Справа № 502/2198/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

15 лютого 2021 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді - Масленикова О.А.

за участю секретаря судового засідання - Нанєвої А.В.

розглянувши цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4

про

визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням

В С Т А Н О В И В:

29.10.2019 року до Кілійського районного суду Одеської області надійшла позовна заява, яка від імені позивача ОСОБА_1 , підписана його представником ОСОБА_5 до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування первісної позовної заяви та уточненої позовної заяви від 24.12.2019 року позивач вказує, що він є власником житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва від 12.07.2012 року посвідченого Татарбунарською районною нотаріальною конторою.

Однак, в домоволодінні, що є власністю позивача зареєстрована колишня власниця вищезазначеного домоволодіння: ОСОБА_2 та члени її родини: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Відповідачі у будинку не мешкають, не сплачують комунальні платежі, не отримують кореспонденцію за даною адресою, особистих речей їх у будинку не має, домоволодінням не цікавляться, а їх місцеперебування позивачу не відоме.

На підставі вищезазначеного, позивач просить суд:

-визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність та у відсутність позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи відповідно до положень ст. ст. 128-130 ЦПК України за зареєстрованим місцем проживання, повторно в судове засідання не прибула, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення судового засідання або проведення розгляду справи за її відсутності суду не надала.

Відповідач ОСОБА_3 повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи відповідно до положень ст. ст. 128-130 ЦПК України за зареєстрованим місцем проживання, повторно в судове засідання не прибула, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення судового засідання або проведення розгляду справи за її відсутності суду не надала.

Відповідач ОСОБА_4 повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи відповідно до положень ст. ст. 128-130 ЦПК України за зареєстрованим місцем проживання, повторно в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання або проведення розгляду справи за його відсутності суду не надав.

На підставі письмової заяви представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без фіксації ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм, що відповідає положенням ст. ст. 223, 247, 280 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву та надані докази по справі, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Відповідно до свідоцтва від 12.07.2012 року, посвідченого державним нотаріусом Татарбунарської державної нотаріальної контори Одеської області за реєстровим № 1531 встановлено, що ОСОБА_1 , який зареєстрований в АДРЕСА_3 , реєстраційний номер картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_1 , належить на праві власності майно, що складається з : житлового будинку з надвірними господарськими спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , зареєстрованого у реєстрі права власності на нерухоме майно за реєстраційним № 6220391, а також земельна ділянка, на якій розташований вищевказаний житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , та земельна ділянка загальною площею 0,1435 га., для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: :02:001:0302, /а. с. 7/.

Згідно Витягу про державну реєстрацію прав № 34813575 від 12.07.2012 року, виданого Комунальним підприємством «Районне бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок по АДРЕСА_1 , /а. с. 8/

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 34235724 від 26.02.2015 року встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, площею 0, 1435 га для ведення і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :02:001:0302, /а. с. 12/.

Згідно довідки за вих. № 02-18/301 від 25.10.2019 року, наданої Приморською сільською радою Кілійського району Одеської області встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані:

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 10.04.2000 року;

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 12.10.2001 року;

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 09.01.2008 року;

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 19.07.2013 року, /а. с. 13/

При ухваленні рішення судом застосовано наступні норми права:

Ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316, 317 ЦК України передбачають здійснення власником права власності за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Виходячи з вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками, справи не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

При цьому із змісту ч. 1 ст. 402 ЦК України вбачається, що право користування чужим майном може бути встановлене договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 71 ЖК УРСР - при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно ст. 72 ЖК УРСР - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 163 ЖК УРСР - у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї в будинку /квартирі/ приватного житлового фонду, за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Зважаючи на встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 259, 263-265, 279, 280-282, 354 ЦПК, ст. ст. 316, 317, 391 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Згідно ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников