Справа № 473/3319/21
РІШЕННЯ

іменем України

"13" грудня 2021 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - Ротар М.М.

за участю секретаря судового засідання Пащєнко Ю.В.,

представника позивача - адвоката Тітуха І.Б., представника відповідача Ягодіна В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Вознесенська Миколаївської області, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Прогрес», Бузької об`єднаної територіальної громади про визнання права на земельну ділянку (пай)

встановив

позивач, 09 вересня 2021 року звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просить визнати за ним право на земельну частку (пай) із земель в порядку розпаювання земель в СПСП «Прогрес» в межах Бузької об`єднаної територіальної громади Вознесенського району Миколаївської області.

Вимоги обґрунтував тим, що в період з 15.04.1995 року по 15.06.2000 він працював та був членом СПСО "Прогрес", правонаступником якого є ПСП «Прогрес», працюючи на посаді слюсаря та водія. В теперішній час є пенсіонером.

15.11.1995 року СПСО «Прогрес» отримано Державний акт на право колективної власності на землю, і він включений до списку пайовиків за №95, але не отримав сертифікату та не реалізував своє право на земельну ділянку (пай) згідно сертифікату, що, в свою чергу, стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 13.09.2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, справу призначено до судового розгляду.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача ПСП «Прогрес» в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову.

Представник відповідача Бузької об`єднаної територіальної громади у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив розглядати справу за відсутності представника, проти задоволення позову заперечує.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача ПСП «Прогрес», дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 , ОСОБА_1 15.04.1995 року прийнятий на посаду слюсаря СПСО «Прогрес», 06.08.1996 року вибув із членів СПСП «Прогрес», 03.10.1996 року прийнятий в члени СПСО «Прогрес», 15.06.2000 року звільнений за власним бажанням.

З довідки ПСП «Прогрес» від 26.08.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 перебував членом колгоспу «Прогрес» Вознесенського району Миколаївської області з 15.04.1995 року по 15.06.2000 рік, з 12.12.2002 року по 17.05.2003 рік.

Відповідно до державного акта на право колективної власності на землю серії МК №8, зареєстрованого від 15 листопада 1995 року за №1 було передано у колективну власність спілці пайових сільськогосподарських об`єднань «Прогрес» для ведення сільськогосподарського виробництва земельна ділянка площею 2416 г.

Зазначене право на земельну частку (пай) належать ОСОБА_1 , оскільки останній був включений до списку пайовиків Спілки пайових сільськогосподарських об`єднань «Прогрес».

Розпорядженням голови Вознесенської райдержадміністрації від 21.03.1993 року, на базі колгоспу «Прогрес» створено СПСО «Прогрес», яке розпорядженням райдержадміністрації від 21.12.1998 року перейменовано в КСП «Прогрес» та розпорядженням голови райдержадміністрації від 02.02.2000 року реорганізовано в ПСБВК «Прогрес». Згідно статуту ПСП «Прогрес», останнє є правонаступником СПСО, КСП, ПСБВК «Прогрес». Ці обставини підтверджуються даними, які зазначені в довідці від 26.08.2021 року, №75, наданої ПСП «Прогрес».

Згідно листа сільського голови Бузької сільської ради від 25.02.2019 року № 10/1-КО "щодо надання інформації", відповідно до кадастрових даних та інформації, яка міститься в національній кадастровій системі в межах території Бузької об`єднаної територіальної громади станом на 25.02.2019 року рахується 69,27 га земель колективної власності бувшого КСП «Прогрес», які зарезервовані за громадянами, що не реалізували своє право на земельну ділянку (пай).

Також згідно листа вказаного відділу від 26.06.2017 року, №345/110-17 відповідно кадастрових даних та інформації, яка міститься в національній кадастровій системі в межаї Бузької ради станом на 20.06.2017 року рахується 76 га земель колективної власності бувшого КСП «Прогрес», які зарезервовані за громадянами, що не реалізували своє право на земельну ділянку(пай) згідно сертифікатів.

Згідно листа Держгеокадастру Головного управління у Миколаївської області Управління у Вознесенському районі від 26.06.2021 року, №110/42-21 вартість та середній розмір земельної частки (паю) на території Бузької сільської ради Вознесенського району Миколаївської області по господарству СПСПО «Прогрес» становить 15489,06 грн, площа земельної частки (паю) 4,26 умовних кадастрових гектара. На ім`я ОСОБА_1 не виписувався сертифікат на право на земельну частку (пай) та державний акт на право власності на земельну ділянку.

Частиною другою статті 14 Конституції України визначено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ч.9 ст.5 ЗК України (в редакції від 22 червня 1993 року) кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.22 ЗК України (в редакції від 22 червня 1993 року) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і документа, що посвідчує це право.

Пунктом 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року №720/95 встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року №720/95 право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно зі статтями 22, 23 ЗК України (у редакції від 22 червня 1993 року) та відповідно до вище зазначеного указу особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: 1) перебування в членах КСП на час паювання; 2) включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; 3) одержання КСП цього акта.

Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. (Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 17 березня 2020 року, справа № 396/1683/18-ц).

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року№7, член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання, відповідно до п. 7 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо.

Згідно зі ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

В судовому засіданні стороною позивача доведено та підтверджено належними доказами той факт, що на час паювання та одержання СПСПО «Прогрес» 15 листопада 1995 року державного акта на право колективної власності на землю, позивач перебував у членах КСП, тож мав право на земельну частку (пай).

Оскільки право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання сільськогосподарським підприємством державного акту про право колективної власності, в якому ця особа вказана як така, що має право на земельну частку (пай), це право є непорушним, строк на його реалізацію законодавством не встановлено, а відтак воно підлягає захисту без обмеження строком позовної давності. (Постанова Верховного Суду від 29 вересня 2021 року у справі № 181/257/19).

Відтак, приймаючи до уваги встановлені обставини суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.4, 12, 13, 81 ,89, 259, 263-265 ,293 ,294 ,315, 319, 354 ЦПК України суд,-

ухвалив

Позов ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Прогрес», Бузької об`єднаної територіальної громади про визнання права на земельну ділянку (пай) - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Вознесенська Миколаївської області, право на земельну частку (пай) в розмірі 4,26 умовних кадастрових гектарів в порядку розпаювання земель в СПСО «Прогрес» в межах Бузької об`єднаної територіальної громади Вознесенського району Миколаївської області.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду.

Суддя М.М. Ротар