норм матеріального права при вирішенні спору ( щодо застосування ст. 71 Віденської конвенції) та вирішення спору по суті. Однак правильність застосування норм матеріального права перебуває за межами компетенції суду загальної юрисдикції.

Спірні правовідносини у межах розгляду справи ґрунтуються на домовленості сторін (на договірних засадах), зміст договору не свідчить про наявність факту застосування норми права іноземної держави, яка суперечить та вступає в колізію з чинним цивільним законодавством України, тому публічний порядок України в цьому випадку не зачіпається.

Виконання зазначеного Арбітражного рішення також не суперечить публічному порядку України, її незалежності, цілісності, самостійності та недоторканості, конституційним правам, свободам, гарантіям, оскільки це рішення ухвалено виключно стосовно боржника як окремої юридичної особи та самостійного учасника господарського обороту, відповідно це рішення поширює свою дію тільки на боржника.

Заявник не довів, що арбітражне рішення впливає на суспільні, економічні та соціальні основи діяльності держави Україна або вказане рішення заподіє шкоду суверенітету чи безпеці держави Україна.

Враховуючи, що судом не встановлено, а заявником не доведено обставин, які б свідчили про те, що рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 30 липня 2021 року, ухвалене у справі № 134/2020, суперечить публічному порядку України, обґрунтування заявника щодо порушення арбітражним рішенням публічного порядку України зводиться до незгоди з правильністю вирішення спору по суті, а тому з вказаної заявником підстави слід відмовити у задоволенні заяви про скасування рішення МКАС.

Щодо доводів заявника ТОВ «ОЛФА» про невідповідність складу міжнародного комерційного арбітражу угоді сторін.

Відповідно до п. 5.3 договору всі спори, що виникають за даним договором, підлягають вирішенню в Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України відповідно до його Регламенту у складі трьох арбітрів.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Регламенту МКАС при ТПП України, затвердженого рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 27 липня 2017 року, сторони можуть на власний розсуд погодити процедуру призначення арбітра чи арбітрів за умови дотримання положень цього Регламенту.

У разі відсутності такої угоди при арбітражі з трьома арбітрами кожна сторона призначає одного арбітра і два призначені таким чином арбітри призначають третього арбітра - голову складу Арбітражного суду у даній справі; якщо сторона не призначить арбітра протягом 30 днів після отримання повідомлення МКАС про це або якщо два арбітри протягом 30 днів з моменту їхнього призначення не домовляться про призначення третього арбітра, арбітр згідно з п.3 ст. 11 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» призначається Президентом Торгово-промислової палати України.

Як вбачається з матеріалів справи № 134/2020 та змісту рішення МКАС при ТПП України від 30 липня 2021 року, у позовній заяві AT «Олайнфарм» призначило арбітром Кая І. Хобера. 11 червня 2020 року Кай І. Хобер, призначений AT «Олайнфарм» арбітром у справі, прийняв функції арбітра, підписавши заяву про прийняття функцій арбітра та незалежність арбітра від сторін.

03 серпня 2020 року до МКАС від відповідача ТОВ «Олфа» надійшла заява про вибір арбітра від 3 серпня 2020 року для провадження № 134/2020 року, в якому арбітром у справі призначена Черних Юлія Сергіївна. Черних Ю.С. прийняла функції арбітра 6 серпня 2020 р. підписавши заяву про прийняття функцій арбітра та незалежність арбітра від сторін

Арбітри Кай Хобер і Черних Ю.С., керуючись пунктом 3 статті 11 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» і частиною 1 статті 31 Регламенту МКАС, Постановою від 11 серпня 2020 року призначили головою складу Арбітражного суду у справі № 134/2020 Петра Новачика.

10 листопада 2020 р. до МКАС від відповідача ТОВ «Олфа» надійшла заява про відвід арбітра Кая Хобера, в якому відповідач згадував свої коментарі щодо неупередженості арбітра Кая Хобера від 5 листопада 2020 р., а також посилався на відхилення складом Арбітражного суду клопотання відповідача про призупинення арбітражного розгляду у ухвалі від 23 жовтня 2020 р. як на обставину, яка може служити підставою для відводу арбітра в розумінні статті 33(2) Регламенту МКАС і обчислення 15-денного терміну, протягом якого сторона має право подати мотивовану заяву про відвід арбітра.

26 листопада 2020 р. від відповідача до МКАС надійшла доповнена заява про відвід арбітра, в якій відповідач вимагав відвід арбітра Кая Хобера від участі в арбітражному розгляді у цій справі згідно з ст. 33 Регламенту МКАС у зв'язку з наявністю, на думку відповідача, обґрунтованих сумнівів в неупередженості арбітра.

17 грудня 2020 р. відбулося засідання Президії МКАС при ТПП України, на якому було прийнято рішення про відсутність підстав для відводу арбітра Кая Хобера. Копія Протоколу №1/1 цього засідання разом із супровідним листом МКАС була надіслана відповідачу 29 січня 2021 р. рекомендованим листом №045 і отримана ним 01 лютого 2021 р.

Як вбачається з рішення Президії МКАС при ТПП України від 17 грудня 2020 року, викладеного у протоколі № 1/1, будь-яких доказів, які б ставили під сумнів неупередженість, необ'єктивність і незалежність арбітра Кая Хобера від сторони, тобто таких доказів, які б підтверджували прихильність арбітра до однієї зі сторін, зв'язок арбітра зі спором, зацікавленість арбітра у спорі або зв'язок арбітра із будь-якою зі сторін, відповідач не надав. Також відповідач не надав конкретні докази і не довів обставини, які надають підстави вважати, що арбітр Кай Хобер є упередженим по відношенню до відповідача. Таким чином, підстав для відводу арбітра Кая Хобера Президія МКАС при ТПП України не вбачала.

Відповідно до ч. 4 ст. 33 Регламенту МКАС при ТПП України, якщо заяву сторони про відвід арбітра не задоволено Президією МКАС, сторона, яка заявляє відвід, може протягом 30 днів після отримання повідомлення щодо рішення про відхилення відводу просити Президента Торгово-промислової палати України прийняти постанову про відвід, яка не підлягає оскарженню.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та підтверджено представниками сторін, відвід арбітру Каю Хоберу не було заявлено відповідачем до Президента Торгово-промислової палати України.

Таким чином, відповідач ТОВ «Олфа» не скористався наявним у нього процесуальним правом заявити відвід арбітру Каю Хоберу до Президента Торгово-промислової палати України.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 761/5425/16-ц вказано, що процесуальна поведінка заявника, який реалізував своє право на призначення арбітра, висловлював заперечення по суті спору під час арбітражного провадження, однак не посилався на дефекти складу арбітражного суду, а отримавши за результатами арбітражного розгляду невигідне для себе рішення, використав притримані підстави для оскарження у державному суді рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, містить ознаки зловживання правом та не відповідає принципу добросовісності.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що арбітражним судом при розгляді даної справи були дотримані положення угоди сторін щодо складу арбітражу, положення Регламенту щодо складу арбітражу та порядку відводу арбітра, а тому зазначені доводи представника ТОВ «ОЛФА» суд також визнає необґрунтованими.

Щодо доводів заявника ТОВ «ОЛФА» про те, що його не було належним чином повідомлено про арбітражний розгляд.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Регламенту МКАС, позовна заява, відзив на позов, додатково надані сторонами документи, повістка, арбітражне рішення, постанова і ухвала надсилаються стороні рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур'єрською поштою, або вручаються її повноважному представнику особисто під розписку.

Статтею 48 Регламенту передбачено, що про дату, час і місце проведення першого усного слухання справи та склад арбітражного суду сторони повідомляються генеральним секретарем МКАС повістками, що надсилаються їм не менш ніж за 30 днів до дня проведення такого засідання. Цей строк за письмовою угодою сторін може бути скорочено або продовжено.

У разі необхідності проведення подальших усних слухань справи, дати їхнього проведення визначаються складом Арбітражного суду з урахуванням конкретних обставин справи. Сторонам має бути завчасно надіслане повідомлення про будь-яке засідання складу Арбітражного суду, в тому числі таке, що проводиться з метою огляду товарів, іншого майна чи документів.

Згідно з довідкою заступника Голови МКАС при ТПП України Ємельянової І.І. від 20 серпня 2021 року за № 2136/14-6, відповідач у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛФА» (Україна) був належним чином повідомлений про всі стадії арбітражного розгляду, зокрема, йому вручені:

- 01 липня 2020 року - позовні матеріали, Регламент та список арбітрів МКАС при ТПП України, надіслані із супровідним листом МКАС при ТПП України № 1399/14-6 від 24 червня 2020 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення № 045 від 26 червня 2020 року (згідно з повідомленням про вручення);

- 01 грудня 2020 року - ухвала щодо деяких процесуальних аспектів ведення справи від 24 листопада 2020 року , повістка МКАС при ТПП України № 2966/14-6 від 25 листопада 2020 року, надіслані із супровідним листом МКАС при ТПП України № 2967/14-6 від 25 листопада 2020 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення № 040 від 27 листопада 2020 року (згідно з повідомленням про вручення);

- 11 січня 2021 року - ухвала щодо змін процесуального графіку та деяких процесуальних аспектів ведення справи від 23 грудня 2020 року і додаткові документи, надіслані із супровідним листом МКАС при ТПП України № 3244/14-6 від 24 грудня 2020 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення № 049 від 31 грудня 2020 року (згідно з повідомленням про вручення).

Рішення по справі № 134/2020 від 30 липня 2021 року із супровідним листом МКАС при ТПП України № 1943/14-6 від 30 липня 2021 року було вручене 03 серпня 2021 року представнику відповідача Стеценку А.В. особисто під розписку ( а.с. 158 , т. 1).

За змістом пункту б) ч. 2 ст. 459 ЦПК України підставою для скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу є та обставина, що сторону не було належним чином повідомлено про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та оскаржуваного рішення МКАС при ТПП України від 30 липня 2021 року, відповідач ТОВ «ОЛФА» був належним чином повідомлений про усі процесуальні дії арбітражного суду, йому були направлені і ним отримані усі процесуальні документи арбітражного суду, а також заяви, клопотання, пояснення іншої сторони процесу - АТ «Олайнфарм», зокрема:

24 листопада 2020 р. Арбітражний суд виніс ухвалу щодо деяких процесуальних аспектів ведення справи, якою: відхилив клопотання відповідача про винесення окремого рішення щодо застосовного права; визначив дату проведення слухань: 11 січня 2021 р. о 11 годині 00 хвилин за київським часом в режимі відеоконференції; надав терміни відповідачу до 10 грудня 2020 р., а позивачеві - до 20 грудня 2020 р., для надання ними, в разі якщо вони вважатимуть за необхідне, додаткових коментарів, включаючи показання свідків та експертні свідчення; звернув увагу сторін на їх зобов'язання добросовісно користуватися наданими їм процесуальними правами, не допускати зловживання ними, а також дотримуватися встановлених термінів відповідно до ст. 36(3) і ст. 36(4) Регламенту МКАС.

16 грудня до МКАС від відповідача ТОВ «Олфа» надійшли додаткові коментарі щодо процесуального графіка та арбітражної процедури від 15 грудня 2015 р., в яких відповідач: просив Арбітражний суд затвердити запропонований відповідачем в заяві щодо процесуального графіка та арбітражної процедури від 7 грудня 2020 р. процесуальний графік; наполягав на проведенні усного слухання наживо для повноцінного викладу своєї позиції та висловив своє заперечення проти проведення усного слухання за допомогою відеоконференції; заявляв про неможливість проведення усного слухання 11 січня 2021 р. в зв'язку з загостренням епідеміологічної ситуації в Україні, плановим введенням з 8 по 25 січня 2021 р. посилених карантинних заходів.

23 грудня 2020 р. Арбітражний суд виніс ухвалу щодо зміни процесуального графіка та деяких інших аспектів ведення справи, яким визначив: скасувати слухання, призначене на 11 січня 2021 р.; призначити усне слухання на 12 квітня 2021 р. о 10 годині 00 хвилин за київським часом за адресою вул. Велика Житомирська 33, Київ 01601, Україна. При цьому склад Арбітражного суду вказав, що остаточна форма проведення усного слухання (очна, за допомогою відеоконференції або гібридна) буде визначена складом Арбітражного суду пізніше з урахуванням, в тому числі, епідеміологічної ситуації і введених карантинних заходів. Склад Арбітражного суду також висловив позицію про наявність у нього повноважень для проведення усних слухань в режимі відео конференції ( а.с. 241-247, т. 2).

Ухвала Арбітражного суду від 23 грудня 2020 р. була надіслана відповідачу 31 грудня 2020 р. рекомендованим листом №049 та отримана відповідачем 11 січня 2021 р. з супровідним листом МКАС №3244/14-6 від 24 грудня 2020 р.,

16 березня 2021 р. до МКАС від відповідача по електронній пошті надійшло клопотання від 16 березня про продовження терміну для подачі письмових коментарів відповідача до 12 квітня 2021 р. У той же день склад Арбітражного суду прийняв рішення про продовження терміну для надання відповідачем коментарів до 6 квітня 2021 р.

29 березня 2021 року до МКАС від відповідача надійшло клопотання, в якому відповідач просив Арбітражний суд: припинити арбітражний розгляд у цій справі; в якості альтернативи призупинити арбітражний розгляд у цій справі до винесення остаточного арбітражного рішення у справі №129/2020; призупинити встановлений в ухвалі від 23 грудня 2020 р. з урахуванням розпорядження МКАС від 17 березня 2021 року термін для подачі відповідачем додаткових письмових коментарів до моменту розгляду і винесення рішення щодо цього клопотання.

08 квітня 2021 року від відповідача до МКАС по електронній пошті надійшов лист, в якому відповідач, посилаючись на новизну ряду аргументів, піднятих позивачем в коментарях на клопотання відповідача про припинення або призупинення арбітражного розгляду від 2 квітня 2021 р., просив склад Арбітражного суду надати йому строк тривалістю не менше 5 робочих днів для надання відповідних коментарів.

Також 08 квітня 2021 року до МКАС від відповідача також надійшла заява щодо усного слухання справи, в якій відповідач: просив склад Арбітражного суду підтвердити скасування проведення усного слухання, призначеного на 12 квітня 2021 р.; просив склад Арбітражного суду надати сторонам розумний строк для обговорення дати, формату та порядку проведення усного слухання; повідомляв про відмову брати участь в усному слуханні 12 квітня 2021 р.

09 квітня 2021 р. секретаріатом МКАС по електронній пошті сторонам було надіслано листа, в якому підтверджено, що засідання в режимі відеоконференції відбудеться 12 квітня 2021 року, а також направлені дані щодо відеоплатформи Zoom для участі в засіданні Арбітражного суду 12 квітня 2021 р. в 10.00.

З викладеного вбачається, що відповідач ТОВ «ОЛФА» був належним чином повідомлений про арбітражний розгляд, отримав копії усіх процесуальних документів арбітражного суду. Разом з тим, відмова відповідача брати участь у розгляді справи, призначеному в режимі відеоконференції, не може вважатись підставою для скасування рішення МКАС, яка визначена підпунктом б) п. 1 ч. 2 ст. 459 ЦПК України

Щодо доводів заявника ТОВ «ОЛФА» про невідповідність арбітражної процедури угоді сторін та вимогам закону ( проведення усних слухань в режимі відеоконференції).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», за умови дотримання положень цього Закону сторони можуть на свій розсуд домовитись про процедуру розгляду справи третейським судом. В разі відсутності такої угоди третейський суд може з дотриманням положень цього Закону вести арбітражний розгляд таким чином, який він вважає належним. Повноваження, надані третейському суду, включають повноваження на визначення допустимості, належності, істотності та значущості будь-якого доказу.

Статтею 42 Регламенту МКАС при ТПП України визначено, що за умови дотримання положень Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» і загальних засад арбітражного розгляду, передбачених цим Регламентом, сторони можуть на свій розсуд домовитись про процедуру розгляду справи складом Арбітражного суду.

У разі відсутності такої угоди склад Арбітражного суду може з дотриманням положень Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» вести арбітражний розгляд таким чином, як він вважає належним з метою забезпечення ефективного вирішення спору, дотримуючись при цьому рівного ставлення до сторін та надаючи кожній стороні рівні і розумні можливості для захисту своїх інтересів.

Статтею 47 Регламенту МКАС при ТПП України, яким керувався Арбітражний суд при розгляді даної справи, визначено, що для викладення сторонами своїх позицій на підставі поданих доказів та для проведення усних дебатів здійснюється усне слухання справи. Слухання проводиться у закритому засіданні. З дозволу складу Арбітражного суду та за згодою сторін на слуханні можуть бути присутні особи, які не беруть участь в арбітражному розгляді.

Сторона може просити склад Арбітражного суду про участь в усному слуханні з використанням систем відео-конференц-зв'язку. Таке прохання розглядається складом Арбітражного суду з урахуванням обставин справи і думки іншої сторони. Арбітражний суд має право провести заслуховування свідків або експертів із використанням систем відео-конференц-зв'язку.

Розглядаючи заяву ТОВ «ОЛФА» про неможливість розгляду справи у порядку відео-конференц- зв'язку, Арбітражний суд в ухвалі від 23 грудня 2020 року зазначив, що відхиляє доводи ТОВ «ОЛФА» про перевищення Арбітражним судом своїх повноважень при призначенні слухання в режимі відеоконференції. Регламент МКАС та Закон України «Про міжнародний комерційний арбітраж» наділяють арбітражний суд широкими повноваженнями щодо порядку проведення арбітражного розгляду для найбільшої його ефективності. Враховуючи вимоги ст. 42 Регламенту, Арбітражний суд вважав, що проведення слухань шляхом відеоконференції саме по собі не позбавляє сторону можливості повноцінно викласти свою позицію і не призводить до порушення принципу змагальності, автономії волі сторін та інших засад арбітражного розгляду. Тому склад Арбітражного суду дійшов висновку, що у нього є повноваження проводити арбітражні засідання в режимі відеоконференції та такий формат арбітражного розгляду сприятиме ефективному вирішенню спору в умовах пандемії із дотриманням усіх процесуальних прав сторін.

09 квітня 2021 р. сторонам було направлено електронного листа, в якому МКАС повідомляв про наступне: склад арбітражного суду, розглянувши заяву відповідача щодо усного слухання справи від 8 квітня 2021 р., а також коментарі позивача щодо зазначеної заяви, Арбітражний суд не знайшов підстав для скасування усних слухань, призначених на 12 квітня 2021 р., оскільки обидві сторони були завчасно повідомлені про дату слухання і мали можливість підготуватися до них таким чином, як вважали за потрібне; враховуючи епідеміологічну ситуацію, слухання будуть проведені 12 квітня 2021 р. за допомогою відеоплатформи Zoom; склад Арбітражного суду задовольнив клопотання позивача про фіксацію процесу ( том 7 справи № 134/2020).

Враховуючи викладене, суд вважає, що арбітражним судом при розгляді даної справи були дотримані положення Регламенту, права відповідача при арбітражному розгляді справи судом порушені не були, а доводи заявника ТОВ «ОЛФА» про невідповідність арбітражної процедури угоді сторін та вимогам закону - вважає необґрунтованими.

Крім того, заперечення ТОВ «ОЛФА» про те, що склад міжнародного комерційного арбітражу та арбітражна процедура не відповідали угоді сторін та Регламенту МКАС при ТПП України були предметом ретельної перевірки арбітражного суду, їм надано обґрунтовану правову оцінку, з якою погоджується суд, а тому доводи ТОВ «ОЛФА» в цій частині є безпідставними.

Щодо доводів заявника ТОВ «ОЛФА» про невідповідність арбітражної процедури угоді сторін та вимогам закону ( неприйняття до розгляду зустрічного позову).

Як вбачається з п. 8 Рішення МКАС при ТПП України від 30 липня 2021 року, у зв'язку з несплатою відповідачем арбітражного збору в розмірі, визначеному Генеральним секретарем МКАС на підставі ціни позову, встановленої складом Арбітражного суду, зустрічний позов ТОВ «ОЛФА» від 21 грудня 2020 р. про визнання договору продовженим до 31 грудня 2020 року на тих же умовах, які діяли в 2019 році - не є частиною спору і не підлягає розгляду в цій справі.

Як вбачається з матеріалів справи та змісту рішення МКАС при ТПП України, 21 жовтня 2020 р. Арбітражний суд виніс ухвалу, якою відхилив клопотання відповідача від 31 серпня 2020 р. про призупинення арбітражного розгляду справи № 134/2020 до вирішення справи № 129/2020 через відсутність підстав для такого призупинення відповідно до ст. 58 Регламенту МКАС.

21 грудня 2020 р. відповідач ТОВ «Олфа» подав до МКАС зустрічний позов від 18 грудня 2020 р. про визнання договору купівлі-продажу товару №1-2014-29/160 продовженим до 31 грудня 2020 р. на тих же умовах, що діяли в 2019 р., в якому відповідач просив: визнати договір купівлі-продажу товару №1-2014-29/160, укладений 18 грудня 2014 р. між відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) та позивачем (відповідачем за зустрічним позовом), продовженим до 31 грудня 2020 р. на тих же умовах, що діяли в 2019 році; розглянути зустрічний позов разом з основним.

23 грудня 2020 р. Арбітражний суд виніс ухвалу, якою визначив ціну зустрічного позову від 18 грудня 2020 р. в розмірі 12 232 263,97 євро, просив Генерального секретаря МКАС розрахувати суму арбітражного збору для оплати відповідачем, виходячи з ціни зустрічного позову, визначеної складом Арбітражного суду ( а.с. 241-246, т. 2).

24 грудня 2020 р. Генеральним секретарем МКАС в листі №3244/14-6 від 24 грудня 2020 р. було запропоновано відповідачу ТОВ «ОЛФА» згідно з розпорядженням складу Арбітражного суду і відповідно до ч. 2 ст. 21 Регламенту МКАС при ТПП України, розділами III, V Положення про арбітражні збори та витрати перерахувати на рахунок ТПП України в строк до 25 січня 2021 р. арбітражний збір за зустрічним позовом в сумі 63 293,20 доларів США в гривнях за курсом Національного банку України на день оплати, який був розрахований виходячи з ціни позову 12 323 263,97 євро з урахуванням сплаченого 11 грудня 2020 р. реєстраційного збору в сумі 16 845 грн., що є еквівалентом 600 доларів США.

26 січня 2021 року до МКАС від відповідача ТОВ «ОЛФА» надійшла заява, в якій відповідач просив МКАС переглянути розмір арбітражного збору і визначити його відповідно до розрахованої відповідачем у зустрічному позові ціни - 1 000,00 евро.

09 лютого 2021 р. листом №309/14-6 МКАС повідомив сторони про те, що Арбітражний суд, розглянувши заяву відповідача у справі № 134/2020 не вбачає підстав для перерахунку встановленого арбітражного збору.

Відповідно до ст. 21 Регламенту МКАС при ТПП України, у строк, зазначений в частині другій статті 19 цього Регламенту, відповідач має право пред'явити зустрічний позов або заявити вимогу з метою зарахування, якщо вони охоплюються: - однією арбітражною угодою нарівні з вимогами за первісним позовом; або - іншою арбітражною угодою, що передбачає передачу спорів до МКАС і є сумісною з першою арбітражною угодою за своїм змістом, а також якщо такий зустрічний позов або вимога пов'язані з первісним позовом у матеріальноправовому відношенні.

До зустрічного позову, який має бути взаємопов'язаним із первісним, пред'являються ті ж вимоги, що і до первісного позову. Зустрічна позовна заява повинна відповідати вимогам статті 14 цього Регламенту.

Відповідно до ст. 15 Регламенту МКАС при ТПП України, ціна позову визначається: 1) у позовах про стягнення грошей - стягуваною сумою, а при стягненні процентів, що продовжують нараховуватися, - сумою, обчисленою на дату подання позову; 2) у позовах про витребування майна - вартістю цього майна; 3) у позовах про визнання або перетворення правовідношення - вартістю предмета правовідношення на дату подання позову; 4) у позовах про певну дію або бездіяльність - на основі наявних даних про майнові інтереси позивача.

У позовах, що складаються з кількох вимог, ціна позову визначається загальною сумою усіх вимог. Позивач зобов'язаний зазначити у позовній заяві ціну позову також у тому разі, коли його позовні вимоги або їх частина мають негрошовий характер.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Регламенту, якщо позивач не визначив або неправильно визначив ціну позову, Голова МКАС або склад Арбітражного суду за власною ініціативою або на вимогу відповідача визначає ціну позову на основі наявних даних.

Згідно з ч. 2-4 ст. 16 Регламенту, по кожній прийнятій до провадження у МКАС справі позивач зобов'язаний сплатити арбітражний збір, до суми якого зараховується сплачений позивачем реєстраційний збір. До сплати арбітражного збору в повному обсязі справа залишається без руху.

Розмір реєстраційного та арбітражного зборів, порядок обчислення, сплати та розподілу арбітражного збору між сторонами, а також порядок покриття інших витрат, пов'язаних з арбітражним розглядом, встановлюються Положенням про арбітражні збори та витрати, яке є невід'ємною частиною цього Регламенту в якості додатка до нього.

Порушення порядку та строку сплати арбітражного збору і відшкодування витрат МКАС може бути підставою для припинення арбітражного розгляду.

Відповідно до розділу ІІІ Положення про арбітражні збори та витрати, позовні вимоги оплачуються арбітражним збором в залежності від ціни позову згідно з таблицею, відповідно до якої при ціні позову у доларах США від 10 000 001 до 20 000 000 арбітражний збір становить: 53 700 + 0,2% від ціни позову понад 10 000 000.

Таким чином, відповідно до ч. 5 ст. 15 Регламенту МКАС при ТПП України, визначення ціни позову, від якої залежить розмір арбітражного збору, є компетенцією складу Арбітражного суду, процесуальні дії МКАС щодо порядку прийняття та визначення ціни зустрічного позову відповідають Регламенту МКАС при ТПП України, а тому доводи ТОВ «ОЛФА» щодо неправомірного неприйняття до розгляду зустрічного позову через несплату арбітражного збору - не можуть бути прийняті до уваги як підстава для скасування оскаржуваного рішення МКАС.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що доводи заявника ТОВ «ОЛФА» про наявність підстав для скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 30 липня 2021 року у справі №134/2020 за позовом Акціонерного товариства «Олайнфарм» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛФА» про стягнення заборгованості з оплати товару, поставленого за договором №1-2014-29/160 від 18 грудня 2014 року та пені за прострочення сплати вартості товару - не знайшли свого підтвердження при розгляді справи, а тому вказана заява задоволенню не підлягає.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд також вважає, що відсутні обставини, які згідно зі статтею 478 ЦПК України та ст. 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» є підставою для відмови у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, оскільки: арбітражна угода не визнана недійсною; боржника ТОВ «ОЛФА» було належним чином сповіщено про призначення арбітра, про арбітражний розгляд, ТОВ «ОЛФА» неодноразово надавало письмові пояснення та заперечення по суті спору; рішення МКАС не суперечить арбітражній угоді; склад міжнародного комерційного арбітражу та арбітражна процедура відповідали угоді між сторонами; рішення стало обов'язковим для сторін, скасуванню не підлягає.

Судом також не визнано, що відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

Відповідно до частин 1, 6 ст. 479 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу суд постановляє ухвалу про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу або про відмову у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу за правилами, встановленими цим Кодексом для ухвалення рішення.

З огляду на викладене, судом не встановлено підстав для скасування рішення МКАС, не встановлено підстав для відмови у визнанні та наданні дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 30 липня 2021 року у справі №134/2020 за позовом Акціонерного товариства «Олайнфарм» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛФА» про стягнення заборгованості з оплати товару, поставленого за договором №1-2014-29/160 від 18 грудня 2014 року та пені за прострочення сплати вартості товару.

За викладених обставин, у задоволенні заяви боржника ТОВ «ОЛФА» про скасування рішення МКАС при ТПП України від 30 липня 2021 року у справі № 134/2020 - слід відмовити, а заяву стягувача АТ «Олайнфарм» про визнання і надання дозволу на виконання рішення МКАС при ТПП від 30 липня 2021 року - задовольнити.

Керуючись ст.ст. 23, 454 - 460, 474, 478, 479 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛФА» про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 30 липня 2021 року у справі №134/2020 за позовом Акціонерного товариства «Олайнфарм» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛФА» про стягнення заборгованості з оплати товару, поставленого за договором №1-2014-29/160 від 18 грудня 2014 року та пені за прострочення сплати вартості товару - відмовити.

Заяву Акціонерного товариства «Олайнфарм» про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 30 липня 2021 року - задовольнити.

Надати дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 30 липня 2021 року, ухваленого у складі голови складу Новачика Петра, арбітрів Хобера Кая, Черних Юлії Сергіївни, у справі № 134/2020 за позовом Акціонерного товариства «Олайнфарм» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛФА» про стягнення заборгованості з оплати товару, поставленого за договором №1-2014-29/160 від 18 грудня 2014 року та пені за прострочення сплати вартості товару.

Видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 30 липня 2021 року у справі № 134/2020, відповідно до якого стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛФА» на користь Акціонерного товариства «Олайнфарм» 3 142 290,40 євро заборгованості за поставлений товар, 314 229,04 євро пені, 25 000 євро відшкодування витрат, понесених позивачем у зв'язку з оплатою юридичних послуг, 26 517,89 доларів США відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору, а всього: 3 481 519 (три мільйони чотириста вісімдесят одна тисяча п'ятсот дев'ятнадцять) євро 44 євроценти і 26 517 (двадцять шість тисяч п'ятсот сімнадцять ) доларів США 89 центів.

Відомості щодо учасників справи:

Стягувач: Акціонерне товариство «Олайнфарм», реєстраційний номер 6, Латвійська Республіка, LV-2114, м. Олайне, вул. Рупніцу 5.

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛФА», , Україна, 02095, м. Київ, вул. Княжий Затон, буд. 9А, оф. 369

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту ухвали шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до цього суду. У разі, якщо ухвала не буде оскаржена в апеляційному порядку учасниками справи, вона набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 10 грудня 2021 року.

Суддя Ящук Т.І.