Справа № 180/2678/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 р. м.Марганець

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Хомченко С.І.,

з секретарем - Меньшикової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Марганець в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з ОСОБА_2 боргу в сумі 100000,00 грн. та судові витрати в сумі 1000,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28 липня 2019 року між ним та відповідачем був укладений договір позики. Відповідно до умов договору відповідач отримав від нього 100000,00. Факт отримання грошових коштів відповідачем була надана розписка від 28 липня 2019 року. За умовами позики відповідач повинен був повернути борг до 28 серпня 2021 року. У зазначений в розписці час відповідач грошові кошти не повернув, на його вимоги про повернення боргу не реагував, до сьогоднішнього часу кошти не повернува, під будь-яким приводом ухиляється від виконання свого зобов`язання. Тому просить стягнути з ОСОБА_2 суму позики в розмірі 100000 грн. 00 коп. та судові витрати в сумі 1000,00 грн.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до змісту ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору.

Відповідно до вимог ст.1047 ЦК договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч. 1ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими-ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

28 липня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики грошей, відповідно до якого ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 100000,00 грн., а ОСОБА_2 зобов`язувався повернути зазначену суму у строк до 28 серпня 2021 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

На підтвердження укладання зазначеного договору ОСОБА_1 була надана розписка про отримання ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 100000,00 грн..

Таким чином, форма договору позики не порушена.

Відповідно до ч. 1ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідач ОСОБА_3 за договором позики грошей жодного платежу не зробила.

Згідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п`ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму.

На момент звернення з даним позовом до суду сума боргу у розмірі 100000,00 грн. залишається неповернутою відповідачем.

Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а саме суд вважає за можливе стягнути з відповідача борг за договором позики у розмірі 100000,00 грн..

Також, відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача у розмірі 1000,00 гривень.

Керуючись ст. ст.12,13,89,141,259,263,264,265,274,279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики грошей від 28 липня 2019 року в розмірі 100000 (сто тисяч) гривень, 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1000 гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: С. І. Хомченко