Провадження № 6/638/860/21
УХВАЛА

Іменем України

08 грудня 2021 року м. Харків

Дзержинський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді Латки І.П.,

за участю секретаря судового засідання Котельнікової А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові заяву Харківського національного університету внутрішніх справ про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі № 638/14751/16-ц за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення суми витрат, пов`язаних з утриманням,

в с т а н о в и в:

У грудні 2021 року до суду надійшла заява Харківського національного університету внутрішніх справ про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі № 638/14751/16-ц за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення суми витрат, пов`язаних з утриманням.

Заяву обґрунтована тим, що у провадженні Дзержинського районного суду м. Харків районного суду перебувала цивільна справа № 638/14751/16-ц за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення фактичних витрат, пов`язаних з навчанням.

17 липня 2020 року ХНУВС подавав заяву до Дзержинського районного суду м. Харків про надання інформації про результати розгляду справи та, у разі розгляду справи, направити копію рішення та виконавчі листи.

Листом Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2020 № 638/14751/16-ц було направлено на адресу університету копію рішення та виконавчі лист по справі. До вказаної дати ХНУВС не знав та не міг знати про результат розгляду позовної заяви, адже після ухвалення судового рішення, на адресу університету воно не було направлено.

Позивач отримав виконавчі листи після пропущення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. Заявник вважає, що причина пропущення строку є поважною та об`єктивною перешкодою реалізації прав стягувана, адже ХНУВС навіть не знав про наявність судового рішення.

Харківський національний університет внутрішніх справ просив суд поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі № 638/14751/16-ц.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися. Представник заявника у заяві просив суд розглянути справи за його відсутністю. Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши заяву та додані до неї матеріали, оглянувши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлені обставини, що заочним рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 15 березня 2017 року позовні вимоги Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення суми витрат, пов`язаних з утриманням, задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Харківського національного університету внутрішніх справ витрати, пов`язані з утриманням, в сумі 20479 грн 09 копійок, судовий збір у розмірі 1378 грн.

Заочне рішення набрало законної сили 10 травня 2017 року.

24 липня 2020 року позивачем засобами поштового зв`язку було надіслано та 28 липня 2020 року судом отримано заяву позивача про направлення засобами поштового зв`язку копії рішення по справі та виконавчих листів.

28 серпня 2020 року Дзержинським районним судом м. Харкова видано два виконавчих листи, які листом 09 вересня 2020 року надіслано на адресу позивача.

Згідно ч. 1 ст. 433 ЦПК України та ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Причини, які слід вважати поважними, законодавцем не визначено, а тому у відповідності до ст. 89 ЦПК України суд дає оцінку поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання на підставі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження доданих до заяви доказів.

Причина пропуску строку може бути визнана поважною, якщо вона унеможливлює або ускладнює можливість вчинення певних процесуальних дій у визначений законом або судом строк, якщо вона виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила цей строк, та якщо виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції чинній на час набрання рішенням законної сили) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Оскільки заочне рішення у справі набрало законної сили 10 травня 2017 року, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплинув 10 травня 2020 року.

Як на підставу для поновлення строку для пред`явлення листів до виконання позивач посилається на те, що отримав виконавчі листи після пропущення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

При цьому, на наявність будь-яких інших підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа для виконання заявник не посилається.

Таким чином, позивач не обґрунтував та не надав до суду доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема учинення усіх можливих та залежних від стягувача дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, як і не надало доказів про наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які б завадили стягувачу пред`явити вказаний виконавчий лист до виконання в установлені Законом України «Про виконавче провадження» порядку та строки.

До посилань позивача на те, що причина пропущення строку є поважною та об`єктивною перешкодою реалізації прав стягувача, оскільки ХНУВС не знав про наявність судового рішення, суд ставиться критично з огляду на таке.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, позивач, який безперечно був обізнаний про наявність даної справи, протягом періоду з березня 2017 року до липня 2020 року не цікавився ходом розгляду даної цивільної справи, не вжив заходів на учинення усіх можливих та залежних від стягувача дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, що свідчить про неналежне виконання позивачем процесуальних обов`язків та недобросовісне користування процесуальними правами.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

Встановлення в законі строків на пред`явлення виконавчих листів до виконання також спрямовано на забезпечення вказаного принципу. Безпідставне поновлення строку може порушити принцип правової визначеності.

Разом з тим, сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків порушує законні права та інтереси сторін і суперечить принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13 ).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено поважність причин пропуску на пред`явлення виконавчих листів до виконання у даній справі, а тому заява Харківського національного університету внутрішніх справ задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 433 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви Харківського національного університету внутрішніх справ Харківського національного університету внутрішніх справ про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі № 638/14751/16-ц за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення суми витрат, пов`язаних з утриманням про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання та видачу дубліката виконавчого листа у справі № 2-8280/2011 відмовити за необґрунтованістю.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017) ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 08 грудня 2021 року.

Суддя І.П. Латка