справа № 274/6644/21
провадження № 2/0274/1896/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

06.12.2021 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: судді Вдовиченко Т.М., з участю секретаря судового засідання - Рудич М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичева Житомирської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Приватне акціонерне товариство "«НАСК «Оранта» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В с т а н о в и в :

В жовтні 2021 року позивач Публічне акціонерне товариство «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» звернулось до суду в порядку цивільного судочинства з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 09.09.2019 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №К141718, предметом якого є страхування транспортного засобу «Renault» д.н.з. НОМЕР_1 .

22.10.2019 року сталася ДТП за участю автомобіля «Renault» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Chery» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Відповідно до постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 14.11.2019 року у справі №296/10513/19 ДТП сталася внаслідок порушення водієм автомобіля «Chery» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 правил дорожнього руху, тобто вчинення ним правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

До ПАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» із заявою звернувся страхувальник з приводу виплати страхового відшкодування, у зв`язку із ДТП, яка є страховим випадком відповідно до умов договору страхування. ПАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», на підставі страхового акту №91 від 03.01.2020 року та розрахунку страхового відшкодування до нього, здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 17246,00 грн.

Оскільки цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Chery» д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта», яке виплатило ПАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» 9197,37 грн. - страхового відшкодування. Відповідно, вважає, що відповідач у порядку статті 1194 ЦК України має відшкодувати різницю між понесеними ним збитками (виплаченим страховим відшкодуванням) та виплаченим (покритим) ПАТ «НАСК «Оранта» страхового відшкодування, що складає 8048,63 грн., що й стало підставою звернення до суду із цим позовом.

Тому позивач просив стягнути з ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 8048,63 грн. та 2270,00 грн. судового збору.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак на адресу суду від нього надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча згідно ст.128 ЦПК України про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, не повідомив відповідач і про причини своєї неявки в судове засідання.

Представник третьої особи ПАТ «НАСК «Оранта» в судове засідання не з`явився, 12.11.2021 надіслав пояснення, згідно якого, вважає позовні вимоги ПАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» безпідставними та недоведеними, просить відмовити в їх задоволенні.

Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 22.10.2019 о 16 год. 00 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Chery А15 Amulet» д.н.з. НОМЕР_2 , на парковці, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпеці та скоїв зіткнення з автомобілем «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався позаду. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 14.11.2019 року у справі №296/10513/19, яка набула чинності 25.11.2020, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України, із накладенням адміністративного стягнення - штрафу.

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою ( ст. 82 ЦПК України).

Так, згідно ремонтної калькуляції №19-0257971 від 28.11.2019 та страхового акту №91 від 03.01.2020 року та розрахунку страхового відшкодування до нього, вартість збитку завданого автомобілю «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_1 належного ОСОБА_2 , визначено у сумі 17246,00 грн., виплата якої з урахуванням розрахунку про розмір відшкодування шкоди, зробленого позивачем, здійснена ним в сумі 17246,00 грн. відповідно до платіжного доручення № 3Р001150 від 08.01.2020 року.

Оскільки цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Chery А15 Amulet» д.н.з. НОМЕР_2 , належного ОСОБА_1 , була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» відповідно до полісу № АМ/9587306, яке виплатило 9197,37 грн. - страхового відшкодування. Відповідно, вважає, що відповідач у порядку статті 1194 ЦК України має відшкодувати різницю між понесеними ним збитками (виплаченим страховим відшкодуванням) та виплаченим (покритим) ПАТ «НАСК «Оранта» страхового відшкодування, що складає 8048,63 грн.

Відповідно до ст. 8 Закону № 85/96-ВР страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (ст.1194 ЦК України).

На підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» вважає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно, у зв`язку з проведеною позивачем регламентною виплатою страхувальнику у позивача виникло право зворотної (регресної) вимоги до винної у дорожньо-транспортній пригоді особи - відповідача.

Так, до страховика, відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України).

Так, Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 20 січня 2016 року розглянув справу № 6 - 2808 цс 15, предметом якої був спір про відшкодування шкоди.

При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред`явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Окрім того, страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право самостійно обирати спосіб захисту порушеного права, зокрема до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплати страхового відшкодування, така правова позиція узгоджується із висновками Верховного Суду.

Таким чином, суд вважає вимоги позивача про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги судом не встановлені.

Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 141 ЦПК України.

Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір - 2270,00 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 12-13, 76- 81, 89, 211, 247, 258, 262, 264, 265, 268, 273,280-282, 354 ЦПК України, суд -

В и р і ш и в :

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Приватне акціонерне товариство "НАСК "Оранта" про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 ) на користь на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (юридична адреса: 04050, м. Київ, вул. Глибочицька, 44 ), , МФО 380269, сплачене страхове відшкодування в розмірі 8048,63 грн., а також судові витрати в сумі 2270,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.М.Вдовиченко