РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Букіної О.М.,

при секретарі - Кривулько С.В., Конішевському Б.О.,

представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

рзглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні із дитиною та визначення способу участі батька у вихованні дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 та просить суд ухвалити рішення яким:

-зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не чинити йому перешкоди у вихованні та особистому спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в тому числі спілкуванні в телефонному режимі, інтернет-мережі або будь-якими іншими засобами зв`язку;

-визначити наступний спосіб участі його у вихованні малолітньої доньки- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :

кожної другої та четвертої середи місяця з 17.00 до 20.00 години за місцем проживання ОСОБА_6 , у тому числі з можливістю забирати ОСОБА_6 з навчального закладу та здійснювати прогулянки по місту, відвідувати заклади культури та розважальні дитячі заклади;

кожної другої та четвертої суботи кожного місяця з 11.00 години до 19-00 години неділі за місцем проживання ОСОБА_5 , у тому числі з можливістю здійснювати прогулянки по місту, відвідувати заклади культури, розважальні та освітницькі дитячі заклади;

в період літніх канікул з 11.00 01 серпня по 18.00 30 серпня кожного непарного року , і у період з 11.00 01 липня по 18.00 31 липня кожного парного року за місцем його проживання, у тому числі з можливістю здійснювати подорожі по території України, а також за межі України за умови попереднього одержання письмового дозволу на таку подорож від відповідачки ОСОБА_2 ;

у першу половину зимових канікул, які починаються у парний навчальний рік та у другу половину зимових канікул, які починаються у непарний навчальний рік за його місцем проживання , у тому числі з можливістю здійснювати подорожі по території України, а також за межі України за умови попереднього одержання письмового дозволу від відповідачки;

весняні канікули у парний навчальний рік, осінні канікули у непарний навчальний рік за його місцем проживання, у тому числі з можливістю здійснювати подорожі по території України, а також за межі України за умови попереднього одержання письмового дозволу відповідачки;

кожен парний День народження ОСОБА_6 11 грудня кожного непарного року проводити разом з 10.00 до 20.00 за місцем проживання відповідачки або визначеного їм місця святкування;

кожен непарний День народження ОСОБА_6 11 грудня кожного непарного року проводити разом з 10.00 до 20.00 за місцем його місцем проживання або визначеного їм місця святкування;

на час святкування днів народжень близьких родичів з 15.00 до 20.00, його батька , бабусі ( ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ), двоюрідних та рідних братів та сестер рідної тітки та мачухи, у цей день або у найближчі вихідні ( з 11 год.00 хв. суботи по 19 год.00 хв. неділі).

Позивач зазначає, що 20.07.2014 він зареєстрував шлюб з відповідачкою ОСОБА_2 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилась донька ОСОБА_6 .

Посилається на те, що з кінця 2016 року стосунки між ним та відповідачкою прогрішились та 09.03.2017 рішенням Солом`янського районного суду м. Києва шлюб між ними розірвано.

З моменту розірвання шлюбу він з відповідачкою періодично проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 у квартирі, що належить на праві власності його матері ОСОБА_7 . У вказаній квартирі створені належні умови для проживання та розвитку дитини, у підтвердження чого послався на акт обстеження умов проживання від 21.05.2020 складений працівниками Служби у справах дітей та сім`ї Подільської районної в м. Києві державної адміністрації.

Вказує, що з середини 2019 року відповідач обмежує його у правах на спілкування з дитиною. З кінця 2019 року дитина проживає з матір`ю, відповідачка обмежує його у вільному спілкуванні з дитиною, висуває вимогу про спілкування його з дитиною лише у вихідні дні та за попередньою домовленістю.

Позивач зазначає, що весь цей час він активно приймав участь у вихованні дитини та її матеріальному утриманні, сплачує вартість лікування дитини, яке необхідне та навчання на додаткових заняттях. Зазначає, що відповідач повністю обмежила спілкування дитини з бабусею - його мати ОСОБА_7 .

Позивач вважає, що така протиправна поведінка відповідачки порушує його права та законні інтереси дитини, завдає їй моральних та психологічних страждань. Дитині 5,5 років і вона, на думку позивача, вільно висловлює свою думку, в тому числі щодо питань, які стосуються її особистого життя.

Мотивує вимоги тим, що він неодноразово звертався до відповідачки, як в усній так і в письмовій формі щодо досягнення домовленості про визначення місця проживання дитини та порядку участі у її вихованні. Однак, у зв`язку із відмовою відповідачки у позасудовому порядку вирішити питання щодо погодження способів участі у вихованні дитини, він змушений звернутись до суду з вказаним позовом.

Позивач у позові також зазначає, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи буде складати суму від 30 000,00 грн. до 60 000,00 грн. Точний розрахунок розміру суми витрат та докази, що їх підтверджують будуть надані ним у строки, що передбачені ч.8 ст.141 ЦПК України.

14.07.2020 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.

Відповідно до ухвали суду від 29 липня 2020 року по справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження.

06.10.2020 до суду надано відзив на позовну заяву в якому проти задоволення позовних вимог відповідач заперечує в повному обсязі.

Вказує, що жодних перешкод у спілкуванні позивача з дитиною вона не чинила, вона завжди дає згоду та можливість бачитися позивачеві з дитиною, малолітня донька періодично лишається у батька та бабусі ( матері батька) на кілька днів, частота та періодичність побачень позивача з дитиною, викладені у вимогах є меншими, ніж відбуваються за її згодою.

Посилається на те, що про розірвання шлюбу, яке відбулось за рішенням суду 09.03.2017, вона дізналась у травні 2020 року, заочне рішення суду нею оскаржено.

До розірвання шлюбу та тривалий час після цього вони проживали разом у квартирі по АДРЕСА_2 , де їй належить на праві власності ј частка , з 2018 року вони разом з позивачем та дитиною проживали у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . З середини липня 2019 року, вона проживає з донькою у своїх батьків за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач зазначає, що через погіршення стосунків з позивачем, наявністю у відповідача іншої сім`ї, дитина зазнала психологічної травми. Вказує, що позивач допускає зустрічі з дитиною у присутності іншої жінки, залишає дитину на ніч.

Відповідач посилається на те, що докладає усіх фізичних та інтелектуальних зусиль для гармонійного та повноцінного розвитку своєї дитини, вважає за необхідне відвідування нею гуртків та секцій, в підтвердження чого наводить розпорядок дня та розклад занять доньки, а вимоги позивача щодо спільного проживання з дитиною часу у середу та на вихідні призводять до порушення щотижневого графіку дитини. Вказує, що способи участі батька у вихованні дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

Позивач своїм правом на подання відповіді на відзив не скористався.

16.10.2020 від представника третьої особи - Служби у справах дітей Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації на адресу суду надійшов у якому Служба повідомляє, що висновок органу опіки та піклування щодо доцільності визначення способів участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною повинен бути наданий органом опіки та піклування за місцем фактичного проживання дитини, яке є місцем проживання її мати ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_3 . При цьому лист містив клопотання про розгляд справи у відсутність представника служби та ухвалення рішення виходячи з інтересів дитини, у зв`язку із чим судом ухвалено про розгляд справи у відсутності представника третьої особи.

09.12.2020 відповідно до протокольної ухвали без виходу до нарадчої кімнати судом залучено до участі у справі в якості третьої особи Службу у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації.

04.02.2021 згідно з ухвалою суду закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

У ході розгляду справи у судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні відповідач та її представники проти позову заперечували та просили відмовити у задоволенні позову .

10.02.2021 від Служби у справах дітей Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації надійшов висновок від 01.02.2021 № 107-40/596 щодо участі позивача у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У подальшому Служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання свого представника не направила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надіслала до суду лист, в якому просила розглядати справу у відсутності їхнього представника, у зв`язку з чим судом ухвалено про проведення судового засідання у відсутності представника третьої особи.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, відповідача та її представників, допитавши свідків, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 7, 8 та 9 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.

Судом встановлено, що сторони є батьками малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 4164, Серія НОМЕР_1 (а.с.13 т.1).

Сторони ОСОБА_5 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 20 липня 2014 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1609 ( а.с.14 т.1).

Відповідно до заочного рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 09.03.2017 за позовом ОСОБА_5 шлюб між сторонами розірваний (а.с.15-16 т.1).

У подальшому згідно з постановою Київського апеляційного суду від 11.02.2021 заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 09.03.2017 скасовано та ухвалено нове, яким шлюб між сторонами розірвано ( а.с.46-49 т.2).

Судом встановлено, що між сторонами існують неприязні стосунки, які є перешкодою для спільного вирішення питань, пов`язаних з вихованням дитини.

Встановлено, що після розлучення малолітня донька сторін проживає разом з матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 .

У ході розгляду справи встановлено, що за домовленістю з відповідачкою позивач проводить час з дитиною, спілкується з нею, приймає участь у її вихованні.

Разом з цим, у ході розгляду справи також встановлено, що внаслідок неприязних стосунків та відсутності розумної комунікації, між позивачем та відповідачем виникли суперечності щодо погодження часу та порядку зустрічей позивача з дитиною.

Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачкою було запропоновано позивачу вирішити питання в позасудовому порядку щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків відносно малолітньої доньки, про що свідчить нотаріально засвідчена заява ОСОБА_2 , реєстрований номер 4241, з пропозицією позивачу укласти договір щодо здійснення батьківських прав відповідно до запропонованого проекту договору (а.с.153-159 т.1).

Вказана заява направлялась позивачу про що свідчить копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ( а.с.160 т.1).

Встановлено, що згоди між сторонами щодо погодження способів участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною, як у досудовому порядку, так і у ході розгляду справи не досягнуто.

Положеннями ч.ч.4, 5 ст. 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до наданого Службою у справах дітей та сім`ї Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації висновку щодо участі позивача у вихованні малолітньої доньки, який складений за місцем проживання дитини, органом опіки та піклування рекомендовано визначити наступний порядок участі позивача у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою, а саме:

ІІ-ІV середа з 17 год.00 хв. до 20 год.00 хв.;

ІІ-ІV субота з 11 год.00 хв. до неділі 19 год.00 хв.;

з першого серпня до тридцятого серпня в непарні роки;

з першого липня до тридцятого липня в парні роки;

перша половина зимових канікул;

весняні канікули в парні роки;

осінні канікули в непарні роки;

день народження дитини в парні роки:

день народження батька в непарні роки;

Відповідно до ч.6 ст.19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування. Якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Як встановлено рішенням Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 по справі «Хант проти України», дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та рівними права батьків щодо спілкування з дитиною, особлива увага має бути приділена найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

У судовому засіданні відповідачка зазначила, що запропонований позивачем графік зустрічей з дитиною у будні дні будуть ускладнювати її щотижневий розклад з урахуванням занять у школі, у додаткових гуртках, виконання домашнього завдання та необхідності відпочинку, а тому зручний та розумний час для дитини для проведення його з батьком є кожна перша та третя ( або друга та четверта) субота з 11.00 до 20.00. Вказала, що забирати дитину батько може за адресою проведення заняття або вдома. Щодо проведення часу разом під час канікул дитини, відповідач зазначила, що вважає зручним для дитини наступний час: половину зимових канікул та одні з сезонних канікул-осінні або весняні- за попередньою домовленістю з матір`ю дитини, а також два тижні літніх канікул за домовленістю між батьками.

При цьому відповідачка послалась на те, що в середу дитина зайнята навчаннями у школі з 8.30 до 15.00, з 15.00 по 18.00-дитина виконує домашнє завдання, з 19.00 до 20.30 дитина відвідує зайняття з англійської мови, а тому зручним днем для зустрічей батька з донькою є саме субота з 11.00, коли дитина вільна, оскільки до 11.00 донька відвідує зайняття з естрадно-спортивних танців.

Також відповідачка навела розклад доньки в іншій будні дні.

Позивачем щотижневий розклад дитини, що зазначений відповідачем не спростований.

Відповідно до ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

При вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них дитина залишається, суд, виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б якнайкращим інтересам дитини. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей (постанова Верховного Суду від 09.12.2020 р. у справі № 361/6226/17).

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE,№ 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Таким чином, на підставі, встановлених судом обставин, враховуючи рекомендації, викладені у Висновку органу опіки та піклування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 01.02.2021, активне бажання батька брати участь у вихованні та спілкуванні з дитиною, виходячи виключно з інтересів та віку малолітньої дитини, а також розумного балансу інтересів дитини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача в частині визначення порядку його спілкування з дитиною та участі у її вихованні слід задовольнити частково та визначити наступний спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з донькою: встановлення зустрічей батька з дитиною кожної другої та четвертої суботи місяця з 11.00 години до 20.00 години, весняні канікули у парні роки, осінні канікули у непарні роки, два тижні влітку для сумісного відпочинку та оздоровлення за попередньою домовленістю з матір`ю дитини, половина зимових канікул за попередньою домовленістю з матір`ю дитини.

Суд вважає, що такий порядок участі батька у спілкуванні та вихованні з донькою буде достатнім для спілкування із дитиною у обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; забезпечить достатню можливість батьку надавати дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей; сприятиме засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі та як наслідок, відповідатиме інтересам дитини.

Враховуючи законодавчі рекомендації при вирішенні питань, пов`язаних з розглядом спорів щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, суд вважає, що розлучення малолітньої з матір`ю на вказаний вище час не буде суперечити інтересам та способу життя дитини, до якого вона звикла і який склався.

Разом з тим, позовні вимоги в іншій частині позову щодо регламенту зустрічі з дитиною не підлягають задоволенню, як такі, що є необґрунтованими та не відповідають інтересам дитини.

Позивач просить зобов`язати відповідачку не чинити йому перешкод у вихованні та особистому спілкуванні з малолітньою донькою, в тому числі спілкуванні в телефонному режимі, Інтернет - мережі або будь-якими іншими засобами зв`язку.

У судовому засіданні відповідач заперечувала щодо здійснення нею будь-яких перешкод позивачу у спілкуванні з дитиною. Вказала, що завжди дає згоду та можливість позивачу для побачень та спілкування з донькою.

З досліджених судом скріншотів переписок між сторонами за період з 31.05.2020 по 07.09. 2020 вбачається , що позивач мав можливість для спілкування та побачень з дитиною про що свідчить їх зміст ( а.с.133-152 т.1).

Можливість побачень позивача з дитиною підтверджує також наданий відповідачкою відеозапис, який міститься в матеріалах справи та який був переглянутий у судовому засіданні у порядку ст.ст. 229, 237 ЦПК України.

Тверджень відповідачки щодо систематичних побачень та дистанційного спілкування з дитиною, позивач не спростував.

Допитана в судовому засіданні у якості свідка мати відповідачки ОСОБА_8 пояснила, що донька разом з онукою проживає з нею за адресою: АДРЕСА_3 . Позивач регулярно має побачення з донькою. Пояснила, що жодних перешкод донька у спілкуванні з дитиною позивачу не чинила.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні також підтвердила відсутність перешкод з боку ОСОБА_2 у побаченнях позивача з донькою.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України, суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Оцінюючи наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача про зобов`язання відповідачки не чинити йому перешкод у спілкуванні з донькою не є доведеними, оскільки ним не надано суду належних та допустимих доказів у підтвердження обставин вчинення відповідачкою дій, які свідчать про наявність перешкод у побаченнях та спілкуванні з дитиною.

Та обставина, що відповідач направила на адресу позивача нотаріально посвідчену заяву з пропозицією укласти договір про визначення порядку здійснення батьківських прав свідчить також про те, що остання не чинить перешкоди позивачу у спілкуванні з дитиною та у законний спосіб сприяє якнайкращій реалізації позивачем своїх батьківських прав, який проживає окремо від дитини.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в частині зобов`язання відповідача не чинити перешкод позивачу у спілкуванні з дитиною.

Що стосується позовної вимоги про зобов`язання відповідачки повідомляти позивача про зміну місця проживання доньки до повноліття, то в ній слід відмовити як такій, що не ґрунтується на вимогах закону.

Враховуючи наведене вище, позов підлягає задоволенню частково.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з приписів ст.141 ЦПК України, суд вважає, що з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Керуючись Законом України "Про охорону дитинства", Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 р. (з послід. змінами), ст.ст. 1, 7, 19, 150,-153,155, 157, 159 СК Кодексу України, ст.ст. 3, 4, 10, 13, 76-82, 89; 141, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні із дитиною та визначення способу участі батька у вихованні дитини задовольнити частково.

Визначити способи участі батька ОСОБА_5 у спілкуванні з донькою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 кожної другої та четвертої суботи місяця з 11.00 години до 20.00 години, весняні канікули у парні роки, осінні канікули у непарні роки, два тижні влітку для сумісного відпочинку та оздоровлення за попередньою домовленістю з матір`ю дитини, половина зимових канікул за попередньою домовленістю з матір`ю дитини.

У іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( місце реєстрації АДРЕСА_4 , ІПН: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_5 ( адреса реєстрації: АДРЕСА_5 , ІПН : НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.М. Букіна