ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9599/21 Справа № 205/4386/21 Суддя у 1-й інстанції - Остапенко Н. Г. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2021 року Дніпровський Апеляційний суд у складі: головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,

за участю секретаря - Піменової М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2021 року,-

В С Т А Н О В И В:

27 травня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину. Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_1 з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з липня 2016 року. Від фактичних шлюбних відносин у сторін народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачем, перебуває на її утриманні та потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. ОСОБА_2 добровільно матеріальну допомогу на утримання не надає, інтересами сім`ї не цікавиться. Відповідач працездатний, інших дітей на утриманні не має, а тому може сплачувати аліменти на утримання позивача та дитини. На підставі викладеного позивач, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття та закінчення навчання; стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку; стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину у розмірі 3000 грн. щомісяця, починаючи з 01.01.2021 року.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини-задоволено частково. Вирішено, стягувати щомісяця з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.05.2021 року і до повноліття дитини. Стягувати щомісяця з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 3-х річного віку, починаючи з 27.05.2021 року і до ІНФОРМАЦІЯ_5. В задоволенні позову в іншій частині-відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у розмірі 1816 грн.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просив, змінити рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання сина, з 1/4 частини заробітку (доходу) на 1/6 частини заробітку щомісячно, починаючи з 27.05.2021 року і до повноліття дитини, а також в частині - на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 3-х річного віку, змінити на 1/12 частини стягнення аліментів, починаючи з 27.05.2021 року і до ІНФОРМАЦІЯ_5, в іншій частині залишити без змін (а.с.222-225).

В іншій частині позовних вимог рішення суду сторонами не оскаржується, а тому апеляційним судом не ревізується.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що від фактичних шлюбних відносин ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

У ході судового розгляду також встановлено, що відповідач працює у ПАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» на посаді токаря-розточувальника, дохід за період з лютого 2021 року по липень 2021 року відповідно до довідки про доходи становить 193 108,47 грн. (а.с. 158).

Матеріалами справи підтверджено, що від шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , який рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2012 року було розірвано (а.с. 160), у них народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 51).

Із заяви ОСОБА_4 вбачається, що відповідач з 2012 року добровільно надає кошти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1 000 грн. на місяць (а.с. 48).

ОСОБА_6 є матір`ю відповідача ОСОБА_2 , пенсіонеркою та відповідно до наданих копій медичних документів (а.с. 36-44) за станом здоров`я потребує постійного амбулаторного лікування, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, обов`язок надавати яку ст. 202 СК України покладено на відповідача.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем надаються кошти на утримання дитини від першого шлюбу та допомога матері, виходячи з принципу справедливості та розумності, з урахуванням розмірів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та мінімального розміру аліментів, встановленого СК України, суд вважав за необхідне визначити розмір аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.05.2021 року і до повноліття дитини, а також визначити розмір аліментів на утримання ОСОБА_1 у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 3-х річного віку, починаючи з 27.05.2021 року і до ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відмовляючи в іншій частині позовних вимог, суд виходив із того, що позивачем їх не доведено, що є її процесуальним обов`язком (частина перша статті 81 ЦПК України).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Відповідно до положень ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; ч.3 ст.181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина; ст.182 СК України - при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аналогічні роз`яснення містить п.17 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Крім того, ч.ч.2, 4 ст.84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Із аналізу вказаних норм матеріального закону випливає, що дружина має право на утримання від чоловіка за умови, що здійснює догляд за дитиною до досягнення дитиною трьох років, та за умови того, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При цьому, наявність у чоловіка можливості сплачувати такі аліменти, є обов`язковою умовою для їх стягнення.

Згідно із ч. ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Положеннями ст. 182 СК України передбачено, що при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених статтею 184 СК України.

Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право дружини на утримання виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) вагітність або проживання з нею дитини, яка не досягла трьох років або шести років, якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку; 2) походження дитини від чоловіка (кровне споріднення) або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення, факт біологічного походження); 3) здатність чоловіка надавати матеріальну допомогу.

Для виникнення у дружини права на аліменти від її чоловіка потрібна сукупність вказаних вище фактів.

В той же час при вирішенні питання про розмір таких аліментів на утримання дружини необхідно враховувати положення ч. 4 ст. 84 СК України, відповідно до якої право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Колегія суддів вважає, що за наведених обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення аліментів та визначення розміру аліментів, на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, у розмірі 1/8 частини всіх його доходів, щомісячно, при цьому суд першої інстанції врахував матеріальне становище відповідача та сплату ним аліментів на дитину від першого шлюбу та перебування на утриманні матері.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не дотримався принципу справедливості та розумності, оскільки не було враховано, що позивач працює, колегія суддів не бере до уваги, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України, право на отримання аліментів має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює. Крім того відповідачем не надано доказів на підтвердження не спроможності сплачувати аліменти на утримання дружини.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судом першої інстанції надано правильну правову оцінку обставинам й доказам по справі у відповідності до вимог ст. 80 ЦПК України, й правильно визначено розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 1/4 частини на утримання дитини та 1/8 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 27.05.2021 року до виповнення малолітній дитині трирічного віку, а тому колегією суддів відхиляються доводи апеляційної скарги щодо наявності правових підстав для зменшення розміру аліментів.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду в оскарженій частині - без змін.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2021 року в частині, що оскаржується - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді: