ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ковалевської Л.М.,

за участі секретаря Омельчук С.А.,

розглянувши в підготовчому засіданні в м. Фастові Київської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи вимоги тим, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його матері ОСОБА_3 відкрилась спадщина на все належне їй майно. Позивач як єдиний спадкоємець отримав у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на частину житлового будинку, а саме на 3/10 частини житлового будинку АДРЕСА_1 . У видачі свідоцтва про право на земельну ділянку надану для обслуговування цього будинку нотаріусом позивачу було відмовлено в зв`язку із відсутністю державної реєстрації спадкової частини присадибної земельної ділянки. Так як за життя ОСОБА_3 після реалізації в Державному земельному кадастрі належної їй земельної ділянки площею 0,0329 га (кадастровий номер :05:002:0777) не здійснила її реалізацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, у позивача відсутні умови одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право власності на спадкову земельну ділянку. У зв`язку з вище викладеним позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою судді від 21 жовтня 2021 року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання.

В підготовчому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та надав пояснення які відповідають обставинам викладеним в позовній заяві.

Відповідач в підготовчому засіданні позов визнала.

Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з`ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 20 вересня 2018 року Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, серія НОМЕР_1 /а.с.11/.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме на:

-3/10 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

-присадибну земельну ділянку площею 0,0329 га, кадастровий номер :05:002:0777.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 лютого 2020 року, виданого державним нотаріусом Фастівської міської державної нотаріальної контори Київської області Бойко О.О., ОСОБА_1 успадкував після смерті матері ОСОБА_3 спадщину яка складається з 3/10 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.12-13/.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №864/02-31 від 03.12.2020, виданою державним нотаріусом Фастівської міської державної нотаріальної контори Бойко О.О. позивачеві ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на частину земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , так як спадкоємцем не пред`явлено витягу з ДЗК на вказану земельну ділянку /а.с.14/.

Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Судом встановлено, що 3/5 частини житлового будинку АДРЕСА_1 перебували у спільній частковій (в рівних частинах) власності спадкодавиці ОСОБА_3 та відповідачки ОСОБА_2 на підставі Ухвали Фастівського міськрайонного суду від 27.10.2000 року.

Рішенням Фастівської міської ради №5/102-ХУІІІ-УІІ від 06.10.2016 року було передано ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 0,0511 га для будівництва та обслуговування належних їм 3/5 частин будинку АДРЕСА_1 (кадастровий номер :05:002:0645) /а.с.15/.

В подальшому належну ОСОБА_3 та ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,0511 га вони розділили на дві окремі земельні ділянки:

- земельну ділянку площею 0,0329 га на ім`я ОСОБА_3 ;

- земельну ділянку площею 0,0182 га на ім`я ОСОБА_2 .

Державна реєстрація земельних ділянок з новими кадастровими номерами була здійснена 01.03.2018 року.

Згідно Витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки: земельна ділянка площею 0,0329 га має кадастровий номер :05:002:0777 /а.с.19-20/, земельна ділянка площею 0,0182 га має кадастровий номер :05:002:0778 /а.с.25-26/.

З поділом земельної ділянки загальною площею 0,0511 га на дві окремі земельні ділянки площею 0,0329 га та 0,0182 га право спільної власності на цю земельну ділянку припинено.

З реєстрацією в Державному земельному кадастрі двох окремих земельних ділянок з окремими кадастровими номерами :05:002:0777 та :05:002:0778 кадастровий номер :05:002:0645 скасовано.

З матеріалів справи вбачається, що фактично земельної ділянки площею 0,0511 га для будівництва та обслуговування 3/5 частин будинку АДРЕСА_1 (кадастровий номер :05:002:0645), що перебувала у спільній власності ОСОБА_3 , та ОСОБА_2 не існує.

Проте, за життя ОСОБА_3 після реєстрації в Державному земельному кадастрі належної їй земельної ділянки площею 0,0329 га (кадастровий номер :05:002:0777) не здійснила її реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Право власності, згідно ст. 328 ЦК України, набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно правової позиції,викладеної в Постанові ОП КГС Верховного Суду від 24.01.2020 у справі № 910/10987/18:

«П. 1 ч. 1 ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

Згідно зі ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно з ч. 3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Проаналізувавши обставини справи, оцінивши представлені сторонами в порядку ст. 76 ЦПК України докази в їхні сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., зокрема, в ст. 1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст. 9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст. 16 Цивільного кодексу України). Об`єктами права власності є будь-які речі (майно). Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (ст. 179 ЦК України).

Судом встановлено, що на момент смерті спадкодавця ОСОБА_3 була власником 3/10 частин житлового будинку АДРЕСА_2 та присадибної земельної ділянки площею 0,0329 га з кадастровим номером :05:002:0777, які входять до спадщини і підлягають до спадкування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до листа вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6-47/0/9-12 від 10.07.2012, судам слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Таким чином, передумовою звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав є наявність постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Згідно статті 95 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Керуючись ст. ст. 12, 76-81, 223, 258-259, 264-265 ЦПК України, ст. ст.16, 179, 328, 392, 1218, 1268,1270 ЦК України, Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4/13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 право власності на земельну ділянку площею 0,0329 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:002:0777, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області за правилами, встановленими в ст. ст. 354-356 ЦПК України відповідно, з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розд. ХІII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Суддя Л.М. Ковалевська