"13" грудня 2021 р. Справа № 363/5298/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Лукач О.П., перевіривши на відповідність вимогам статей 175, 177 ЦПК України позовну заяву Державного підприємства «Вищедубечанське лісове господарство» до Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особі: Кабінет Міністрів України, ОСОБА_3 про визнання недійсним рішень органу виконавчої влади та витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння

ВСТАНОВИВ:

8 грудня 2021 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшла вказана позовна заява у якій позивач просить:

-визнати недійсним рішення Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» №817-46-VII від 23 жовтня 2020 року;

-витребувати з незаконного володіння ОСОБА_1 на користь держави, в особі Державного підприємства «Вищедубечанське лісове господарство», 67/100 земельної ділянки з кадастровим номером :32:017:0388 площею 0,12 га, яка розташована у селі Лебедівка Вишгородського району;

-витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 на користь держави, в особі Державного підприємства «Вищедубечанське лісове господарство», 33/100 земельної ділянки з кадастровим номером :32:017:0388 площею 0,12 га, яка розташована у селі Лебедівка Вишгородського району.

Відповідно до частини першої статті 187 ЦПК суд відкриває провадження у справі за позовною заявою за відсутності підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження.

Перевіривши матеріалами позовної заяви, суд вважає необхідним залишити позовну заяву без руху з таких підстав.

Так, загальні вимоги до позовної заяви встановлені статтею 175 ЦПК України.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна.

Як убачається із позовної заяви та з позовних вимог про витребування майна з чужого незаконного володіння, предметом спору є об`єкт нерухомого майна дві земельні ділянки, при цьому звертаючись до суду, позивачем не зазначено ціну позову, не здійснено оцінку вартості вказаного об`єкту нерухомого майна, не сплачено судовий збір з урахуванням вартості майна.

У відповідності до пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику в справах за позовами про захист права приватної власності» вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Крім цього, відповідно до частини четвертої статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно із частиною другою статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Законом України «Про судовий збір» визначено правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Як визначено у частині першій статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2021 року

2270,00 гривень.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою становить 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як убачається із позовної заяви представником позивача заявлено три вимоги, одна з яких є вимогою немайнового характеру про визнання недійсним рішення, та дві вимоги, які є майновими, а саме про витребування з незаконного володіння ОСОБА_1 на користь держави, в особі Державного підприємства «Вищедубечанське лісове господарство», 67/100 земельної ділянки з кадастровим номером :32:017:0388 площею 0,12 га та про витребування з незаконного володіння ОСОБА_2 на користь держави, в особі Державного підприємства «Вищедубечанське лісове господарство», 33/100 земельної ділянки з кадастровим номером :32:017:0388 площею 0,12 га.

Таким чином, сплаті судового збору підлягає одна вимога немайнового характеру, що становить 2270 гривень та за дві вимоги майнового характеру, що визначається з урахуванням ціни позову. Проте, до позовної заяви долучено платіжне доручення № 7802 від 1 грудня 2021 року про сплату судового збору у розмірі 2270 гривень за вимогу немайнового характеру, а тому судовий збір позивачем сплачений не в повному обсязі.

З огляду на те, що позовна заява не містить ціну позову, не сплачено судовий збір, відсутні докази щодо оцінки майна, неможливо встановити розмір судового збору, який підлягає сплаті позивачем при зверненні до суду із вимогою про визнання права власності на нерухоме майно.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від

17 жовтня 2014 року № 10, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому, суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом ЦПК України такий обов`язок покладається на позивача. Вартість майна визначається на момент пред`явлення позову.

Вартість нерухомого майна визначається суб`єктами оціночної діяльності, які отримали дозвіл на її здійснення в установленому законом порядку.

Звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Отже, на підставі викладеного, позивачу необхідно здійснити оцінку вартості майна та вказану оцінку надати суду, сплативши судовий збір з урахуванням вартості оцінки майна або сплатити максимальний розмір судового збору, який повинен відповідати сумі вимог.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що позовна заява подана з недотриманням вимог, встановлених статями 175, 177 ЦПК України, які є імперативними нормами закону та мають вичерпний перелік вимог щодо належного оформлення позовної заяви.

Відповідно до статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду заяви постановляє ухвалу про залишення її без руху.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву Державного підприємства «Вищедубечанське лісове господарство» без руху та надати позивачу строк для усунення її недоліків шляхом подання до суду позовної заяви у новій редакції та додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, вчинивши наступні дії:

- додати докази, в яких буде зазначена ціна позову (надати відомості, які б підтверджували дійсну реальну вартість майна на день звернення до суду);

- сплатити суму судового збору з урахуванням ціни позову (вартості майна) за дві позовні вимоги майнового характеру.

Суд акцентує увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Голдер проти Великої Британії» від 21 лютого 1975 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Дотримання вимог статей 175, 177 ЦПК України при пред`явленні позову до суду є імперативним правилом, в тому числі і для суду.

Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що недотримання обов`язкових вимог до змісту позовної заяви є перешкодою до відкриття провадження у справі.

Керуючись статтями 175, 177, 185 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

позовну заяву Державного підприємства «Вищедубечанське лісове господарство» до Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особі: Кабінет Міністрів України, ОСОБА_3 про визнання недійсним рішень органу виконавчої влади та витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння залишити без руху та надати позивачу строк для усунення її недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків у встановлений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Лукач