Провадження 2/193/388/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

02 грудня 2021 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді: Томинця О.В.,
при секретарі судового засідання Хомич Н.О.,
за участю позивача ОСОБА_1 ,
представника третьої особи ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: орган опіки та піклування Девладівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, про визначення місця проживання дитини та припинення стягнення аліментів,
В С Т А Н О В И В:
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
14 травня 2010 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 був укладений шлюб у якому в сторін народився сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочним рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2013 року із ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 на користь матері дитини ОСОБА_3 у розмірі 600,00 гривень, щомісячно, починаючи з 21 серпня 2013 року до досягнення дитиною повноліття.
Шлюб з відповідачем за рішенням суду розірвано у 2013 році. На цей час більше року син ОСОБА_4 проживає разом з батьком в АДРЕСА_1 .
Відповідач ОСОБА_3 після того як син ОСОБА_5 став проживати постійно зі батьком, його здоров`ям не цікавиться, участі в його вихованні та утриманні не приймає. Вона зовсім не цікавиться розвитком, станом здоров`я сина, не дбає про його інтереси.
Тому позивач ОСОБА_1 просить визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ним за адресою АДРЕСА_1 та припинити з 19 липня 2021 року стягнення з нього вищевказаних аліментів.
Відповідач відзив на позовну заяву не надала суду.
Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити, із підстав зазначених в позові, однак просить припинити стягнення аліментів не із 01 вересня 2020 року, як зазначено в самому уточненому позові, а з 01 серпня 2020 року, про що надав суду відповідну заяву про утчнення позовних вимог.
Відповідач ОСОБА_3 повідомлялась про день та час місце розгляду справи належним чином, але в судове засідання повторно не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, відзив до суду не подала. Жодних клопотань, заяв від цієї особи до суду не надходило.
Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, судом, зі згоди позивача прийнято рішення про розгляд справи в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 280, 281 ЦПК України.
Третя особа: представник органу опіки та піклування Девладівської сільської ради Івченко Н.В. в судовому засіданні підтримала висновок Органу опіки та піклування про доцільність визначення місця проживання дитини з батьком.
Свідки: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_1 проживає разом із сином ОСОБА_5 в с.Нова Зоря, Софіївського району, Дніпропетровської області. Його колишня дружина ОСОБА_3 проживає окремо. Мати вихованням дитини не цікавиться, вони як сусіди позивача, відповідачку давно не бачили. Батько алкогольні напої не вживає, дитина ходить до школи. Вихованням дитини займається батько. Одягає та забезпечує всім необхідним дитину теж батько.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 20 липня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в загальному порядку та призначено підготовче судове засідання (а.с. 24) .
Ухвалою суду від 21 вересня 2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.43).
Ухвалою суду від 08 жовтня 2021 року зобов`язано третю особу- орган опіки та піклування Девладівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області скласти та надати суду висновок щодо доцільності визначення місця проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з його батьком ОСОБА_1 (а.с.55, 56)
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 14 травня 2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений шлюб (а.с. 18,19).
ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народився син ОСОБА_4 (а.с. 6).
18 лютого 2015 року за рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області шлюб розірвано.
Заочним рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2013 року із ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_4 на користь матері дитини ОСОБА_3 у розмірі 600,00 гривень, щомісячно, починаючи з 21 серпня 2013 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 14).
На підставі цього рішення суду видано виконавчий лист про стягнення аліментів і 15 листопада 2013 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Софіївського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження. (а.с.16,17).
Як вбачається з акту обстеження житлових умов позивача від 31 травня 2021 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із батьком ОСОБА_1 в будинку, який належить покійній матері позивача ОСОБА_8 . Дитина проживає в задовільних умовах, всім необхідним забезпечена. Постільна білизна в належному стані. Шкільні речі придбані батькам. Харчування дитини збалансоване. Вільний час дитина проводить з батьком (а.с.9-10).
Відповідно до довідки, виданої директором школи Комунального закладу «Мар`є-Дмитрівська опорно загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Девладівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області Марченко Павло навчається в 4 класі Першотравенської філії КЗ «Мар`є-Дмитрівська ОЗОШ" (а.с.12).
Згідно з характеристики виданої виконавчим комітетом Девладівської сільської ради від 28 травня 2021 року зазначено, що батько приділяє навчанню та вихованню сина належну увагу, контролює навчання, підтримує контакт зі школою, матеріально утримує сина. Дитина забезпечена усім необхідним. (а.с.13).
Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Девладівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області батьки хлопчика ОСОБА_4 2010 року народження, - батько ОСОБА_1 та мати ОСОБА_3 з липня 2019 року стали проживати окремо. Батько ОСОБА_1 продовжує проживати у АДРЕСА_1 із своїм малолітнім сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Місце проживання матері ОСОБА_3 на даний час невідоме, за наявними номерами телефонів зв`язок відсутній. ОСОБА_1 приймає участь у вихованні свого сина ОСОБА_5 . Хлопчик навчається у 5 класі Першотравенської філії КЗ «Мар`є - Дмитрівська опорна загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів». ОСОБА_5 має завжди охайний вигляд, забезпечений всім необхідним шкільним приладдям та речами, які необхідні для навчання. Службою у справах дітей виконкому Девладівської сільської ради комісійно проведено обстеження умов проживання дитини з батькомв АДРЕСА_1 , де встановлено, громадянин ОСОБА_1 із своїм малолітнім сином ОСОБА_9 . У будинку чисто, кімнати вмебльовані, є необхідні речі побуту та вжитку. Тому орган опіки і піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.71).
Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.
Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.
Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.
Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.
Згідно ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд, може, звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у ст. ст. 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.
Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.
Судом встановлено, що з липня 2020 року малолітня дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з батьком-позивачем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
З аналізу норм права вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів.
Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження.
Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.
Відповідно до ст.273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України) та підстави припинення сплати аліментів.
Відповідно до ст.188 СК України, батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.
Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.
Факт зміни місця проживання дитини від одного з батьків до іншого, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку позивача на користь відповідача.
Як вже встановлено малолітня дитина, ОСОБА_4 проживає з позивачем та повністю знаходиться на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача.
Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що малолітня дитина проживає з батьком, тобто змінився сімейний стан особи, і виникли суттєві обставини, що змінюють перерозподіл прав та обов`язків батьків дитини між собою, враховуючи, що дитина не проживає зі стягувачем аліментів, і тому у ОСОБА_3 припинилось право на отримання аліментів, що призначені на утримання дитини і стягуються на її користь, а також враховуючи, що дитина проживає з платником аліментів і у зв`язку з цим відпали підстави для стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання цієї дитини на корись матері, яка проживає окремо від дитини.
При цьому, згідно з частинами першою та шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Крім того, суд вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
За загальними положеннями ЦПК України на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.
Також слід зазначити, що згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Основного Закону України.
Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.
Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.
На підставі досліджених у судовому засіданні доказів, керуючись положеннями законодавства, діючого на час виникнення спірних правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позивач одноособово утримує дитину, піклується про неї належним чином, забезпечує її житлом, харчуванням, освітою тощо, а відповідачка самоусунулась від виконання вказаних обов`язків, а тому, враховуючи інтереси дитини, суд задовольняє позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини з батьком.
Враховуючи, що на даний час неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не проживає з матір`ю, а проживає з батьком та перебуває на його утриманні, приймаючи до уваги загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь матері дитини аліментів, які стягуються на підставі рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2013 року.
Розподіл судових витрат між сторонами.
Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 908,00 грн., а на користь держави судовий збір 908,00 грн..
Керуючись ст. 161, 180, 181 СК України, ст.10, 12, 13, 141, 259, 263-265 280 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: орган опіки та піклування Девладівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, про визначення місця проживання дитини та припинення стягнення аліментів, задовольнити повністю.
Визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Припинити з 01 серпня 2020 року стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які стягуються на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 600,00 грн. на підставі рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2013 року (виконавчий лист №193/1136/13-ц від 10 жовтня 2013 року).
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасникам справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення суду набирає законної сили, після закінчення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, якщо заяви про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги заочне рішення, якщо його було залишено в силі, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.
Повне найменування (ім`я) сторін справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;
відповідачка: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Повне судове рішення складено 10 грудня 2021 року.
Суддя О.В. Томинець