Справа № 2-5378/10
Провадження № 4-с/487/28/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2021 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Бобрової І.В., розглянувши матеріали скарги законного представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) на постанови державного виконавця про арешт майна та коштів боржника від 03.12.2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

15.01.2021 року законний представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою, в якій просила визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Заводського відділу ДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Курас Ю.В. від 03.12.2020 року про накладення арешту на все майно, що належить ОСОБА_1 ; визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Заводського відділу ДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Курас Ю.В. від 03.12.2020 року про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, що належить ОСОБА_1 ..

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що 03.12.2020 року державним виконавцем Заводського відділу ДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Курас Ю.В. були винесені постанови про накладення арешту на все майно та на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів ОСОБА_1 .. Проте, зазначені постанови скаржник вважає неправомірними, такими, що порушують права її доньки ОСОБА_1 , оскільки, відповідно до вимог ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Так, ОСОБА_1 було отримано у спадщину після смерті батька житловий будинок з надвірними господарськими та побутовими будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 , а також нежитловий об`єкт, розташований в АДРЕСА_2 . Крім цього, на зазначене майно вже звернено стягнення в рахунок погашення боргу за кредитними договорами спадкодавця. Тому, погашення заборгованості стягувачів за рахунок іншого майна боржника ОСОБА_1 , ніж те, що було отримано нею у спадщину, призведе до значного перевищення меж відповідальності останньої. Враховуючи зазначене, законний представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулася до суду із даною скаргою.

Згідно зі ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст.ст. 186, 447-449 відсутні підстави для відмови у відкритті провадження у справі.

Керуючись ст. 450 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Прийняти до свого провадження скаргу законного представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на постанови державного виконавця про арешт майна та коштів боржника від 03.12.2020 року та призначити розгляд справи у відкритому судовому засіданні на 03 березня 2021 року об 11 год. 00 хв. в приміщенні Заводського районного суду м. Миколаєва за адресою: м. Миколаїв, вул. Радісна, 3, зал.15.

До судового засідання викликати стягувачів, боржника, державного виконавця.

Державному виконавцю в судове засідання надати матеріали зведеного виконавчого провадження №63817244 з примусового виконання виконавчих листів №2-5378/2010 та №2-5379/2010, виданих 11.02.2011 року Заводським районним судом м. Миколаєва.

Суддя І.В.Боброва