Провадження № 2/161/789/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

11 лютого 2021 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Олексюка А.В.,

за участю секретаря судового засідання Самсонюк Ю.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Позов обґрунтовує тим, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Кухлевською М.В., вона придбала у власність квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є колишніми власниками вищевказаної квартири, які після її продажу не знялися з реєстрації місця проживання. Згідно з довідкою від 28 жовтня 2020 року, виданої відділом департаменту ЦНАП за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Під час укладення договору купівлі-продажу квартири їй було відомо про те, що продавці квартири в ній зареєстровані, але вони мали знятись з реєстрації в добровільному порядку. Наразі відповідачі знятися з реєстрації відмовляються, що зумовлює необхідність звернення до суду з цим позовом.

На підставі вищенаведеного позивач просить визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою. що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 09 листопада 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Станом на день розгляду справи до суду від відповідача відзив на позовну заяву не надходив.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, попередньо подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, зокрема через розміщення судового оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Як визначено у частині першій статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Оскільки відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, однак не з`явилися в судове засідання, відзиву на позов не подали та враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що 26 жовтня 2020 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу квартири, на підставі якого ОСОБА_1 придбала у власність квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Договір посвідчено 26 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Кухлевською М.В., зареєстровано в реєстрі за №2494 (а.с. 6-7).

Право власності ОСОБА_1 на квартиру що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.8).

Згідно довідки від 28 жовтня 2020 року №73449, виданої Відділом департаменту ЦНАП, до складу зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_1 , входять ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 5).

За змістом статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.

Статтею 383 ЦК України та статті 150 ЖК України передбачено право власника використовувати житло для власного проживання, проживання інших членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до статті 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року», Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушенні і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України.

Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до статті 391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Право членів сім`ї власника будинку (квартири) користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; і з припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Зазначена висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 листопада 2014 року у справі № 6-158цс14.

Судом встановлено, що відповідачі не є членами сім`ї позивача та залишаються зареєстрованими в житловому приміщенні, як колишні власники цього помешкання. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є для ОСОБА_1 сторонніми особами, які перешкоджають їй належним чином користуватися і володіти вказаним житловим приміщенням, чим порушують її права, як власника.

З врахуванням вищенаведених норм закону та, аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житлом за зареєстрованим місцем проживання підлягає до задоволення.

Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом є підставою для зняття такої особи з реєстрації місця проживання.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 17, 77, 78, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, ст.ст. 316, 317, 319, 321, 405 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування, а саме: квартирою АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк