ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 542/63/21 Номер провадження 22-ц/814/2590/21Головуючий у 1-й інстанції Афанасьєва Ю. О. Доповідач ап. інст. Кривчун Т. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.

Суддів: Дряниці Ю.В., Чумак О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк»

на рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 22 вересня 2021 року

по справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И В :

У січні 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до місцевого суду з вказаним позовом до ОСОБА_1 , посилаючись на те, що, відповідно до укладеного між сторонами по справі договору №б/н від 09.01.2009 року банком відкрито картковий рахунок на ім`я позичальника із початковим кредитним лімітом у розмірі 500,00 грн., та надано відповідачу у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 3900,00 грн.

Вказують, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг.

Зазначають, що позивач свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, при цьому відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 30.11.2020 року має заборгованість в загальній сумі - 12379,37грн., з яких 10188,65грн - заборгованість за тілом (простроченим) кредиту, 2190,72грн заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України.

З урахуванням наведеного прохали, з урахуванням законодавчо закріпленого права особи вимагати від боржника повернення лише частини боргу, стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №б/н від 09.01.2009 року станом на 30.11.2020 року у сумі 10188,65грн та вирішити питання судових витрат.

Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 22 вересня 2021 року в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовлено.

З рішенням місцевого суду не погодився позивач, представник якого, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, недоведеність обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі, вирішити питання судових витрат.

В обґрунтування доводів скарги зазначають, що в Заяві позичальника було зазначено: тип карти Універсальна, валюта гривня, початковий кредитний ліміт 500грн, базова відсоткова ставка 3% на місяць (36% річних). Окрім того, вказують, що ОСОБА_1 було підписано Довідку про умови користування з використанням кредитної карти «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» де визначено: - пільговий період (355днів); - базова відсоткова ставка - 3% на місяць (36% річних); - розмір та строк внесення щомісячних платежів; - розмір комісії за кредитне обслуговування. Тобто, сторонами при укладенні кредитного договору було досягнуто всіх істотних умов.

Зауважують, що Банком було надано до справи первісні бухгалтерські документи про видачу та сплату коштів за Кредитом, а саме виписку по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, які в повній мірі підтверджують розмір такої.

Вважають, що з урахуванням того, що наданий позичальнику кредит є поновлювальною кредитною лінією, висновок суду про відсутність боргу є помилковим.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

У відповідності до ч.ч.1-5 ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права . Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч.1 ст.264 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Судом першої інстанції установлено, що, згідно витягу зі статуту, позивач є правонаступником Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (а.с.41-42).

Як убачається з матеріалів справи, 09.01.2009 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №б/н, за яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту 500,00грн на картковий рахунок, зі сплатою 3% на місяць. Укладений між сторонами договір складається із Заяви позичальника (а.с.24), Довідки про умови кредитування з використання кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (а.с.25), Умов та правил надання банківських послуг (а.с.26-31).

Згідно даних доданої до матеріалів справи Довідки про умови кредитування з використання кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», вбачається тип кредиту - «відновлювальна кредитна лінія», визначено основні умови кредитування, інформація щодо процентної ставки 3% на місяць, що становить 36% річних, порядок повернення кредиту, додаткова інформація; дана довідка підписана ОСОБА_1 09.01.2009 року (а.с.25).

За укладеним 09.01.2009 року кредитним договором №б/н між позивачем та відповідачем, ОСОБА_1 було надано наступні кредитні карти: № НОМЕР_1 , дата відкриття 09.01.2009р. з терміном дії до 06/12; № НОМЕР_2 , дата відкриття 31.07.2012р. з терміном дії до 03/16; № НОМЕР_3 , дата відкриття 03.12.2012р. з терміном дії до 03/16; № НОМЕР_4 , дата відкриття 07.05.2013р. з терміном дії до 06/16; № НОМЕР_5 , дата відкриття 11.08.2017р. з терміном дії до 07/21; № НОМЕР_5 , дата відкриття 03.10.2017р. з терміном дії до 07/21 (а.с.23).

Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, після укладення договору від 09.01.2009 року №б/н, старт карткового рахунку відбувся 09.01.2009р. та встановлено кредитний ліміт в розмірі 500,00грн, в подальшому кредитний ліміт неодноразово змінювався, та 31.01.2017 року кредитний ліміт було установлено в 3900,00грн, після чого, 20.07.2018 року кредитний ліміт було зменшено до 0,00грн (а.с.22).

Також, з виписки за укладеним між сторонами кредитним договором, вбачається рух коштів за картковими рахунками відповідача станом на 03.12.2020р. (а.с.15-21).

Відповідно до наданих банком розрахунків, станом на 30.11..2020 року заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором складає: 12975,87грн., з яких: 10188,55грн заборгованість за кредитом (тілом, простроченим); 2190,72грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України (а.с.6-14).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що з виписки по рахунку відповідача вбачається, що загальна сума отриманих ОСОБА_1 коштів складає 8466,50грн, а повернутих 13366,73грн, відтак, є підтвердженим факт сплати відповідачкою ОСОБА_1 тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), яка заявлена до стягнення Банком в межах даного судового провадження.

Проте, такі висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим по справі обставинам та нормам матеріального права, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

У відповідності до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема, щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до положень статей 526, 530, 1046, 1054 Цивільного кодексу України на підставі кредитного договору у позичальника виникає обов`язок з повернення наданих йому банком грошових коштів (кредиту) та сплати процентів у встановлені договором строки (терміни).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Аналізуючи зазначені норми права та встановлені обставини, суд приходить до висновку, що, оскільки фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також, враховуючи вимоги ч.2 ст.530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання відповідачем обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, позивач має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати відповідачем обов`язку з повернення, зокрема, фактично отриманої суми кредитних коштів.

Як убачається з матеріалів справи, зокрема, розрахунку заборгованості та з урахуванням суми позовних вимог, станом на 30.11.2020 року заборгованість ОСОБА_1 перед Банком за тілом кредиту становила 10188,65грн (заборгованість за простроченим тілом кредиту).

Як убачається з Довідки про умови кредитування, підписаної відповідачем, та не спростовано сторонами, кредитний ліміт на виданій ОСОБА_1 кредитній карті був наданий у вигляді поновлювальної кредитної лінії, тобто, після сплати кредитних коштів, позичальник може знову ними користуватись. Відтак, висновок місцевого суду про здійснення відповідачем переплати за наданим кредитом, колегія суддів оцінює критично.

З урахуванням наведеного вище, а саме факту наявності саме поновлювальності кредитної лінії, суд апеляційної інстанції не може погодитись з висновком місцевого суду про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості, яка є саме заборгованістю за простроченим тілом кредиту, оскільки після пред`явлення вимоги про повернення коштів, Банк має право на отримання від позичальника простроченого тіла кредиту, який є кредитом, наданим ОСОБА_1 та нею не повернутим.

Відповідно до вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача 10188,65 грн. - заборгованості за тілом (простроченим) кредиту, оскільки відповідач, отримавши від банку вказану суму, її не повернув.

У зв`язку з наведеним рішення суду підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення по суті вимог.

Статтею 141 ЦПК України визначено механізм розподілу судових витрат між сторонами, частиною один якої встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, при подачі позову Банком було сплачено 2102,00грн судового збору, а при подачі апеляційної скарги 3153,00грн, відтак, оскільки даною постановою вимоги Банку задоволено, то відповідні суми судових витрат підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у визначеному розмірі 5255,00грн.

У відповідності до п.п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, п.п.3,4 ч.1 ст.376, ст.ст.382,383 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк",- задовольнити.

Рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 22 вересня 2021 року, - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 09.01.2009 року станом на 30.11.2020 року в сумі 10188,65грн (десять тисяч сто вісімдесят вісім гривень 65коп) (тіло прострочене кредиту).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» 5255,00грн (п`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять гривень) судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ Т.О. Кривчун

СУДДІ Ю.В. Дряниця

О.В. Чумак