Ухвала

15 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 320/623/16-ц

провадження № 61-1358ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Запорізького апеляційного суду від 24 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю і поділ майна, набутого за час спільного проживання,

ВСТАНОВИВ:

20 січня 2021 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Запорізького апеляційного суду від 24 листопада 2020 року у вказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 28 січня 2021 року вказану касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення виявлених недоліків, а саме: надати уточнену редакцію касаційної скарги із зазначенням підстав касаційного оскарження судового рішення, сплатити судовий збір.

У лютому 2021 року до Верховного Суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору, у якій, посилаючись на скрутний майновий стан, відсутність працевлаштування, перебування на утримані батьків, просить звільнити від сплати судового збору. До заяви додано копію квитанції на суму 39,50 грн, роздруківку безкоштовного запиту з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб та громадських формувань, довідку про місце проживання ОСОБА_4 , довідку про доходи ОСОБА_4 за грудень 2020 року, довідку про доходи ОСОБА_5 за грудень 2020 року, копії квитанцій на оплату послуг з теплопостачання за листопад 2020 року, послуг з управління багатоквартирним будинком за листопад 2020 року, послуг з електропостачання за листопада 2020 року, послуг із газопостачання за листопад, грудень 2020 року.

Вивчивши доводи заяви про звільнення від сплати судового збору, суд дійшов висновку про те, що воно не підлягає задоволенню.

Згідно з частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Спеціальним законом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Заявником не надано належних доказів на підтвердження того, що 5 відсотків розміру річного доходу заявника за 2020 рік не перевищує розміру судового збору, який підлягає сплаті за подання касаційної скарги (8 074,20 грн), а тому відсутні підстави для звільнення його від сплати судового збору.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Верховний Суд звертає увагу заявника на те, що обставини, зазначені у заяві, не є безумовною підставою для звільнення заявника від сплати судового збору або відстрочення його сплати, оскільки не підтверджують з достовірністю скрутний майновий стан.

Наведені заявником доводи не дають достатніх підстав для звільнення від сплати судового збору або його відстрочення, що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Ураховуючи викладене, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги, розмір якого визначений в ухвалі Верховного Суду від 28 січня 2021 року, якою касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишена без руху, або надати інші докази на підтвердження його майнового стану за останній рік до моменту подання касаційної скарги.

Крім того, заявник не надав суду уточнену редакцію касаційної скарги із зазначенням підстав касаційного оскарження судового рішення, а також не надіслав суду копії уточненої редакції касаційної скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників.

Таким чином, недоліки касаційної скарги не усунуто.

За змістом частини другої статті 127 ЦПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений в тому числі і за ініціативою суду.

Верховний Суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги.

Керуючись частиною другою статті 127, 185 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Продовжити представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_2 строк для усунення зазначених недоліків касаційної скарги до 09 березня 2021 року, але не більше десяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали суду, касаційна скарга буде визнана неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак