1Справа № 335/8627/21 2/335/2783/2021
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 грудня 2021 р. м.Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючої судді Апаллонової Ю.В., за участю секретаря судового засідання Якимової О.С, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
11.08.2021 р. представник АТ «КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, обґрунтовуючи вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 16.06.2006 р. ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 3600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник, ОСОБА_3 помер. Станом на дату смерті заборгованість Позичальника перед Банком за кредитним договором № б/н від 16.06.2006 року становить - 7664,23 грн. Позивач, керуючись ч. 1 ст. 1282 ЦК України, 16.01.2021 року направив лист-претензію до відповідачів.
Позивач просить стягнути з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № б/н від 16.06.2006 року, в сумі 7664,23 грн., та судові витрати.
Ухвалою від 17.08.2021 прийнято позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Відкрито спрощене провадження по справі за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
Ухвалою суду від 17.10.2021 витребувано у Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради інформацію про реєстрації осіб за адресою : АДРЕСА_1 станом на 02.05.2011 року. Витребувано у Третьої Запорізької державної нотаріальної контори , належним чином завірену копію спадкової справи заведеної після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2
10.11.2021 року від Третьої Запорізької державної нотаріальної контори надійшла спадкова справа № 606/11.
Представник АТ «КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, надав клопотання в якому просить розглянути справу за його відсутності . Заяв про уточнення позовних вимог, ознайомлення з матеріалами справи тощо до суду не подавав, незважаючи на те, що судом позивача повідомлено про докази, які надійшли до суду на виконання ухвали про забезпечення доказів.
Відповідачі до судового засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином.
У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з нижченаведених підстав.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_3 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 16.06.2006 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 3600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.
Згідно банківської виписки по рахунку, наданої позивачем, вбачається, що позичальник знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами, останній платіж на погашення заборгованості позичальником було здійснено 27.08.2008 року в сумі 200 грн., в подальшому своїх зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_3 не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість, а у позивача виникло право вимагати її повернення.
Зі свідоцтва про смерть, виданого 21.05.2011 р., серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.20).
Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Статтями 608, 1218, 1219 ЦК України передбачено, що у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті.
За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням.
Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (6 місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї.
21.04.2014 року на виконання вимог ч. 2 ст. 1281 ЦК України, щодо пред`явлення вимог до спадкоємців, позивачем була направлена претензія кредитора до Третьої Запорізької державної нотаріальної контори. Крім того, 14.03.2018 року, батькові померлого позичальника ОСОБА_1 , було направлено лист-претензію, згідно якого банк пред`явив свої вимоги до спадкоємця, щодо погашення заборгованості в сумі 7664,23 грн.. 16.01.2021 до спадкоємців позивальника позивач направив лист-претензію до відповідачів.
Згідно відомостей Департаменту реєстраційних послуг ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 04.04.1986 року по 25.05.2017 року., ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 29.06.1961 року по 25.05.2017 року.
Отже, з огляду на вказані обставини, ОСОБА_1 не є спадкоємцем померлого, оскільки відмовився від спадщини після смерті ОСОБА_3 , а тому підстав для задоволення вимог до ОСОБА_1 немає і у задоволенні вимог до ОСОБА_1 суд відмовляє.
Рішенням Заводського районного суду м.Запоріжжя від 21.11.2019 року в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовлено. Підставою відмови у задоволенні позову 21.11.2019 року було відповідно до вимог ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Поважних причин пропущення строків позовної давності матеріали справи не містять. Судом також було встановлено, що банк звернувся до спадкоємця через майже сім років з моменту, коли йому стало відомо про смерть боржника ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Натомість, незважаючи на вказане судове рішення, яке набрало законної сили 27.12.2019 року, банк вдруге майже через 2 роки після відмови у задоволенні позову до ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом вже до двох відповідачів, в яких знов просить стягнути суму боргу у тому ж розмірі, в якому у задоволенні позову 21.11.2019 року було відмовлено, достовірно будучи обізнаним про те, що ОСОБА_1 не є спадкоємцем померлого позичальника та заявляючи вимогу про стягнення суми боргу з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Порядок пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців і порядок їх задоволення регулюються нормами ст.ст. 1281, 1282 ЦК України.

У зв`язку зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281, 1282 ЦК України, щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора.

Відповідно до статті 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частиною другою та третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

З огляду на встановлені судом у рішенні від 21.11.2019 року обставини, які в силу ст.82 ЦПК України доказуванню не підлягають, у цій справі суд констатує, що про факт смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , банку стало відомо щонайменше в 2014 році, адже саме 21.04.2014 року позивач звертався до Третьої Запорізької державної нотаріальної контори з претензією кредитора, про що свідчать матеріали спадкової справи, а до суду Банк звернувся до спадкоємця ОСОБА_2 через майже сім років з моменту, коли йому стало відомо про смерть боржника ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ( у січні 2019р), та вдруге звернувся до суду в серпні 2021 року вже до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , тобто через майже десять років після смерті позичальника.

Разом із тим, судом враховується, що станом на час постановлення судового рішення 21.11.2019 року вже сплив строк позовної давності, однак у даній справі відповідачі заяву про застосування строку позовної давності не подавали, а тому вказане питання судом не вирішується.

Натомість, згідно змісту рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 24.01.2013 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/29286184)ухвалою суду від 30.11.2012 року залучено до участі у справі у якості правонаступника Відповідача - ОСОБА_2 у зв`язку зі смертю відповідача ОСОБА_3 . Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо- транспортної пригоди, - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 17 652 (сімнадцять тисяч шістсот п`ятдесят дві) грн. 33 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, а також судові витрати у сумі 323 (триста двадцять три) грн. 50 коп., а всього 17975 (сімнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят п`ять) грн. 83 коп.

Як встановлено у рішенні Заводського районного суду м.Запоріжжя від 21.11.2019 року рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 24.01.2013 виконано у повному обсязі, шляхом щомісячного відрахування коштів з пенсії відповідача, що підтверджується копією довідки № 3179/05.02 від 22.05.2017 року виданою Центральним об`єднаним управлінням пенсійного фонду України м. Запоріжжя.

Відповідно до ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині.

Як зазначено у пункті 32 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5, при вирішенні спорів щодо виконання зобов`язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке. З урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Оскільки боржник помер, то відповідати перед АТ КБ «Прибатбанк» на підставі ст.ст. 1281, 1282 ЦК України за борги спадкодавця має спадкоємець у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Таким чином, АТ КБ «Приватбанк», як позивач, зобов`язаний довести, що саме відповідачі є спадкоємцями померлого, прийняли після нього спадщину та вартість майна, прийнятого спадкоємцями у спадщину.

За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто у разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

При вирішенні спору про стягнення з спадкоємців коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.

Тобто, беручи до уваги положення чинного цивільного законодавства, згідно з яким спадкоємці відповідають за боргами спадкодавця в межах вартості майна, одержаного в спадщину, а при відсутності чи недостатності спадкового майна кредитне зобов`язання припиняється неможливістю виконання чи недостатністю спадкового майна, а також враховуючи відсутність жодних доказів щодо наявності іншого спадкового майна, його вартості, вбачається, що у відповідача відсутній обов`язок задовольняти вимоги кредитора.

Спадщина, на яку видане свідоцтво складається з 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 . Вартість спадкового майна 17 652 грн. 33 коп ,що встановлено рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 24.01.2013 року.

З огляду на встановлені судами обставини, які в силу ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню, ОСОБА_2 вичерпала розмір відповідальності перед кредиторами за боргами спадкодавця у межах вартості спадкового майна, оскільки рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 24.01.2013 року стягнуто з неї на користь кредитора сума шкоди в межах вартості спадкового майна 17652,33 грн., а законом не передбачене повторне стягнення боргу в межах вартості спадкового майна та відповідальність спадкоємця поза межами вартості спадкового майна, а відтак, підстав для задоволення вимог до ОСОБА_2 немає.

За правилами статей 12, 13, 76-81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.

Крім того, у відповідності зі ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із тим, що позов АТ КБ «ПриватБанк» не підлягає задоволенню, сплачений позивачем при звернені до суду із цим позовом судовий збір відшкодуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-257, 268, 280-284, 289 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня ухвалення рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його ухвалення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду або через Орджонікідзевського районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 10 грудня 2021 року, та датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення

Суддя: Ю.В. Апаллонова