Справа № 583/3834/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 року м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Ільченко В.М.

за участю секретаря Верби Н.О.

представника позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 у порядку спрощеного провадження клопотання відповідача у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності,

УСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває вказана цивільна справа, у якій позивачка просить визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 житловий будинок під літ. «А-1ж», прибудова «а», навіс «а1», мансарда, підвал «пд.», загальною площею 152,7 кв.м житловою площею 32,5 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , під реєстраційним номером 102; визнати право власності на 45/100 частин вказаного нерухомого майна за ОСОБА_3

27.10.2021 відповідачем подано до суду клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, мотивоване тим, що з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав ухвалено рішення суду №583/3869/16-ц.

В судовому засіданні відповідач підтримав заявлене клопотання та просив суд його задовольнити, зазначивши, що судом вже прийняте рішення між тими ж сторонами, по тому ж предмету і з тих же підстав.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти задоволення заявленого клопотання, оскільки в даному випадку має місце інший предмет та інші підстави.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Закриття провадження у справі у цьому разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

При визначенні підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Згідно із Рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також згідно до рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової визначеності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

З копії рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29.08.2018 у справі №583/3869/16-ц вбачається, що 30.12.2016 ОСОБА_3 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно, в якому просила: визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 житловий будинок по АДРЕСА_1 ; визнати за нею право власності на Ѕ частину житлового будинку та визнати право власності на Ѕ частину житлового будинку за ОСОБА_2 . Зі змісту цього рішення вбачається, що вказана позовна вимога була розглянута судом та у її задоволенні було відмовлено за недоведеністю.

Тобто у справі №583/3869/16-ц та у даній справі сторони, предмет та підстави позовів є тотожними.

У позовній заяві, поданій до суду 24.09.2021, позивачка зазначає, що рішенням суду (у справі №583/3869/16-ц) встановлено належність спірного будинку до спільної сумісної власності сторін, встановлено види робіт, які виконувались відповідачем до шлюбу та зазначено, що її частка у такому є меншою. Тобто, єдиним питання, яке має бути вирішено під час даного судового розгляду, є визначення часток кожної зі сторін, а тому нею буде додатково подано клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи.

Разом з цим, ОСОБА_3 не була позбавлена права доводити обставини щодо розміру частки нерухомого майна, на яку вона мала право, при розгляді цивільної справи №583/3869/16-ц.

Вказане узгоджується з висновками, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 320/9224/17 (провадження № 14-225цс19), від 20.06.2018 у справі №761/7978/15-ц (провадження № 14-58цс18), а також у постанові Верховного Суду від 05.02.2020 у справі № 316/1528/16-ц (провадження №61-12077св18).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 255, 256, 259, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області В.М. Ільченко