У Х В А Л А

22 листопада 2021 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Якимець О. І.,

за участю секретаря судового засідання Гайдай К.В.,

учасники справи - не повідомлялись,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за поданням приватного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

приватний виконавець звернувся до суд із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 у межах виконавчих проваджень № 60035068 та № 60034199.

В обґрунтування подання покликається на те, що на примусовому виконанні знаходиться вищевказані виконавчі провадження. З примусового виконання рішення суду за виконавчими листами у справі № 758/13380/14-ц. Заборгованість не сплачена, а відтак судове рішення не виконано. Крім цього, покликається що винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за вищезгаданими виконавчими листами, здійснювались виклики боржника за місцем проживання вказаним у виконавчому листі, однак такий не з`явився; винесено: постанову про арешт майна боржника, про розшук майна боржника, накладено арешт на кошти боржника. Рухомого і нерухомого майна боржника не встановлено, грошові кошти на рахунках у фінансових установах відсутні, працевлаштування боржника не знайдено. Приватний виконавець вважає, що обмеження боржника у праві виїзду за межі України є тією крайньою мірою, яка змусить останнього виконати свої зобов`язання по виконанню судового рішення, яке фактично не виконується, починаючи з моменту його ухвалення. Просить подання задовольнити, оскільки наявні невиконанні зобов`язання, покладені на нього судовим рішенням.

У судове засідання учасники справи не повідомлялись, приватний виконавець не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про місце, дату та час цього засідання, а тому суд вважає за можливе провести засідання у їх відсутності у відповідності до ч.4 ст. 441 ЦПК України.

На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Вивчивши матеріали подання та перевіривши їх доказами, суд прийшов наступного.

Суд установив, на виконанні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова Вадима В`ячеславовича перебувають виконавчі провадження з примусового виконання:

№ 60035068 з примусового виконання виконавчого листа № 758/13380/14-ц виданого 25 травня 2015 року Подільським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» судові витрати у розмірі 4074,00 грн;

№ 60034199 з примусового виконання виконавчого листа № 758/13380/14-ц виданого 25 травня 2015 року Подільським районним судом м. Києва в рахунок погашення заборгованості в сумі 92587,79 дол. США та 4376117,89 грн звернути стягнення на підставі договору іпотеки на заставне майно - квартиру, яка на праві власності належить боржнику ОСОБА_1 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторингу Україна» шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши поточну ціну на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

11 вересня 2019 року приватним виконавцем прийнято постанови про відкриття провадження з примусового виконання вищевказаних виконавчих листів.

На адресу боржника, яка вказана у виконавчих документах ( АДРЕСА_1 ) приватним виконавцем було відправлено постанови про відкриття виконавчих проваджень, що підтверджено списком № 1973 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих від 12 вересня 2019 року. Будь-яких доказів отримання чи повернення поштового відправлення з причиною не вручення таких суду не подано.

11 вересня 2019 року приватний виконавцем у виконавчих провадженнях винесено постанови про арешт майна боржника.

19 грудня 2019 року у межах виконавчого провадження № 60034199 винесено постанову про опис та арешт майна боржника.

Цього ж дня, приватним виконавцем проведено опис квартири АДРЕСА_1 . Двері ніхто не відкрив. Сусіди повідомили, що ОСОБА_1 проживає за кордоном.

У межах виконавчого провадження № 60035068 приватним виконавцем направлені запити до різних державних органів та банківських установ з метою з`ясування наявності коштів, рухомого або нерухомого майна боржника, на яке може бути звернуто стягнення.

Згідно повідомлення ДФС України, УПФУ України про відкриті рахунки у банківських установах, про джерела отримання доходів божника фізичної особи, про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про осіб які отримують пенсію, інформація відсутня.

Відповідно до відповідей Держгеокадастру різних областей України відомості щодо реєстрації земельних ділянок на території України за боржником відсутні.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна - інформація щодо наявності нерухомого майна боржника відсутня.

Згідно з відповідями Державної фіскальної служби України, а також банківських установ відносно боржника відсутня інформація щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО, відкриті рахунки в банківських установах відсутні або кошти відсутні /накладено арешт (АТ КБ «ПриватБанк»).

З відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Подільська районна у місті Києві державна адміністрація боржник ОСОБА_1 , зареєстрована за адречсою - АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді Міністерства внутрішніх справ України відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно вимог п. 19 ч.2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець зобов`язаний звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Разом з тим, згідно вимог ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до вимог ст.10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» (зі змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок роз`яснення спорів у цій сфері.

Стаття 6 зазначеного Закону передбачає декілька видів обмеження у виїзді громадян України за кордон, зокрема: громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорту та тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у певних випадках, що визначені в цій статті.

За змістом п.5 ч.1 та ч.2 ст. 6 зазначеного Закону громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) до виконання зобов`язань.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, викладених у Листі від 01.02.2013 року, "Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України", ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п.5 ч.1 ст.6 Закону №3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону N 606-XIV, означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Як вбачається з вище наведеного, законодавством встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 11.05.2021 справа «Стецов проти України» вказує на те, що з огляду на принцип пропорційності Суд вважає, що, по-перше, намір боржника у разі несплати судового боргу важко встановити і така оцінка значною мірою суб`єктивна; а, по-друге, це не може бути єдиною підставою для накладення оскаржуваного обмеження, якщо воно триває довше, аніж протягом короткого початкового періоду. Відповідна служба має бути спроможна пояснити, яким чином обмеження у праві на виїзд сприятиме стягненню заборгованості з урахуванням конкретної ситуації заявника та інших обставин справи.

Повертаючись до матеріалів подання, яке розглядається суд відмічає, що виконавче провадження стосується стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на заставне майна, а не безпосередньо із боржника як фізичної особи.

Щодо виконавчого провадження про стягнення судових витрат то розмір останніх не є співмірним з обранням крайнього заходу - обмеження у праві виїзду за межі України та така заборгованість може бути погашена за рахунок коштів у разі продажу іпотечного майна у межах виконавчого провадження № 60034199.

Разом із тим, суд не встановив, що приватний виконавець вчиняв дії щодо виходу за місце проживання боржника, отримавши інформацію від сусідів, що така проживає за кордоном.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника.

Однак, докази того, що приватний виконавець вчиняв дії щодо розшуку боржника ОСОБА_1 суду не надані.

Таким чином, суд прийшов переконання, що приватним виконавцем не вчинено усіх необхідних заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення та суду. Будь-яких інших доказів, які б підтверджували факт ухилення боржника від виконання рішення суду, а також доказів про реальну можливість відповідача виконати зазначене рішення матеріали подання не містить.

На підставі наведеного, суд приходить висновку про відсутність підстав для задоволення подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , а відтак у такому необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 258-261, 353, 354, 438 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

у поданні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова В. В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 у межах виконавчих проваджень № 60035068 та № 60034199 з примусового виконання виконавчого листа № 758/13380/14-ц виданого 25 травня 2015 року Подільським районним судом м. Києва - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підписана суддею, що вважається днем її проголошення, 22 листопада 2021 року.

Суддя О. І. Якимець