Справа № 486/1567/21
Провадження № 2/486/738/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - О.І. Волкової

при секретарі - Новік Д.А.

за участю: позивача - ОСОБА_1

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

До суду 27.09.2021 року надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 03.08.2001 року він уклав шлюб з ОСОБА_2 , який був зареєстрований Южноукраїнським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса за актовим записом №157, серії НОМЕР_1 . Від шлюбу мають повнолітнього сина ОСОБА_3 . З часом сімейні стосунки погіршилися через непорозуміння, тому їхній шлюб існує лише формально. З відповідачкою проживають окремо, спільного господарства не ведуть.

Ухвалою суду від 07.10.2021 року було відкрито провадження у порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання з викликом сторін на 01.11.2021 року, розгляд якої не відбувся у зв`язку з тим, що суддя перебувала на лікарняному.

До суду 01.10.2021 року надійшла відповідь з ЦНАП міста Южноукраїнська Миколаївської області №1893, щодо місця реєстрації відповідача, з якої вбачається, що ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 22.02.2002 року по теперішній час.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 суду пояснив, що на

У судове засіданні відповідач ОСОБА_2 не з`явилася, надала до суду заяву, в якій зазначила, що позов визнає, згодна на розірвання шлюбу, справу просить суд розглядати її відсутністю.

Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Зважаючи на те, що відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі, суд вважає можливим ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст. 268 ЦПК України, датою складання повного тексту рішення є 07.12.2021 року.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 12.04.2002 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Костянтинівської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області, про що складено відповідний актовий запис №11 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с.4).

Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданого 21.01.2004 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського м/у юстиції, про що складено відповідний актовий запис №34 (а.с.8) та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданого 01.11.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, про що складено відповідний актовий запис №348 (а.с. 10)

Сторони не підтримують шлюбних відносин з 2018 року та сумісного господарства не ведуть. Подружнє життя сторін не склалося, про що зазначено у позовній заяві. Відповідач згоден з позовом.

На час розгляду справи майнові вимоги будь кого з сторін суду не пред`явлені.

Спорів про поділ майна та місце проживання дітей між сторонами на час розгляду справи не існує.

Відповідно до вищезазначеного суд вважає, що майнового спору між сторонами не має, примирення між позивачем та відповідачем неможливе.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, як це передбачено ст. 112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню.

Оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їх сумісної дитини, як це передбачено ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб між сторонами носить формальний характер і тому підлягає розірванню.

Питання щодо визначення місця проживання дитини судом не вирішується, оскільки не є предметом спору та відповідна вимога як позовна позивачем не заявлялась. Відповідного зустрічного позову з цього приводу до суду також не надходила.

Як вбачається з свідоцтва про шлюб, після реєстрації шлюбу позивачка у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила своє прізвище " ОСОБА_6 " на " ОСОБА_7 ".

Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Отже, вирішення питання про те, яким прізвищем іменуватися після розірвання шлюбу є виключним правом того, хто у зв`язку із шлюбом змінив своє прізвище.

На підставі викладеного та керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 1-12, 13, 76-80, 81, 89, 200,210,223, 247, 258, 263-265, 268,354 ЦПК України; ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 СК України, суд, -

27.09.2021 року позивач звернувся до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області з позовом про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що він уклав шлюб з ОСОБА_2 , який було зареєстровано, актовий запис №157. Від шлюбу мають повнолітнього сина. З часом сімейні стосунки погіршилися, шлюб існує формально. З відповідачкою проживає окремо, спільного господарства не ведуть.

10.12.2021 року в судове засідання позивач не з`явився.

29.09.2021 року позивач надав до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області заяву, у якій позивні вимоги підтримав в повному обсязі, на примирення з відповідачкою не згоден, просить суд розглядати справу без його участі.

10.12.2021 року в судове засідання відповідачка не з`явилася, а 25.10.2021 року надала до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області заяву, у якій позовні вимоги визнала у повному обсязі та просила їх задовольнити, на примирення з позивачем не згодна. Просить суд розглядати справу без її участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Зважаючи на те, що відповідачка визнала позовні вимоги у повному обсязі, суд вважає можливим ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 03 серпня 2001 року, що підтверджується свідоцтвом Серії НОМЕР_1 про укладення шлюбу виданим Южноукраїнським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за актовим записом №157. (а.с. 5).

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясувавши фактичні стосунки подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Тому суд встановив, що сторони припинили шлюбні відносини, та разом не проживають, а їх шлюб носить формальне значення та не відповідає своєму призначенню, тому суд, вважає що за таких обставин подальше сумісне життя подружжя не можливе і їхній шлюб має бути розірвано.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 12, 200, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 105, 112 Сімейного Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 03 серпня 2001 року Южноукраїнським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за актовим записом №157.

Копію рішення суду направити для виконання до Южноукраїнського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Рішенняможе бути оскаржене безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцятиднів з дня його проголошення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду (підпис) О.І. Волкова

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Южноукраїнського

міського суду О.І. Волкова

Рішення не набрало законної сили.

Помічник судді М.М. Тодоренко

Дата засвідчення копії: 10.12.2021 р.