УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 312/364/21

провадження № 2-н/312/65/2021

13 грудня 2021 року селище Велика Білозерка

Суддя Великобілозерського районного суду Запорізької області Яцун О.О., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Кам`янсько-Дніпровського району електричних мереж про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» в особі Кам`янсько-Дніпровського району електричних мереж звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року у сумі 8445 грн. 86 коп. та судових витрат.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї матеріали, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу, виходячи з наступного.

Поняття позовної давності встановлено статтею 256 ЦК України. Так, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно статті 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як вбачається зі змісту заяви про видачу судового наказу та доданого до неї розрахунку заборгованості за спожиту електричну енергію, вимоги заявника складають заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року.

Відповідно до штампу відділення зв`язку на конверті поштового відправлення, заявник звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу 03.12.2021 року.

Отже, до суми заборгованості, яку заявник просить стягнути з боржника, входить заборгованість, яка виникла в період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року, який знаходиться поза межами строку позовної давності, встановленому статтею 257 ЦК України.

Крім того, за змістом роз`яснень, які викладені в пункту 10 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23.12.2011 року, положення ЦПК не передбачають можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки він видається лише за умови безспірності вимог.

За змістом п. 5) ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Згідно ч. 2 ст. 165 ЦПК України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи, що з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, заявнику слід відмовити у видачі судового наказу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 163, 165, 166, 353, 354 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити Публічному акціонерному товариству «Запоріжжяобленерго» в особі Кам`янсько-Дніпровського району електричних мереж у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя О.О. Яцун