ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 635/208/21

Провадження № 22-ц/818/2472/21

2 грудня 2021 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: судді Тичкової О.Ю.,

суддів: Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Антонович А.А.

сторони справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач - Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз»

інші учасники:

третя особа: Мереф`янське відділення Акціонерного товариства «Харківгаз»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Тузко Наталії Геннадіївни, яка діє в інтересах Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 14 січня 2021 року в складі судді Карасава І.О.,

установив:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» (надалі АТ «Харківгаз»), у якій просив зобов`язати відповідача здійснити відновлювальні роботи за власний рахунок щодо демонтажу, транспортування та монтажу засобу вимірювальної техніки; визнати незаконним та скасувати протокол № 3618 комісії з розгляду актів про порушення Мереф`янського відділення Акціонерного товариства «Харківгаз» необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу і його вартості від 21 грудня 2020 року, яким здійснено донарахування АТ «ХАРКІВГАЗ» природного газу на суму 1 865,24 грн.

13.01.2021 ОСОБА_1 подана заява про забезпечення його позову шляхом заборони АТ «Харківгаз» в особі його представників та іншим особам відключати від газопостачання домоволодіння, що належить ОСОБА_1 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог заяви посилається на те, що предметом спору по справі є зобов`язання відповідача здійснити відновлювальні роботи за власний рахунок щодо демонтажу, транспортування та монтажу засобу вимірювальної техніки (надалі ЗВТ) споживачу ОСОБА_1 та визнати незаконним і скасування протокол № 3618 комісії з розгляду актів про порушення Мереф`янського відділення АТ «Харківгаз» необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу і його вартості від 21 грудня 2020 року, яким здійснене донарахування АТ «ХАРКІВГАЗ» природного газу на суму 1 865,24 грн. За вищезазначеним протоколом № 3618 від 21.12.2020, який оскаржується ОСОБА_1 , як і акт про порушення № 00692 від 05.11.2020, акт про виявлені порушення № 0/Р№132 від 05.11.2020, акт № 832 від 19.11.2020, акт -розрахунок від 21.12.2020, які винесенні із грубими порушеннями, нарахована заборгованість в розмірі 1865, 24 грн та витрати пов`язані з експертизою і встановленням нового ЗВТ в розмірі 3796, 69 грн. На час подачі заяви з дня приєднання до публічного договору, а саме 02.12.2015, між ОСОБА_1 й АТ «Харківгаз» існують правовідносини з розподілу природного газу. 02.01.2021 позивачем була отримана вимога від відповідача про погашення заборгованості від 31.12.2020, у якій його попереджено, що у випадку несплати заборгованості протягом десяти днів, його дім буде відключений від мережі газопостачання. Тобто, на час подачі заяви існує ризик, що АТ «Харківгаз» може відключити будинок позивача від мережі газопостачання, що призведе до залишення позивача без засобів для приготування їжі та обігріву взимку і в подальшому може ускладнити виконання рішення суду, у разі його задоволення. Позивач вказує, що оскільки він звертається до суду з вимогами про зобов`язання здійснення відновлювальних робіт та визнання незаконним і скасування рішення, захід забезпечення позову, який просить вжити позивач, є взаємопов`язаним із предметом спору і невжиття такого заходу забезпечення унеможливлює ефективність захисту прав позивача за захистом яких позивач звернувся до суду.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14 січня 2021 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Заборонено АТ «Харківгаз» відключати від газопостачання домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить споживачу ОСОБА_1 .

Ухвала суду мотивована тим, що як убачається зі змісту позовних вимог ОСОБА_1 просив зобов`язати АТ «Харківгаз» здійснити відновлювальні роботи за власний рахунок щодо демонтажу, транспортування та монтажу засобу вимірювальної техніки; визнати незаконним та скасувати протокол №3618 комісії з розгляду актів про порушення Мереф`янського відділення АТ «Харківгаз» необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу і його вартості від 21 грудня 2020 року, яким здійснене донарахування АТ «Харківгаз» природного газу на суму 1 865,24 гривень. Зазначені обставини свідчать про те, що між сторонами дійсно виник спір з приводу вищевказаних дій відповідача. Суд уважав, що застосування такого заходу забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами та адекватним, оскільки визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Існує об`єктивна та безперешкодна можливість відключення будинку ОСОБА_1 від мережі газопостачання (вимога про погашення заборгованості від 30.12.2020), що стане наслідком утруднення виконання рішення суду та незабезпечення ефективного захисту прав позивача.

Не погоджуючись з ухвалою суду від 14.01.2021 Тузко Наталя Геннадіївна, яка діє в інтересах АТ «Харківгаз», подала апеляційну скаргу, у якій просила ухвалу суду скасувати. В обґрунтування послалася на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд, постановляючи ухвалу про забезпечення позову, не врахував правовий висновок Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 522/12901/17-ц, з якого випливає, що спосіб захисту прав шляхом подання позову про скасування протоколу щодо розгляду акта про порушення Кодексу ГРС та визнання дій комісії щодо розгляду зазначеного акта неправомірними не сприяє ефективному відновленню порушеного права. Так власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини. Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. При цьому Велика Палата Верховного Суду зазначила, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» необхідно тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду. Уважає, що суд взагалі повинен був закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 . Судом першої інстанції також не було взято до уваги факт того, що позивачем не доведено, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Відзив на апеляційну скаргу суду не надано.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали оскарження ухвали у цивільній справі № 635/208/21, перевіривши обставини справи у межах доводів апеляційної скарги, суд уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 375 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Як роз`яснено у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2009 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення.

Тобто підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Фундаментальними критеріями, які формують висновок про наявність дійсних підстав для забезпечення позову, є логічний та юридичний аналіз обставин справи, на які посилається позивач, та доводи заяви про забезпечення позову. Процесуальні норми лише вказують на порядок вчинення дій.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод чи інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчитися, що між сторонами виник спір.

З матеріалів оскарження ухвали у цивільній справі № 635/208/21 убачається, що предметом спору є оспорювання ОСОБА_1 зафіксованого АТ «Харківгаз» факту порушення ОСОБА_1 вимог Кодексу газорозподільних систем у вигляді несанкціонованого втручання в роботу газового лічильника та, як наслідок, визнання незаконним та скасування протоколу № 3618 з донарахування вартості необлікованого об`єму природного газу.

Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Звернення до суду з позовною заявою є засобом захисту порушеного прав і охоронюваних законом інтересів. Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України, статтею 4 ЦПК України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Посилання апелянта про неможливість розгляду дійсного спору в порядку цивільного судочинства не відповідає вимогам закону та правовій позиції, викладеній в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2020 у справі № 910/17955/17, за змістом якої рішення комісії з розгляду актів про порушення, оформлене протоколом є актом ненормативного характеру, а його оскарження шляхом визнання недійсним є належним способом захисту порушеного права.

Звертаючись до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, ОСОБА_1 виклав обґрунтування суті спору та ризиків, які можуть настати у разі невжиття заходів забезпечення позову. Вирішення питання підставності позовних вимог та їх законності здійснюється судом, в провадженні якого перебуває відповідний спір. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд не установлює прав та обов`язків сторін, а лише на підставі викладених обставин і наявних доказів, переконавшись, що поза розумним сумнівом дійсно є підстави уважати про спір, застосовує заходи забезпечення позову.

Зазначені особливості при поданні заяви та її розгляду судом дотримані.

Судова колегія вважає, що заява про забезпечення позову містить виклад детального обґрунтування та необхідності вжиття заходів забезпечення позову.

Задовольняючи заяву, суд виходив із того, що існує об`єктивна та безперешкодна можливість відключення будинку позивача від мережі газопостачання (вимога про погашення заборгованості від 30.12.2020), що стане наслідком утруднення виконання рішення суду та незабезпечення ефективного захисту прав позивача.

Спосіб забезпечення позову повністю кореспондується викладеним підставам позову і відповідає тим діям, які відповідач може вчинити. Тобто спосіб забезпечення позову здатний забезпечити захист інтересів позивача у випадку задоволення позову і попередити дії, які ускладнять або зроблять неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на їх правильність не впливають. Тому в задоволенні апеляційної скарги представника АТ «Харківгаз» слід відмовити, ухвалу суду першої інстанції від 14.01.2021 залишити без змін.

Заявлене 01.07.2021 Тузко Н.Г. в інтересах АТ «Харківгаз» клопотання про залишення її апеляційної скарги на ухвалу суду від 14.01.2021 без розгляду (а.с. 128) задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до положень частини четвертої статті 364 ЦПК України після відкриття провадження у справі апелянт має право відмовитися від неї. При цьому у разі відмови від апеляційної скарги, провадження у справі підлягає закриттю і повторне оскарження цього рішення особою, що відмовилася від скарги, не допускається (ч.5 ст. 364 ЦПК України).

Подане 01.07.2021 клопотання ОСОБА_2 не є заявою про відмову від апеляційної скарги, про свою обізнаність з наслідками такої відмови заявник не вказує. Залишення апеляційної скарги без розгляду за клопотанням апелянта чинним ЦПК України не передбачене.

Так як апеляційна скарга представника АТ «Харківгаз» розглянута Харківським апеляційним судом по суті, клопотання представника відповідача про повернення сплаченої при подачі апеляційної скарги суми судового збору задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Тузко Наталії Геннадіївни, яка діє в інтересах Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз», залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 14 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 9 грудня 2021 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук