Справа № 303/3316/21
Номер рядка статистичного звіту -71
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої-судді Гутій О.В.

за участю секретаря судового засідання Зарева А.Ю.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево цивільну справу за позовом органу Органу опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради в інтересах дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , який є батьком малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , яка є матір`ю малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та стягнення з них аліментів на утримання своїх дітей. В позові зазначають, що батьки протягом тривалого періоду ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, а саме: батьки не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не проявляють ініціативу у такому спілкуванні; не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, не сприяють засвоєнню ним загально визначених норм моралі; не беруть участі у навчанні дітей; не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання. Мати дитини зловживає спиртними напоями, періодично впадає в депресію. З 2014 року діти перебувають на обліку служби у справах дітей як такі, що опинилися у складних життєвих обставинах та тривалий час знаходились під соціальним супроводом міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді та отримували соціальні послуги.

Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради за № 554/01-32 від 20.04.2021 року орган опіки вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , який є батьком малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , яка є матір`ю малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, хоча пояснив, що близько двох років не спілкувався з дітьми, не знає де навчається донька, не пам`ятає коли у дітей день народження.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила та не скористалася своїм правом подати відзив на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до такого висновку.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються процесуальними правами, реалізують право на судовий захист; кожна сторона зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обов`язок доказування позову лежить на позивачеві; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; зловживання процесуальними правами недопустиме (ст. 20 ч. 1 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 44, 76-82 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення ( ст. 77 ч. 2 ЦПК України). Про задоволення позову рішення може бути прийняте лише за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог ( ст.ст. 89, 263-265 ЦПК України).

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_6 , ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження. Також, ОСОБА_6 , також є матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Батько дитини записаний відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України ( а.с. 7-10,14).

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 09.10.2014 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 розрізано (а.с. 15).

Згідно із довідкою, виданою КНП «Мукачівська центральна районна лікарня» від 10.11.2021 року № 2730, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 перебуває на обліку у нарколога (а.с. 16).

З актів обстеження умов проживання дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що мати дітей ОСОБА_6 зловживає спртними напоями, ніде не працює, веде аморальний спосіб життя. Батько дітей ОСОБА_2 самоусунувся від виконання своїх обов`язків (а.с. 17-20).

Відповідно до листа Мукачівського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області від 28.01.2021 року ОСОБА_6 , 1988 року народження притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. 184 ч.2 КУпАП (а.с. 22).

Згідно із висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я «Про наявність у батька, матері дитини тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків» № 685 , виданого 12.03.2021 року, який дійсний до 12.03.2022 року, за рівнем обмеження життєдіяльності ОСОБА_6 має високий ступінь втрати здоров`я внаслідок тривалої хвороби, що перешкоджає виконанню батьківських обов`язків (а.с. 28).

Відповідно до довідки, виданої КНП «Мукачівська центральна районна лікарня» від 19.11.2021 року № 1639/01-10 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 перебуває на обліку у нарколога. Останнє відвідування у лютому 2021 року. Рекомендації нарколога не виконує (а.с. 72).

Із заяви ОСОБА_3 , вбачається, що свого батька дитина не пам`ятає, бачила його лише на фотографії. Він до неї ніколи не проходив, не дзвонив, ніколи не вітав на день народження, не цікавився її життям (а.с. 30). Зазначене ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтвердили і в судовому засіданні.

Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради за № 554/01-32 від 20.04.2021 року орган опіки вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , який є батьком малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , яка є матір`ю малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 6-7).

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, піклуватись про здоров`я дитини, її психічний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Зокрема, пунктом 2,4 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами.

Тлумачення пункту 2,4 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та є той факт що батьки дітей є хронічними алкоголіками або наркоманами може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

В п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, суд вважає, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, необхідність застосування якого за обставин цієї справи доведено належними та допустимими доказами винної поведінки та ухилення відповідачів від виконання своїх батьківських обов`язків, які є законною підставою для позбавлення відповідача батьківських прав відносно дітей.

Крім того, позивачем надані беззаперечні докази винної поведінки відповідачів та свідомого нехтування останніми, своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про ухилення відповідачів від виховання своїх дітей, тоді, як відповідачами не надано належних та допустимих доказів належного виконання ним батьківських обов`язків по відношенню до дітей.

Таким чином, суд вважає, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, необхідність застосування якого за обставин цієї справи доведено належними та допустимими доказами винної поведінки та ухилення відповідачів від виконання своїх батьківських обов`язків, які є законною підставою для позбавлення відповідача батьківських прав відносно дітей.

Одночасно, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачам їх право, передбачене статтею 169 СК України, на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав стосовно своїх дітей у разі зміни їх поведінки та зміни обставин, які були підставою для відповідного позбавлення батьківських прав.

Відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

При постановлені законного та справедливого рішення, суд враховує положення Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 року (набула чинності для України 27.09.1991 року) в ч. 2 ст. 6 якої говориться, що держави учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Крім цього, в ч. 1 ст. 19 Конвенції зазначено, що держава вживає всіх необхідних заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань по відношенню до дитини.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідачі ОСОБА_6 , ОСОБА_2 ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 також відносно свого сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому суд вважає, що позов слід задовольнити та позбавити відповідачів батьківських прав щодо дітей.

Крім того як передбачено ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Керуючись вимогами ст. 182 СК України та п. 17 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне положення дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів на утримання дитини суд враховує матеріальне становище відповідачів, які є працездатними, а позбавлені батьківських прав особи, не звільняються від обов`язку щодо утримання дитини, а тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, приходить до висновку, що з відповідачів слід стягнути аліменти на утримання їх дітей розмірі по 1500,00 гривень на дитину щомісячно, починаючи з 21.04.2021 року і до досягнення дітьми повноліття.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 77, 81, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 280-282, ЦПК України ПК України, ст.ст.164, 165, 166, Сімейного Кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву Органу опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради в інтересах дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задоволити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно її малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 відносно його малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі по 1500,00 (одна тисяча п`ятсот ) гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 21.04.2021 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1500,00 (одна тисяча п`ятсот) гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 21.04.2021 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_6 908,00 гривень судового збору в дохід Держави.

Стягнути з ОСОБА_2 908,00 гривень судового збору в дохід Держави.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду

Позивач: Орган опіки та піклування Мукачівської міської ради, м.Мукачево, площа Духновича, 2.

Відповідач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складений 09.12.2021 року.

Головуюча О.В.Гутій