Головуючий у першій інстанції Домусчі Л.В.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

09.12.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

Головуючого Цюри Т.В.

Суддів Гірняк Л.А., Комлевої О.С.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Адміністрація морських портів України", третя особа: Міністерство інфраструктури України, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18 травня 2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 жовтня 2017 року у цивільній справі522/15643/17 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», за участю третьої особи Міністерства інфраструктури України, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено.

Поновлено ОСОБА_1 строк на перегляд рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 жовтня 2017 року по справі 522/15643/17 за позовом у цивільній справі ОСОБА_1 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», за участю третьої особи Міністерства інфраструктури України, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 жовтня 2017 року по справі 522/15643/17 за позовом у цивільній справі ОСОБА_1 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», за участю третьої особи: Міністерства інфраструктури України, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано.

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», за участю третьої особи: Міністерства інфраструктури України, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено частково.

Визнано незаконним наказ Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» від 26 липня 2017 року №789-к «по особовому складу» про звільнення ОСОБА_1 - першого заступника Голови, із займаної посади з 26.07.2017 року за п.1 ст. 40 КЗпП України - у зв`язку із скороченням штату.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника Голови Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» з 26 липня 2017 року.

Стягнуто з Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (код ЄДРПОУ № 38727770) на користь ОСОБА_1 (ІІН № НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 26.07.2017 року по 19.07.2018 року у розмірі 3 143 927,23 грн (три мільйона сто сорок три тисячі дев`ятсот двадцять сім гривен двадцять три копійки), з відрахуванням із зазначеної суми податків та обов`язкових платежів.

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням суду, Державне підприємство "Адміністрація морських портів України"подало до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права просить суд скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 травня 2021 року в частині задоволення вимог ОСОБА_1 та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Залишити в силі рішення Приморського районного суду м.Одеси від 09.07.2017 року. Стягнути з ОСОБА_1 на користь державного підприємства «Адміністрація морських портів України» сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 13920,00 грн.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02 липня 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 травня 2021 року за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Адміністрація морських портів України", третя особа: Міністерство інфраструктури України, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а ухвалою цього ж суду від 03.08.2021 року призначено розгляд справи у приміщенні Одеського апеляційного суду.

06.12.2021 року до канцелярії Одеського апеляційного суду надійшла заява від ОСОБА_1 про забезпечення позову, у якій останній просить апеляційний суд вжити заходи забезпечення позову до вирішення справи 522/3147/20 по суті, заборонити Державному підприємству "Адміністрація морських портів України" зміну істотних умов трудового договору та застосування негативних заходів впливу до ОСОБА_1 , шляхом збереження відповідачем умов трудового договору Позивача, діючого станом на дату 26.07.2017, з якої ОСОБА_1 поновлений на роботі рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 18.05.2021 року у справі №522/15643/17, а саме заборонити:

- звільнення,

- примушування до звільнення,

- притягнення до дисціплінарної відповідальності,

- переведення,

- атестація,

- зміну умов праці,

- відмову в призначенні на вищу посаду,

- відмову в наданні відпустки,

- відсторонення від роботи чи посади,

- будь яку іншу форму дискримінації позивача тощо.

В обґрунтування вищевказаної заяви про забезпечення позову, ОСОБА_1 посилається на те, що вже кілька років тривають судові процеси між ним ОСОБА_1 та ДП "Адміністрація морських портів України". Зокрема, як зазначає заявник, багаторазові намагання позбавитись його оформлюються фіктивними скороченнями (справа №522/15643/17 та №522/10065/19), незаконним відстороненням (шляхом не допуску його на робоче місце, справа №522/3147/20) та невиплатою з 2017 року по теперішній час соціальних виплат, які повинні виплачуватись згідно до Колдоговору діючого в ДП «АМПУ».

ОСОБА_1 , також зазначає, що ДП «АМПУ» постійно нехтує законодавством України та намагається не виконувати судові рішення та зловживати процесуальними правами,

зокрема:

-починаючи з 2017 року ДП «АМПУ» перестало односторонньо, без попередження про зміну істотних умов трудового договору ОСОБА_1 , виплачувати соціальні виплати, які належать до сплати згідно до Колдоговору діючому на підприємстві;

-26.07.2017 року ОСОБА_1 було звільнено з ДП «АМПУ» у зв`язку із скороченням посади. Багато років судових процесів по справі №522/15643/17 встановило, що на дату звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника голови ДП «АМПУ» 26.07.2017 року - посада першого заступника голови ДП «АМПУ» зі штатного розпису ДП «АМПУ» не була скорочена;

-20.07.2018 року між ОСОБА_1 та ДП «АМПУ» було підписано новий трудовий договір. 31 жовтня 2019 року, без оформлення розпорядчого документа по ДП «АМПУ», ОСОБА_1 був недопущений на територію підприємства, що підтверджується Актом - недопуску від 31.10.2019 року;

-рішенням Приморськогорайонного суду м. Одеси від 17.09.2020 року по справі №522/3147/20 визнано незаконним відсторонення ДП «Адміністрацією морських портів України» ОСОБА_1 31.10.2019 року від здійснення виконання ним обов`язків 1-го заступника голови ДП «Адміністрація морських портів України» згідно трудового договору укладеного 20.07.2018 року шляхом недопущення його на робоче місце в ДП «Адміністрація морських портів України», рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. ОСОБА_1 , після прийняття рішення Приморським районним судом м. Одеси від 17 вересня 2020 року, було надіслано в ДП «АМПУ» листа, про готовність згідно до ст. 235 КЗпП України приступити до роботи негайно, але відповіді ОСОБА_1 не отримав;

-лікарняні ОСОБА_1 за період з 01.07.2019 по 28.10.2019 року досі не оплачені, з підстав відсутності відповідного оформлення та надсилання ДП «АМПУ» документів до відповідного соціального фонду;

-згідно до рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 травня 2021 року по справі №522/15643/17 провадження №8/522/15/21, наказ про звільнення ОСОБА_1 скасовано, ОСОБА_1 поновлений на посаді першого заступника голови ДП «АМПУ» з 27.07.2017 року.Поновлення на роботі та виплата суми 273 080 гривень 49 копійок підлягали негайному виконанню. 19.05.2021 в ДП «АМПУ» ОСОБА_1 був ознайомленийз наказом №233-к від 19.05.2021 року, про поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника Голови ДП «АМПУ» з 26.07.2017 року. 25.05.2021 року ОСОБА_1 було видано копію його трудової книжки. У записі трудової книжки під №31 від 19.05.2021 року, зазначено «Запис за №30 є недійсним» без зазначення наслідків такого скасування, що робить цей запис не відповідним вимогам Інструкції по трудових книжках, а саме пунктам 2.2,2.3,2.4,2.10 Інструкції по трудових книжках. Відповідно запис за №31 трудовій книжці ОСОБА_1 підлягає виправленню.Однак станом на 30.11.2021 р., відповідний запис у трудову книжку ОСОБА_1 не зроблено. Також 19.05.2021 року ОСОБА_1 листом до ДП «АМПУ» запропонував добровільно виконати рішення суду в частині негайного виконання по оплаті вимушеного прогулу в розмірі посадового окладу, однак відповіді-погодження від ДП «АМПУ» до ОСОБА_1 не надходило та кошти добровільно виплачені не були. Проте, в непроцесуальний спосіб до керівництва Приморського районного суду м. Одеса були надіслані листи з ціллю введення керівництва судув оману та перешкоджанню видачі виконавчого листа Наконечному ОСОБА_2 по справі №522/15643/17. 28.05.2021 року на підставі заяви ОСОБА_1 та виконавчого листа від 19.05.2021 року, виданого Приморським районним судом м.Одеси у справі № 522/15643/17 державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчуком К.П. було відкрито виконавче провадження № 65591160.Однак, ДП «АМПУ» негайно, зловживаючи процесуальними правами розпочало «юридичні диверсії» проти ОСОБА_1 з метою не виконувати судове рішення, а саме 22.06.2021 року звернулося до Приморського районного суду м.Одеси зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця, зацікавлена особа: Шевченківський районний ВДВС у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), державний виконавець Савчук К.П., стягувач ОСОБА_1 . Крім того, як зазначає ОСОБА_1 , 02.08.2021 року, йому також стало відомо про наявність ухвали Окружного адміністративного суду м.Києва по справі №640/21147/21 про забезпечення позову до подання позовної заяви, яка подана ДП «АМПУ» до Державного виконавця Шевченківського районного відділу ДВС у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Савчука К.П. та третьої особи, без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_1 , де представник ДП АМПУ - Ревенко О.В. звернувся із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом: заборони державному виконавцю Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчуку К.П. та будь-яким іншим державним виконавцям Шевченківського районного від ділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) до набрання законної сили рішенням суду у даній справі вчиняти дії зі списання арештованих грошових коштів у сумі 273 080,49 грн. з рахунків ДП АМПУ у виконавчому провадженні № 65591160, яке відкрито 28.05.2021; зупинити стягнення за виконавчим листом від 19.05.2021, виданим Приморським районним судом м. Одеси у справі № 522/15643/17, у виконавчому провадженні № 65591160, яке відкрито 28.05.2021 державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчуком К.П., до моменту набрання законної сили рішенням суду у даній справі; заборонити Шевченківському районному відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) до набрання законної сили рішенням суду у даній справі вчиняти дії зі списання арештованих грошових коштів у сумі 273 080,49 грн. з рахунків ДП АМПУ у виконавчому провадженні № 65591160, яке відкрито 28.05.2021.

Таким чином, ОСОБА_1 зазначає, що з урахуванням наведеного в діях ДП «АМПУ» вбачається систематичне зловживання процесуальними правами та порушення діючого законодавства з ціллю здійснення заходів негативного впливу на нього.

Більш того, ОСОБА_1 також зазначає, що 08.11.2021 року його повідомили про зміну істотних умов праці, а саме зниження заробітної плати майже в тричі, з чого також вбачається намагання ДП «АМПУ» продовжувати заходи негативного впливу на нього.

Заявник також посилається на те, що для захисту своїх трудових прав, він в 2018 році вступив у Первинну профспілку працівників ДП «АМПУ» та входить до складу виборного профспілкового органу ППП і є його головою. За допомогою профспілкового органу вивчалися можливі мотиви застосування до ОСОБА_1 дискримінаційних заходів з боку ДП «АМПУ» по зміні умов оплати праці в бік погіршення та розглядалася можливість застосування цих негативних заходів впливу на ОСОБА_1 , а саме позбавлення ОСОБА_1 прав за його діючим з 2015 року трудовим договором щодо почасово-преміальної системи оплати праці та розміру посадового окладу, встановленого у 2016 році (280 000 грн. на місяць), у зв`язку з його повідомленням у 2018 році про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України «Про запобігання корупції» посадовими особами ДП «АМПУ» (надалі - повідомлення про корупцію).

Повідомлення про корупцію ОСОБА_1 рапорт від 02.10.2018 № 1717-р не отримало реакції від в.о. Голови ДП «АМПУ» у вигляді проведення відповідного антикорупційного розслідування (перевірки) та залишилось у ДП «АМПУ», як свідчення наявності попередження ОСОБА_1 про зловживання у економічній сфері діяльності ДП «АМПУ».

Наслідком цього попередження ОСОБА_1 власника про корупційні правопорушення від 02.10.2018 № 1717-р було намагання в.о. Голови ДП «АМПУ» звільнити ОСОБА_1 у квітні - червні 2019 року, але процедура звільнення була скасовано після здійснення профспілкою заходів щодо скасування незаконного звільнення та після подання позову ОСОБА_1 до суду з підстав порушення ДП «АМПУ» трудового законодавства щодо процедури звільнення ОСОБА_1 .

Посилаючись на ч. 1 ст. 53-3 Закону України «Про запобігання корупції», відповідно до якої, права викривача виникають з моменту повідомлення інформації про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону, ОСОБА_1 зазначає, що з моменту подання їм до ДП «АМПУ» повідомлення про корупцію рапорта від 02.10.2018 № 1717-р у нього виникли права викривача (імунітет викривача) та відповідно при прийнятті рішень щодо трудових прав викривача ДП «АМПУ» повинно застосовувати приписи ст. 53-3, 53-4 Закону України «Про запобігання корупції».

З урахуванням вищевикладеного, ОСОБА_1 зазначає, що виходячи з подання ним 02.10.2018 № 1717-р повідомлення про корупцію, він є викривачем з 02.10.2018 та відповідно на нього розповсюджуються гарантії, визначені приписами ст.ст. 2-1, ч. 6 ст. 32 КЗпП України, ч.ч. 1,3,4 ст. 53-4 Закону України «Про запобігання корупції», а ДП «АМПУ» повинно дотримуватися цих норм щодо запобігання дискримінаційних заходів стосовно викривача ОСОБА_1 .

Тому, з урахуванням приписів ч.10 ст.150 ЦПК України заявник просить задовольнити його заяву про забезпечення позову.

Дослідивши матеріали справи та заяву про забезпечення позову, колегія суддів приходить до наступного.

Так, відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

В порядку ст. 150 ЦПК України, видами забезпечення позову, зокрема може бути, зокрема заборона вчиняти певні дії.

Забезпечення позову є цивільно-процесуальним заходом, що вживається судом та направлений на захист матеріально-правових інтересів позивача, що гарантують реальне виконання судового рішення.

У відповідності до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі N 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: "співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам".

При вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням адекватності вимог заявника, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті. Зазначене обмеження не поширюється на забезпечення позову шляхом зупинення рішень, актів керівника або роботодавця про застосування негативних заходів впливу до позивача (звільнення, примушування до звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, відмова в наданні відпустки, відсторонення від роботи чи посади, будь-яка інша форма дискримінації позивача тощо) у зв`язку з повідомленням ним або його близькими особами про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України «Про запобігання корупції».

Так, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, ОСОБА_1 посилався на захист його порушених трудових прав, як негативний наслідок від повідомлення ним про дії ДП «АМПУ», які він вважає такими, що охоплюються Законом України «Про запобігання корупції» і становлять корупційне правопорушення.

Предмет спору визначений в позовній заяві дає підстави для висновку про те, що між сторонами дійсно виник спір, при цьому апеляційний суд виходить з того, що обґрунтованість позовних вимог, достатність наданих доказів та переконливість наведеного обґрунтування не можуть бути предметом перевірки суду під час вирішення питання про забезпечення позову та ці питання підлягають з`ясуванню саме під час вирішення спору по суті.

Крім того, приймаючи судове рішення по даній заяві, апеляційний суд враховує, що заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення. Також враховується охорона прав і інтересів учасників справи та інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи вищевказані норми, вивчивши доводи ОСОБА_1 , викладені у заяві про забезпечення позову, заявлені вимоги, апеляційний суд приходить до висновку, що заяву про забезпечення позову, слід задовольнити, оскільки існує загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Крім того, суд звертає увагу, що заборона ДП «АМПУ» змінювати істотні умови трудового договору не є вирішенням спору по суті, а лише є тимчасовим заходом забезпечення позову до розгляду справи по суті.

З урахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає за можливе задовольнити подану заяву, застосувавши вид забезпечення позову визначений заявником.

Згідно з ч. 7 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.1 ст.157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 389, ст. 390 ЦПК України ухвала апеляційного суду щодо забезпечення позову підлягає касаційному оскарженню протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Підстави касаційного оскарження, передбачені частиною 2 статті 389 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 381, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Адміністрація морських портів України", третя особа: Міністерство інфраструктури України, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити.

В порядку забезпечення позову, вжити заходи забезпечення позову до вирішення справи за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Адміністрація морських портів України", третя особа: Міністерство інфраструктури України, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу по суті.

Заборонити Державному підприємству "Адміністрація морських портів України" зміну істотних умов трудового договору та застосування негативних заходів впливу до ОСОБА_1 шляхом збереження Державним підприємством "Адміністрація морських портів України" умов трудового договору ОСОБА_1 , діючого станом на дату 26 липня 2017 року, з якої ОСОБА_1 поновлений на роботі рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 18.05.2021 року у справі №522/15643/17, а саме заборонити:

- звільнення,

- примушування до звільнення,

- притягнення до дисціплінарної відповідальності,

- переведення,

- атестація,

- зміну умов праці,

- відмову в призначенні на вищу посаду,

- відмову в наданні відпустки,

- відсторонення від роботи чи посади,

- будь яку іншу форму дискримінації позивача тощо.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 09.12.2021 року.

Судді Одеського апеляційного суду: Т.В. Цюра

О.С. Комлева

Л.А. Гірняк