КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2021 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.

судді Березовенко Р.В., Мостова Г.І.,

секретар Рудик О.Л.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі - ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 14 листопада 2016 року про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договорами позики,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів.

У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_3 . Заяву обґрунтовував тим, що відповідно до інформаційної довідки № 72532443 від 08.11.2016 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_3 зареєстрована на праві власності вищезазначена квартира. Оскільки відповідач добровільно та через виконавчу службу не бажає повертати позику, відповідно існують реальні загрози того, що після винесення судом рішення у справі та у разі його задоволення, відповідач в черговий раз не буде його виконувати (а.с. 51-52).

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 14.11.2016 заяву ОСОБА_2 задоволено частково. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_3 (а.с. 58-59).

В апеляційній скарзі особа, яка не брала участі у справі - ОСОБА_1 посилаючись на порушення його права як власника оскаржуваного нерухомого майна, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 . Зазначає, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 131120394 від 17.07.2018 він є власником оскаржуваної квартири.

Набуття права власності на квартиру відбулося в порядку звернення на неї стягнення, оскільки вона виступає забезпеченням за Кредитним договором №53016 від 30.11.2011 на підставі Договору іпотеки б/н від 30.11.2011, посвідченим ПН КМНО Власенко І.В., зареєстрованим в реєстрі за № 1977.

У зв`язку з тим, що квартира 30.11.2011 передана ОСОБА_3 в іпотеку в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитом, усі подальші арешти та обтяження які накладались на неї після цієї дати, мають нижчий пріоритет ніж кредитне зобов`язання. А тому, ОСОБА_2 не міг стягнути заборгованість за рахунок квартири до моменту повного виконання ОСОБА_3 зобов`язань за Кредитним договором. Оскільки ОСОБА_1 є кредитором за Кредитним договором та іпотекодержателем за Договором іпотеки, відповідно першочергове право задоволення кредиторських вимог за рахунок Квартири належить йому (а.с. 117-119).

19.06.2020 представником позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначається, що у зв`язку з укладенням Договору №134/К «Про відступлення (купівлі-продажу) прав» від 26.01.2018 відбулася заміна кредитора ПАТ «Дельта Банк», який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на фізичну особу ОСОБА_1 (апелянт), який не є юридичною особою та фінансовою установою, а тому не може надавати фінансові послуги.

При чому, в ухвалі Оболонського районного суду м. Києва від 18.03.2019 у справі №756/842/13-ц за заявою ОСОБА_1 про заміну позивача у справі за позовом ПАТ «АСТРА-БАНК» до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про солідарне стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено у задоволені заяви ОСОБА_1 , оскільки останній не може бути належним правонаступником кредитодавця у спірних правовідносинах. Тому, не зважаючи на те, що ОСОБА_1 звернув стягнення на предмет іпотеки та в реєстрі наявний запис про право власності апелянта на арештовану квартиру, за відсутності правових підстав такого звернення ОСОБА_1 не може вважатись належним власником спірного нерухомого майна.

31.07.2020 ОСОБА_1 подав відповідь на відзив, в якій вказує на те, що правовідносини між ним та ОСОБА_3 склалися в рамках Кредитного договору, у зв`язку з чим він як іпотекодержатель реалізував своє першочергове право на задоволення вимог за рахунок заставного майна. Жодного відношення до правовідносин за Кредитним договором, ОСОБА_2 немає, тому якщо у ОСОБА_3 є якісь невиконані перед ОСОБА_2 грошові зобов`язання, то він має право стягувати її в порядку згідно законодавства.

В судовому засіданні апелянт ОСОБА_1 підтримав подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив задовольнити її.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторони, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає не задоволенню, з наступних підстав.

В статті 149 ЦПК України передбачено забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 06.06.2013, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05.06.2014, стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та другого відповідача на користь ПАТ «Астра Банк» заборгованість за кредитним договором № 53016 від 30.11.2011 станом на 20.12.2012 у сумі 1 141 046, 20 грн. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 перед ПАТ «Астра Банк» за кредитним договором №53016 від 30.11.2011 станом на 20.12.2012 у сумі 1 141 046,20 грн. було звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 , виданого Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) 16.12.2005, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки нерухомого майна під час проведення виконавчих дій.

20.03.2014 відділом державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві було відкрито виконавче провадження № 42540698, на виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення Оболонського районного суду м. Києві від 06.06.2013.

Під час здійснення виконавчого провадження № 42540698, об`єкт нерухомого майна, а саме: квартира АДРЕСА_1 , була реалізована на електронних торгах, переможцем і, відповідно, власником яких став ОСОБА_1 , що підтверджується протоколом електронних торгів № UA-EA-2017-12-15-000240-bвід 28.12.2017 (а.с. 150-151).

Частиною 1 статті 158 ЦПК України визначено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Частиною 1 статті 42 ЦПК України передбачено, що у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_1 не є учасником даної справи, тому він не є особою, якій законом надано право на оскарження ухвали щодо вжитих заходів забезпечення позову. Крім того, на момент постановлення оскаржуваної ухвали, у 2016 році, апелянт не був власником квартири АДРЕСА_1 , відповідно відсутні підстави вважати порушеними будь-які його права на зазначене нерухоме майно.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі - ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 14 листопада 2016 року про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договорами позики залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений 09 лютого 2021 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді Р.В. Березовенко

Г.І. Мостова