КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/2947/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 лютого 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Семенюк Т.А.

при секретарі Коліснику В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2020 року (суддя Чередніченко Н.П.) у цивільній справі за скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк» на дії та рішення старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Заводнюк Ірини Миколаївни, заінтересована особа: ОСОБА_1 ,

встановив:

у серпні 2020 року АТ «Універсал Банк» звернулося до суду зі скаргою, в якій просило визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Заводнюк І.М. про внесення відмітки на зворотному боці виконавчого листа у національній валюті; визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Заводнюк І.М. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу у ВП № 51645457; скасувати постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 7 серпня 2020 року у ВП № 551645457; відновити виконавче провадження № 51645457 з примусового виконання виконавчого листа № 752/16463/13-ц, виданого 2 березня 2016 року Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором № 072-2008-1522 від 15 травня 2008 року на загальну суму 182 524,73 доларів США.

Мотивуючи вимоги скарги, заявник зазначав, що на примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) перебувало виконавче провадження № 51645457 з примусового виконання виконавчого листа № 752/16463/13-ц, виданого 2 березня 2016

року Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором № 072-2008-1522 від 15 травня 2008 року на загальну суму 182 524,73 доларів США.

7 серпня 2020 року старшим державним виконавцем Заводнюк І.М. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», яка була отримана банком 14 серпня 2020 року.

Скаржник зазначав, що не погоджується з постановою старшого державного виконавця, вважає її незаконною та такою, що винесена з порушенням вимог закону, оскільки старший державний виконавець не виконав покладених на нього обов`язків щодо вжиття всіх можливих заходів для примусового виконання рішення, протиправно вказав у виконавчому листі залишок боргу в гривневому еквіваленті, хоча у виконавчому листі було зазначено про стягнення боргу в доларах США.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2020 року скаргу задоволено частково. Визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Заводнюк І.М. про внесення відмітки на зворотному боці виконавчого листа № 752/16463/13-ц, виданого 2 березня 2016 року Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором № 072-2008-1522 від 15 травня 2008 року на загальну суму 182 524,73 доларів США, у національній валюті; визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Заводнюк І.М. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу у ВП № 51645457. Скасовано постанову про повернення виконавчого листа № 752/16463/13-ц, виданого 2 березня 2016 року Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором № 072-2008-1522 від 15 травня 2008 року на загальну суму 182 524,73 доларів США, - стягувачу від 7 серпня 2020 року у ВП № 551645457. В іншій частині вимог скарги відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою відмовити у задоволенні скарги.

Орган примусового виконання рішень посилається на помилковість висновків суду та звертає увагу, що державним виконавцем в порядку примусового виконання рішення Голосіївського районного суду міста Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором № 072-2008-1522 від 15 травня 2008 року на загальну суму 182 524,73 доларів США були винесені постанови про відкриття виконавчого провадження від 18 липня 2016 року, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, направлено запити в Державну інспекцію сільського господарства у Вінницькій області, Головне управління Держземагенства у Вінницькій області, ТСЦ № 0541, Управління Держпраці, адресне бюро; 27 липня 2016 року винесено постанову про стягнення виконавчого збору; 24 грудня 2017 року проведено опис та арешт майна боржника, а саме житлового будинку по АДРЕСА_1 ; 16 лютого 2018 року винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні, про накладення арешту на кошти боржника, що містяться на рахунках в філії Київ СІТІ ПАТ КБ «Приватбанк»; 26 лютого 2018 року до Відділу надійшов звіт ТОВ «Експертно-консалтингового центру» про незалежну оцінку житлового

будинку та земельної ділянки; 11 квітня 2018 року на адресу Вінницької філії ДП «СЕТАМ» направлено заявку та пакет документів щодо реалізації нерухомого майна; 31 травня 2018 року були проведені електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, переможцем яких стала ОСОБА_3 ; 12 червня 2018р. від останньої на депозитний рахунок Головного територіального управління юстиції Вінницькій області надійшли кошти в сумі 24 953грн 36коп. за придбане майно; 14 червня 2018 року на рахунок стягувача були перераховані кошти від реалізації нерухомого майна боржника у розмірі 19 343грн 24коп.; 19 червня 2018 року державним виконавцем складено акт про проведені електронні торги та направлено переможцю торгів, ВФ ДП «СЕТАМ» та сторонам виконавчого провадження; 19 червня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про зняття арешту з майна боржника; 11 лютого 2019 року представник ПАТ «Універсал Банк» - Івачковський В.В. ознайомився з матеріалами виконавчого провадження № 51645457; 28 лютого 2020 року на адреси банківських установ направлено вимогу державного виконавця щодо надання інформації про наявність у боржника рахунків, однак коштів на рахунках не виявлено, з огляду на викладене 7 серпня 2020 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», що не позбавляє стягувача повторно пред`явити виконавчий документ до виконання.

Крім того,орган примусового виконання рішень звертає увагу, що станом на 11 листопада 2020 року на виконанні у Немирівському відділі державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на виконанні перебуває виконавче провадження № 52261538 від 20 вересня 2016 року з виконання аналогічного виконавчого листа Голосіївського районного суду міста Києва по справі № 752/16463/13-ц від 2 березня 2016 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором № 072-2008-1522 від 15 травня 2008 року на загальну суму 182 524,73 доларів США, тому право стягувача на виконання рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 2 березня 2016 року не порушено.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Універсал Банк» просить залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що у постанові державного виконавця не зазначено про реалізацію будь-якого майна боржника та вчинення дій для розшуку майна боржника. Також стягувач вважає, що державним виконавцем не винесено постанову про привід боржника для надання пояснень з приводу невиконання рішення суду, не винесено постанову про проникнення до житла боржника для виявлення та опису майна, не звернувся державний виконавець до суду для оголошення розшуку боржника у разі його відсутності за місцем проживання та про його тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань.

Старший державний виконавець Заводнюк І.М. направила на електронну пошту Київського апеляційного суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

Мельник Є.В. про день та час розгляду апеляційної скарги повідомлявся належним чином за адресою, наявною у матеріалах справи (с.с.52 т.5), згідно відмітки листоноші за вказаною адресою відсутній, відомостей про зміну місця проживання боржника матеріали справи не містять, тому відповідно до ст. 131 ЦПК України вважається, що боржник належним чином повідомлений про судовий розгляд.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника АТ «Універсал Банк» Сахабутдінова В.Ю., який просив залишити ухвалу суду без змін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що 2 березня 2016 року Голосіївським районним судом м. Києва у справі № 752/16463/13-ц видано виконавчий лист про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором № 072-2008-1522 від 15 травня 2008 року на загальну суму 182 524,73 доларів США, в тому числі 164 353,36 доларів США - заборгованість за кредитом, 18 171,37 доларів США - заборгованість за відсотками.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Заводнюк І.М. 18 липня 2016 року відкрито виконавче провадження № 51645457.

7 серпня 2020 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Заводнюк І.М. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу у ВП № 51645457 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Частково задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять відомостей про вжиття державним виконавцем будь-яких заходів примусового виконання виконавчого документу, зі змісту постанови про повернення виконавчого документу не вбачається вжиття дій, спрямованих на перевірку майнового стану боржника, а тому доводи скаржника в цій частині є обґрунтованими, а дії державного виконавця є неприпустимими.

Також суд першої інстанції зазначив, що державним виконавцем на виконавчому листі зазначено залишок боргу в гривневому еквіваленті в сумі 4 508 580,04грн, тоді як за судовим рішенням з боржників було стягнуто борг в іноземній валюті - доларах США.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з такими висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 1 статті 450 ЦПК України визначено, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Однак, суд першої інстанції розглянув дану скаргу у відсутність боржника та державного виконавця, при відсутності відомостей про отримання державним виконавцем судової повістки, а також не з`ясував, які дії вчинив державний виконавець під час виконання судового рішення.

Згідно статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і воно є обов`язковими до виконання.

У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад

судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Пунктом 7 частини 3 статті 2, статтею 18 ЦПК України закріплено обов`язковість судового рішення як основну засаду (принцип) цивільного судочинства.

Умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» визначені заходи примусового виконання рішень, якими є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції на час відкриття виконавчого провадження, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

З наданих апеляційному суду копій матеріалів виконавчого провадження № 51645457 встановлено, що 11 липня 2016 року представник ПАТ «Універсал Банк» звернувся до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області із заявою про відкриття виконавчого провадження за місцем знаходження майна боржника ОСОБА_1 .

Постановою старшого державного виконавця Заводнюк І.М. від 18 липня 2016 року відкрито виконавче провадження № 51645457.

18 липня 2016 року постановою старшого державного виконавця Заводнюк І.М. накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження.

Матеріали виконавчого провадження містять запити старшого державного виконавця до територіального сервісного центру Регіонального сервісного центру МВС у Вінницькій області, Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області, Управління держземагенства у Вінницькій області, банківських усанов з метою встановлення наявності у боржника транспортних засобів, земельних ділянок, які знаходяться на території Вінницької області, грошових коштів на банківських рахунках.

Крім того, старшим державним виконавцем з`ясовувалося отримання

ОСОБА_1 будь-якого доходу у період 2016-2018 років, у зв`язку із чим направлялися запити до органів Пенсійного Фонду та Державної фіскальної служби.

Також з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що у погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «Універсал Банк» було реалізовано майно, яке належало ОСОБА_1 , - житловий будинок та земельна ділянка, які розташовані по АДРЕСА_1 .

Отже, висновки суду першої інстанції про невжиття державним виконавцем будь-яких заходів примусового виконання виконавчого документа ґрунтуються на неповно встановлених обставинах справи.

Разом з цим, вивчивши надані апеляційному суду копії матеріалів виконавчого провадження № 51645457, колегія суддів встановила, що 26 липня 2016 року державний виконавець отримав інформацію про те, що боржник ОСОБА_1 з 3 жовтня 2006 року був зареєстрований у АДРЕСА_2 .

Однак, матеріали виконавчого провадження не містять документів, що вказана інформація перевірялася старшим державним виконавцем Заводнюк І.М. при здійсненні виконавчих дій, що боржник викликався до державного виконавця, а старший державний виконавець перевіряв наявність майна боржника за зазначеною адресою.

Також колегія суддів погоджується з доводами скарги ПАТ «Універсал Банк» про неприйняття старшим державним виконавцем Заводнюк М.І. всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів для виконання рішення суду, враховуючи, що боржник зареєстрований на території Вінницької області, зокрема, про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України.

Повертаючи виконавчий документ стягувачу, старший державний виконавець зазначив, що в ході перевірки майнового стану боржника, майно на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу, не виявлено. Здійснені державним виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Разом з цим, зазначені державним виконавцем обставини у постанові від 7 серпня 2020 року не відповідають матеріалам виконавчого провадження № 51645457, згідно яких державним виконавцем здійснювалася реалізація майна боржника.

Згідно пункту 22 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2832/5) (далі Інструкція) у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону.

При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця.

Відмітка на виконавчому документі засвідчується підписом виконавця та скріплюється печаткою.

Пунктом 7 розділу І Інструкції визначено, що постанова як окремий документ повинна містити такі обов`язкові реквізити, зокрема, мотивувальну частину із зазначенням

мотивів, з яких виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанову.

Однак, постанова старшого державного виконавця Заводнюк І.М. від 7 серпня 2020 року по повернення виконавчого документа стягувачу вказаним вимогам не відповідає.

Крім того, старшим державним виконавцем на виконавчому листі зроблена відмітка, що залишок заборгованості становить 4 508 520,04грн.

Разом з цим, рішенням суду заборгованість ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перед ПАТ «Універсал Банк» визначена у доларах США, а відтак державний виконавець не має повноважень на власний розсуд змінювати валюту, у якій підлягає стягненню заборгованість, визначена рішенням суду.

Доводи апеляційної скарги про наявність відкритого виконавчого провадження № 52261538 від 20 вересня 2016 року у Немирівському відділі державної виконавчої служби з виконання аналогічного виконавчого листа Голосіївського районного суду міста Києва по справі № 752/16463/13-ц від 2 березня 2016 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором № 072-2008-1522 від 15 травня 2008 року на загальну суму 182 524,73 доларів США, не може бути підставою для відмови у задоволенні скарги, так як наявність іншого виконавчого провадження не звільняє державного виконавця від дотримання вимог Закону України «Про виконавче провадження» при здійсненні виконавчих дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, розглянув справу з порушенням норм процесуального права, неправильно застосував норми матеріального права, однак прийшов до правильного висновку про часткове задоволення скарги, тому колегія суддів змінює ухвалу суду, виклавши її мотивувальну частину у редакції цієї постанови.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) задовольнити частково.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2020 року змінити, виклавши її мотивувальну частину у редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 лютого 2021 року.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.А. Семенюк