Справа №443/1941/21
Провадження №2/443/1468/21
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

08 грудня 2021 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Павлів А.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Жидачівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

Позовна заява ОСОБА_1 до Жидачівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулунадійшла до суду 03.12.2021.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.12.2021 автоматизованою системою документообігу суду визначено суддю Павліва А.І. для цього судового провадження.

Суд, вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, доходить переконання, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 177 ЦПК України.

Так, відповідно до вимог частини 4 статті 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Пунктом 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції, яка діє з 01 вересня 2015 року, визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Отже, починаючи з 01 вересня 2015 року, позивачі у справах за вимогами, що випливають із трудових правовідносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях справ: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі.

Основні засади оплати праці працівників, які перебувають у трудових правовідносинах, на підставі трудового договору з підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності та господарювання та структуру заробітної плати визначає Закон України «Про оплату праці» (далі Закон №108/95-ВР), а також розроблена відповідно до нього Інструкція зі статистики заробітної плати, затверджена наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5 (далі Інструкція).

Згідно з частиною першою статті 1 Закону №108/95-ВР заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до статті 2 Закону №108/95-ВР та Інструкції заробітна плата складається з основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Перелік інших виплат, що не належать до фонду оплати праці, наведено у пункті 3 Інструкції.

Середній заробіток за час вимушеного прогулу (стаття 236 КЗпП України) не є ані основною, ані додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною або компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону №108/95-ВР, тобто не входить до структури заробітної плати.

Таким чином, пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачки про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Такий висновок суду повністю узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, зробленого 30 січня 2019 року у справі №910/4518/16 та правовим висновком Верховного суду, зробленого 06 квітня 2020 року у справі №243/9875/17.

Позивачкою у позовні заяві зазначено вимоги немайнового (визнання протиправним та незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі) та майнового (стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу) характеру. Від сплати судового збору за подання позовної заяви з вимогами немайнового характеру позивачка звільнена, однак Закон не містить норм, які б надавали позивачці пільги (звільняли її від обов`язку) щодо сплата судового збору за подання позовної заяви із вказаною нею вимогою майнового характеру.

У порушення вимог частини 4 статті 177 ЦПК України, позивачкою не додано до позовної заяви документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зважаючи на те, що позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, при цьому не визначаючи суму цього середнього заробітку, тому сума судового збору у цій справі, яка підлягає сплаті позивачкою, не можу бути меншою за 908,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачці строк для усунення вказаних недоліків поданої позовної заяви.

Керуючись статтями 185, 260, 261 ЦПК України,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Жидачівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк п`ять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків поданої позовної заяви (шляхом додання документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документу, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі неусунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, така підлягатиме поверненню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя А.І. Павлів