Ухвала

15 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 310/11746/13

провадження № 61-1504ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 17 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Територіальна громада міста Бердянська в особі Бердянської міської ради, Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізької області, про поділ спільного сумісного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 грудня 2017 року позови задоволено частково.

Визнано спільною сумісною власністю подружжя, набутою за час шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , наступні автомобілі:

-автомобіль NISSAN MICRA, державний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, вартістю 172 672,48 грн;

-автомобіль HONDA-ACCORD, державний номер НОМЕР_2 , 2007 року випуску, ринковою вартістю 239 611,50 грн.

Виділено ОСОБА_1 та визнано за ОСОБА_1 право власності на автомобіль NISSAN-MICRA, державний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, вартістю 172 672,48 грн.

Виділено ОСОБА_2 та визнано за ОСОБА_2 право власності на автомобіль HONDA-ACCORD, державний номер НОМЕР_2 , 2007 року випуску, вартістю 239 611,50 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50% різниці у вартості автомобілів HONDA-ACCORD, державний номер НОМЕР_2 , та NISSAN-MICRA, державний номер НОМЕР_1 , у розмірі 33 469,51 грн.

Визнано такими, що належать до спільного сумісного майна ОСОБА_1 та ОСОБА_2 будівельні матеріали та обладнання, які були використанні в процесі будівництва будинку з мансардою, зазначеного в технічному паспорті літ. «В-ІІ пов.», літ. «Мс», відкритої веранди «в-ІІпов.», надбудови «Ф», розташованих на земельній ділянці площею 590 кв.м по АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності по ? частці за кожним на будівельні матеріали та обладнання вартістю 904 960,00 грн, які були використанні в процесі будівництва будинку з мансардою, зазначеного в технічному паспорті літ. «В-ІІпов.», літ.«Мс», відкритої веранди «в-ІІпов», надбудови «Ф», розташованих на земельній ділянці площею 590 кв.м по АДРЕСА_1 .

Визнано такими, що належать до спільного майна ОСОБА_1 та ОСОБА_2 придбані у період шлюбу 4/15 частин надвірних споруд: альтанки «Р», альтанки «П», гаражу-літньої кухні літ. «Т», гаражу літ. «Д», які розташовані на земельній ділянці площею 590 кв.м, по АДРЕСА_1 , та визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності по 2/15 частці за кожним.

Визнано спільною сумісною власністю подружжя та виділено ОСОБА_2 телевізор LG55UM960, вартістю 21 000 грн.

Визнано спільною сумісною власністю подружжя та виділено ОСОБА_1 спальний мебельний набір (ліжко, комод, 2 тумбочки, тумба під телевізор, шафу, дзеркало, пуф), виробництва Румунії, вартістю 48 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 50% різниці у вартості телевізор LG55UM960 та спального мебельного набору (ліжко, комод, 2 тумбочки, тумба під телевізор, шафу, дзеркало, пуф), виробництва Румунії, у розмірі 13 500,00 грн.

Визнано такими, що є майном фізичної особи-підприємця та не належить до спільного сумісного майна подружжя нежитлову будівлю під літ «А», а також будівельні матеріали та обладнання під літ. «А-1», «А-2-II пов.», «Б», використані в процесі будівництва нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , та визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на нежитлову будівлю під літ «А», а також будівельні матеріали та обладнання під літ. А-1», «А-2-II пов.», «Б», використані в процесі будівництва нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 1 138 744,00 грн.

Визнано такими, що є майном фізичної особи-підприємця та не належить до спільного сумісного майна подружжя та визнано за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на:

шафу холодильника ШСХ - 1,4, № 245984 , вартістю 10 000 грн;

-холодильну камеру, вартістю 32 150 грн, придбану 25 вересня 2011 року;

- холодильну камеру, вартістю 44 286,7 грн, придбану 27 вересня 2011року;

- холодильну камеру, вартістю 60 285 грн, придбану 10 грудня 2012 року;

- холодильну шафу, вартістю 5 531 грн, придбану 05 березня 2013 року;

- 2 пароконвектори UNOX Domenica і UNOX, вартістю 12 000 грн;

- ваги настільні друкуючі «Маса-К» ВП-15Ф, вартістю 6 000 грн;

- 3 холодильні вітрини Cold, серійні №№ 20819894, 008п463, вартістю 10 000 грн;

- котел газовий Prothenn «Медведь» 50KLOM, 44,5кВт, вартістю 13 437 грн;

- 3-х контурний бойлер вартістю, 6 465 грн;

- газову плиту 4-комфорну М 015/4 Р1МАК-new, вартістю 5 730,00 грн;

- стіл промисловий з полицею 900/500/850 - 1 шт., вартістю 549 грн,

- стіл промисловий для посудомийної машини, вартістю 1 740 грн,

- стелаж, вартістю 2 010 грн;

- стелаж-сушку, вартістю 3 849 грн,

- 2 полиці-сушки, вартістю 3 072 грн,

а всього обладнання на суму 297 104,70 грн.

В задоволенні решти вимог за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Територіальна громада міста Бердянська в особі Бердянської міської ради, Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізької області, про поділ спільного сумісного майна подружжя відмовлено.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 17 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 грудня 2017 року по цій справі скасовано в частині вирішення позовних вимог про поділ торгового павільйону по АДРЕСА_2 та промислового обладнання торгового павільйону.

Ухвалено в цій частині позовних вимог нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про поділ спільного сумісного майна подружжя торгового павільйону та промислового обладнання задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності за кожним на Ѕ частину будівельних матеріалів, використаних у збудованому, але не прийнятому в експлуатацію торговельному комплексі, який складається з реконструйованої будівлі літ «А», новостворених основних будівель «А-1», «А-2-IIпов.», «Б», розташованого по АДРЕСА_2 , на земельній ділянці площею 0,04 га, кадастровий номер :10:012:0547.

Поділено торговельне обладнання, яке є спільним майном подружжя, виділено ОСОБА_2 зі спільного торговельного обладнання:

- котел газовий Prothenn «Медведь» 50KLOM, 44,5кВт, вартістю 13 437 грн;

- газову плиту 4-комфорну М 015/4 Р1МАК-new, вартістю 5 730,00 грн;

- шафу холодильну ШСХ - 1,4, № 245984, вартістю 10 000 грн;

- холодильну камеру, вартістю 32150грн., придбану 25 вересня 2011року;

- холодильну камеру, вартістю 44 286,70 грн, придбану 27 вересня 2011року;

разом на загальну суму 105 603 грн.

ОСОБА_1 виділено зі спільного торговельного обладнання:

- холодильну камеру, вартістю 60 285 грн, придбану 10 грудня 2012 року;

- холодильну шафу, вартістю 5 531 грн, придбану 05 березня 2013 року;

- 2 пароконвектори UNOX Domenica і UNOX, вартістю 12 000 грн;

- ваги настільні друкуючі «Маса-К» ВП-15Ф, вартістю 6 000 грн;

- 3 холодильні вітрини Cold, серійні №№ 20819894, 008п463, вартістю 10 000 грн;

- стіл промисловий з полицею 900/500/850 - 1 шт., вартістю 549 грн,

- стіл промисловий для посудомийної машини, вартістю 1 740 грн,

- стелаж, вартістю 2 010 грн;

- стелаж-сушку, вартістю 3 849 грн,

- 2 полиці-сушки, вартістю 3 072 грн,

- 3-х контурний бойлер вартістю, 6 465 грн,

разом на загальну суму 111 501 грн.

Решту позовних вимог сторін щодо поділу торговельного павільйону та промислового обладнання залишено без задоволення.

У січні 2021 року до Верховного Суду ОСОБА_1 , подала касаційну скаргу у якій просить скасувати постанову Запорізького апеляційного суду від 17 грудня 2020 року в частині вирішення позовних вимог щодо вирішення питання про поділ торгівельного павільйону.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень, заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 734/2887/17, провадження №61-1129св19, у постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 310/11746/13-ц, провадження №61-37498св18, у постанові Верховного Суду України від 02 жовтня 2013 року у справі №6-79цс13, у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі №6-21цс15, у постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі №6-1109цс15.

Касаційна скарга ОСОБА_1 , подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Крім того, в касаційній скарзі ОСОБА_1 , заявлено клопотання, в якому просить зупинити виконання постанови Запорізького апеляційного суду від 17 грудня 2020 року, до закінчення касаційного провадження.

Відповідно до абзацу другого частини восьмої статті 394 ЦПК України

за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Клопотання про зупинення виконання судових рішень має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судових рішень, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судового рішення у разі, якщо воно буде скасовано.

Клопотання ОСОБА_1 , про зупинення виконання постанови Запорізького апеляційного суду від 17 грудня 2020 року, не містить підстав для такого зупинення.

Ураховуючи наведене, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , про зупинення виконання постанови Запорізького апеляційного суду від 17 грудня 2020 року, слід відмовити, оскільки оскарження судового рішення у касаційному порядку не є безумовною підставою для зупинення його виконання судом касаційної інстанції.

Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Територіальна громада міста Бердянська в особі Бердянської міської ради, Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізької області, про поділ спільного сумісного майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 17 грудня 2020 року.

Витребувати з Бердянського міськрайонного суду Запорізької області цивільну справу (№ 310/11746/13).

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Запорізького апеляційного суду від 17 грудня 2020 року.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який

за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України,

у строк до 12 березня 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк