Справа № 293/1338/21
Провадження № 2/293/670/2021
УХВАЛА

09 грудня 2021 рокусмт Черняхів

Суддя Черняхівського районного суду Житомирської області Проценко Л.Й., розглянувши питання щодо прийняття відзиву на зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 у цивільній справі №293/1338/21 за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісного власністю подружжя та його поділ

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Черняхівського районного суду Житомирської області перебуває вказана цивільна справа.

08.12.2021 засобами поштового зв`язку на адресу суду від позивача ОСОБА_2 за зустрічною позовною заявою надійшла відповідь на відзив ОСОБА_1 від 15.11.2021 на зустрічну позовну заяву, в якій, зокрема, просить не брати до уваги при вирішенні цивільної справи № 293/1338/21 доводи відзиву ОСОБА_1 від 15.11.2021 на її зустрічну позовну заяву та постановити ухвалу, якою залишити відзив на зустрічну позовну заяву без розгляду і повернути ОСОБА_1 . Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 пропустив встановлений йому п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву, подавши його суду і надіславши їй на 21- день (з 26 жовтня по 15 листопада сплив 21 день).

Дослідивши викладені у відповіді на відзив доводи ОСОБА_2 , відзив на зустрічну позовну заяву від 15.11.2021 та додані матеріали, проаналізувавши норми чинного законодавства, судом встановлено наступне.

Під час підготовки справи до судового розгляду суд ухвалою від 25.10.2021 прийняв зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісного власністю подружжя та його поділ, та приєднав її до розгляду з первісним позовом. Також суд ухвалою визначив відповідачу за зустрічним позовом п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.Зазначена ухвала суду проголошена в судовому засіданні в повному обсязі після виходу з нарадчої кімнати під звукозапис в присутності учасників судового провадження: ОСОБА_2 та представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 (а.с.86-89).

Статтею 191 ЦПК України передбачено, що у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати: 1) суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; 2) позивачу, іншим відповідачам, а також третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів.У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

16.11.2021 відпредставника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 надійшло клопотання, в якому просить приєднати до цивільної справи № 293/1338/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя і його поділ та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ,- відзив відповідача за зустрічним позовом на зустрічну позовну заяву з долученням доказу направлення копії відзиву позивачу (Документ сформований в системі «Електронний суд»15.11.2021), (а.с. 93-99).

Частинами першою та другою статті 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на викладене,відзив відповідача за зустрічним позовом на зустрічну позовну заяву поданий поза межами встановленого строку.

Проте суд звертає увагу, що право учасників справи на подання заяв по суті справи встановлене частиною 4 статті 174 ЦПК України. За змістом ч.2 ст. 174 ЦПК України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Наведене вказує, що через подання вказаних заяв учасники справи реалізують принцип змагальності сторін.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК), та обов`язок доказування покладається на сторін (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК).

Разом з тим, в силу вимог п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Суд наголошує, що саме засада змагальності опосередковано, через її контролюючу функцію, є гарантом законності, об`єктивності, неупередженості та повноти судового розгляду справи.

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (Рішення у справі «Ruiz-Mateos проти Іспанії», від 23 червня 1993 року, заява № 12952/87, п. 63).

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав. При цьому, важливим є встановлення оптимального співвідношення активності сторін та активності суду.

Згідно із практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, з принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Іншими словами, принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Ураховуючи наведене, з метою дотримання принципу змагальності сторін, правильного, повного та всебічного встановлення обставин, забезпечення права сторін на справедливий і неупереджений розгляд справи, суд дійшов висновку, що в клопотанні ОСОБА_2 про залишення відзиву на зустрічну позовну заяву від 15.11.2021 без розгляду та повернення її ОСОБА_1 слід відмовити.

Одночасно, суд, з урахуванням норм чинного законодавства, має право з власної ініціативи продовжити процесуальний строк, встановлений судом для подання відзиву на зустрічну позовну заяву, враховуючи ту обставину, що у суду відсутні відомості про вручення відповідачу за зустрічним позовом ОСОБА_1 ухвали від 25.10.2021, якою судом був визначений строк для подання відзиву на позовну заяву, та відповідно не можливо з`ясувати причини поважності пропуску вказаного строку.

Згідно з ч.ч.2, 6 ст.127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Про продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що відповідний строк підлягає продовженню, а наданий стороною відзив приєднанню до матеріалів справи.

Керуючись ст.ст.12, 81,126,174, 260, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В клопотанні ОСОБА_2 про залишення відзиву на зустрічну позовну заяву від 15.11.2021 без розгляду та повернення її ОСОБА_1 відмовити.

Продовжити відповідачу за зустрічним позовом процесуальний строк для подання відзиву на позов, відзив приєднати до матеріалів справи №293/1338/21.

Ухвалу направити сторонам для відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Головуюча с уддя Людмила ПРОЦЕНКО