У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

16 лютого 2021 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Лукач О.П., перевіривши на відповідність вимогам статей 175, 177 ЦПК України позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої обманом та психічним тиском, приниженням честі, гідності, престижу та ділової репутації фізичної особи (споживача),

ВСТАНОВИВ:

11 лютого 2021 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшла вказана позовна заява за підсудністю відповідно до ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 1 грудня 2020 року.

Перевіривши матеріали позовної заяви, суд вважає за необхідним залишити її без руху з таких підстав.

Згідно із пунктом 6, 8, 10 частини третьою статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити:

відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У супереч вказаним вимогам ЦПК України позивач, звертаючись до суду із позовною заявою, не зазначив відомості про виконання ним вимог пунктів 6, 8, 10 частини третьої статті 175 ЦПК України та не додав до позовної заяви підтверджень.

Згідно із статтею 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Також, частинами п`ятою та шостою статті 177 ЦПК України позивача зобов`язано додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивач, звертаючись до суду із позовною заявою, всупереч вимогам ЦПК України, додав до позовної заяви та до її копії для відповідача, копії документів не засвідчені належним чином, а копія договору (п. 4 додатків до позовної заяви) неналежної якості та є нечитабельною.

Крім цього, частиною четвертою статті 177 ЦПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, як убачається із позовної заяви, позивач, звернувшись до Дніпровського районного суду міста Києва із цією позовною заявою, зазначав про звільнення його від сплати судового збору з тих підстав, що позовну заяву ним подано до суду у порядку Закону України «Про захист прав споживачів», а тому він звільнений від сплати судового збору.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 1 грудня 2020 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування завданої шкоди передано за підсудністю на розгляд до Вишгородського районного суду Київської області з тих підстав, що суд дійшов висновку про хибне посилання позивача на положення Закону України «Про захист прав споживачів» під час звернення до суду із цим позовом, оскільки відповідачем зазначена конкретно фізична особа та відповідно у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів» не може бути виконавцем на якого поширюється дія даного закону.

Дніпровський районний суд міста Києва також констатував, що у тексті позову відсутнє будь яке посилання на законодавство про захист прав споживачів, а лише зазначені норми Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Саме з цих підстав суд дійшов висновку про непідсудність цієї цивільної справи Дніпровському районному суду міста Києва.

Ухвала Дніпровського районного суду міста Києва від 1 грудня 2020 року позивачем не оскаржувалася до суду апеляційної інстанції та набрала законної сили.

Таким чином, враховуючи зазначене, позивачу необхідно сплатити судовий збір за подання позовної заяви до суду.

Законом України «Про судовий збір» визначено правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що:

за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як убачається із змісту позовної заяви ОСОБА_1 ціна позову 11955079 грн., яка складається з вимоги майнового характеру у розмірі 7965379 грн. та немайнового

3989700 грн.

Згідно із частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно зі статтею 4 Закону «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до

суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Враховуючи положення частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», дату звернення із позовною заявою 20 листопада 2020 року, позивачу необхідно сплатити за позовну вимогу майнового характеру 79653 грн. 79 коп., але оскільки 1 % від ціни позову значно перевищує встановлений Законом України «Про судовий збір» максимальний розмір за подачу позову майнового характеру, позивачу необхідно сплатити 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, станом на рік подачі позовної заяви, тобто у розмірі 10510 грн., а також за позовну вимогу немайнового характеру 840 грн. 80 коп.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Статтею 9 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що позовна заява подана з недотриманням вимог, встановлених статями 95, 175, 177 ЦПК України, які є імперативними нормами закону та мають вичерпний перелік вимог щодо належного оформлення позовної заяви.

Відповідно до статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву

ОСОБА_1 без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, зазначених у цій ухвалі шляхом подання до суду позовної заяви з додатками та її копію для відповідача у новій редакції, з урахуванням вимог процесуального законодавства України про які зазначено вище та сплатити суму судового збору у порядку, встановленому Законом України «Про судовий збір».

Керуючись статтями175, 177, 185 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої обманом та психічним тиском, приниженням честі, гідності, престижу та ділової репутації фізичної особи (споживача) залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків у встановлений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Лукач