РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/1287/21

2/609/605/2021

09 грудня 2021 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Ковтуновича О.В.

за участі:

секретаря судового засідання: Мацишиної Г.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ цивільну справу за позовом: ОСОБА_1

до

відповідача: Шумської об`єднаної територіальної громади в особі Шумської міської ради

вимоги позивача: про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,

учасники справи не з`явилися

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції позивача.

1. 29 жовтня 2021 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Шумської об`єднаної територіальної громади в особі Шумської міської ради (далі відповідач) з вимогою про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, що залишилося після смерті матері ОСОБА_2 .

2.Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, що складається із:

- права на земельну частку (пай), яка перебуває в колективній власності КСП «Каменяр» Кременецького району Тернопільської області, розміром 2,10 в умовних кадастрових гектарах на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0202841 виданого Шумською РДА 23.12.1996 р.

- житлового будинку з господарськими будівлями у АДРЕСА_1 .

На випадок своєї смерті померла зробила розпорядження, згідно якого призначила позивача спадкоємцем усього належного їй майна, склавши заповіт.

Спадщину після смерті померлої позивач прийняв у відповідності до ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживав із нею в одному господарстві, як стверджує останній.

Позивач звертався у нотаріальну контору по питанню успадкування зазначеного майна, однак йому було відмовлено, оскільки існують розбіжності у правовстановлюючих документах померлої, а саме у імені « ОСОБА_3 » замість « ОСОБА_4 ».

На підставі викладеного, позивач просить позов задоволити та визнати за ним, право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті матері - ОСОБА_2

ІІ. Інші процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою суду від 02 листопада 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 09 грудня 2021 року.

4. В судове засідання сторони не з`явилися, однак представили письмові заяви про слухання справи у їх відсутність, із повним підтриманням та визнанням позовних вимог.

5. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

6. Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року Про утворення та ліквідацію районів, що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

Зокрема, відповідно до підпункту 19 пункту 3 та абзацу 1 підпункту 19 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Шумський район Тернопільської області та утворений Кременецький район Тернопільської області (з адміністративним центром у місті Кременець) у складі територій Борсуківської сільської, Великодедеркальської сільської, Вишнівецької селищної, Кременецької міської, Лановецької міської, Лопушненської сільської, Почаївської міської, Шумської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

7. Із свідоцтва про смерть cерії НОМЕР_1 від 12.02.2002 р., що видане Хорівською сільською радою Острозького району Рівненської області стверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла - ОСОБА_2 .

8. Померлій належить майно, що складається із:

- права на земельну частку (пай), яка перебуває в колективній власності КСП «Каменяр» Кременецького району Тернопільської області, розміром 2,10 в умовних кадастрових гектарах на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0202841 виданого Шумською РДА 23.12.1996 р.

- житлового будинку з господарськими будівлями у АДРЕСА_1 згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 13.05.1991 р. виданого на підставі рішення виконкому Шумської районної ради народних депутатів № 102 від 07.05.1991 р. зареєстроване Кременецьким МБТІ за реєстровим № 132.

9. Згідно листа-інформації №-19-0.373-139/308-21 від 28.10.2021 р. виданого Відділом № 3 Управління у Кременецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області вбачається, що ОСОБА_2 була включена в списки на паювання землі по КСП «Каменяр» за № 302 від 23.12.1996 р., одержала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ТР №0202841, який перебуває у КСП «Каменяр» розміром 2,10 в умовних кадастрових гектарах.

10. Рішенням Андрушівської сільської ради Шумського району Тернопільської області «Про затвердження зміни назви АДРЕСА_2 від 04.12.2015 р. вирішили внести зміну в назву вулиці с. Андрушівка Шумського району Тернопільської області, а саме замість назви

АДРЕСА_3 . Відповідно до довідки про технічні показники об`єкта нерухомого майна № 280 виданої 19.11.2021 р. КП «Шумське БТІ» вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями у АДРЕСА_1 зареєстрований за ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право власності видане на підставі рішення виконкому Шумської районної ради народних депутатів № 102 від 07.05.1991 р.

12. Померла ОСОБА_2 залишила заповіт, посвідчений 26.02.1991 р. секретарем Андрушівської сільської ради Шумського району Тернопільської області, зареєстрований в реєстрі за № 1, згідно якого житловий будинок і всі надвірні будівлі, майно, яке їй належить в селі Андрушівка Шумського району Тернопільської області, заповіла сину ОСОБА_1 .

13. Судом встановлено, що позивачем було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок, який знаходиться у АДРЕСА_1 .

14. Відповідно до довідки № 439 від 26.10.2021 р. виданої Шумською міською радою Тернопільської області, вказується, що ОСОБА_1 вступив в управління спадковим майном після смерті своє матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що дає підставу вважати позивача таким, що прийняв спадщину в силу ст.549 ЦК Української РСР (редакції 1963 року).

ІV. Оцінка Суду.

15. За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями206, 207цьогоКодексу.

Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, ЦПК України допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав (див. пункт 4), таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні.

16. Вимогами ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

17. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

18. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

19. Вимогамист.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

20. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

21. Згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

22. За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

23. Відповідно до п.1 та п. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

24. Суд звертає увагу, що спадкодавець ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 і спадщина відкрилась під час дії Цивільного кодексу УРСР 1963 року, відповідно до статті 549 якого, передбачалося, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном, що мало місце в даних правовідносинах.

25. За змістом статті 524 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, статей1216;1217;1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

26. Відповідно до ст. 534 Цивільного кодексу УРСР 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

27. Окрім іншого, згідно із пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування: у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

28. Суд знаходить, що в даних правовідносинах виникнення права власності у позивача пов`язується з правом спадкування.

29. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

30. Згідно із ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

31. Згідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

32. Згідно з ч. 1ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

33. Відповідно дост.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

34. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб.

35. У зв`язку із чим, враховуючи, що позивач прийняла спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на земельну частку (пай) та житловий будинок з господарськими будівлями в нотаріальній конторі не може, її право підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню.

36. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права на земельну частку (пай) та житловий будинок з господарськими будівлями не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

37. Позивачем при подачі позову було сплачено 908 грн. 00 коп. судового збору. Позивач просить не застосовувати до відповідача вимоги статті 141 ЦПК України.

З цих підстав,

Керуючись статтями15,16, 328, 1216-1218, 1233-1235, 1268 Цивільного кодексу України, статтями 2, 4, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу, ст.549 ЦК Української РСР (редакції 1963 року), суд, -

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: с. Андрушівка, Кременецького району, Тернопільської області, паспорт серії НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Шумської об`єднаної територіальної громади в особі Шумської міської ради (місце знаходження: м. Шумськ, вул. Українська, 59, ) про визнання права власності на спадкове майно за заповітом - задоволити повністю.

2. Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: с. Андрушівка, Кременецького району, Тернопільської області, паспорт серії НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) в порядку спадкування за заповітом, після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на земельну частку (пай), яка перебуває в колективній власності КСП «Каменяр» Кременецького району Тернопільської області, розміром 2,10 в умовних кадастрових гектарах на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0202841 виданого Шумською РДА 23.12.1996 р.

3. Визнати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: с. Андрушівка, Кременецького району, Тернопільської області, паспорт серії НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 )в порядку спадкування за заповітом, після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями у АДРЕСА_1 .

4. Не застосовувати до Шумської об`єднаної територіальної громади в особі Шумської міської ради вимоги статті 141 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду або через Шумський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення складено 09 грудня 2021 року.

Суддя: О. В. Ковтунович