Справа № 201/5795/21
Провадження № 2/201/2600/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі : головуючого судді Батманової В.В.

при секретарі Ткаченко К.О.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Маркело В.О.

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача адвоката Шпортько С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, позивачу на праві власності належить домоволодіння, розташоване за адресою АДРЕСА_1 . Відповідач на час подання позову була дружиною позивача, вселилася в належний йому будинок та проживала в ньому в якості члена його сім`ї. На даний час між сторонами склалися вкрай неприязні стосунки та відповідач перешкоджає позивачу користуватися належним йому будинком. Позивач має доступ до певних приміщень будинку, до інших відповідач його не пускає. При спробі зайти в іншу частину будинку відповідач вчиняє сварки, викликає поліцію, звинувачує позивача в фізичному та психологічному насильстві щодо неї, тощо. Позивач не може домовитися щодо даного питання мирним шляхом, тому просить суд зобов`язати відповідача не чинити перешкоди позивачу у здійсненні ним права власності.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали заявлені позовні вимоги, просили позов задовольнити.

Відповідач та її представник в судовому засіданні позов не визнали, підтримали поданий відзив на позовну заяву. Наголосили суду, що відповідач не створює перешкоди позивачеві, він не має доступу до приміщення, в якому вона безпосередньо мешкає з урахуваннями того, що в них неприязні стосунки та позивач неодноразово здійснював щодо неї фізичний та психологічний тиск.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердила факт того, що відповідач не надає позивачу можливості користуватися його власністю в повному обсязі.

Вислухавши думки сторін, вивчивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у відповідності до вимог ст. 89 ЦПК України та у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України.

Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що позивач є власником домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідач по справі не заперечувала того факту, що позивач не має можливості потрапити до всіх приміщень вказаного домоволодіння. Крім того, наголошувала, що певна частина домоволодіння є їх спільною сумісною власністю та між ними було вирішено порядок користування житловими та допоміжними приміщеннями домоволодіння, однак не надала суду з цього приводу належних та допустимих доказів (в розумінні ЦПК України).

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України, - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Як зазначено у ч. 1 ст. 321 ЦК України, - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Так, відповідно до положень ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст. 379 ЦК України).

Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст. 379 ЦК України).

Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

З урахуванням викладеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Розглядаючи вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн., суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч.1 ст.246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З огляду на те, що стороною позивача було надано до суду договір про надання правничої допомоги та докази виконання вказаної у договорі роботи, а також наданий акт про надання та оплату правничої допомоги, а також приймаючи до уваги, що позовні вимоги задоволено, виходячи з принципів розумності та справедливості суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 141 Цивільно - процесуального кодексу України у разі задоволення позову сплачений судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, Конституції України, ст.ст. 316,321,391 ЦК України та керуючись ст.ст. 4,13,76,77,89,141,259,263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності задовольнити.

Усунути перешкоди в здійсненні права власності шляхом зобов`язання ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) надати вільний доступ до всіх приміщень житлового будинку, господарських будівель домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_2 ).

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_2 ) суму сплаченого судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на правову допомогу в розмірі 3000 (три тисячі гривень) грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя : В.В. Батманова