Справа № 316/1322/20
Провадження № 2/316/95/21
"12" лютого 2021 р. м. Енергодар
Енергодарський міський суд Запорізької області
у складі головуючого судді Бульби О.М.,
за участю секретаря судового засідання Журавльової Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Енергодарі Запорізької області цивільну справу №316/1322/20 за позовною заявою Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 30.04.2020 року справу призначено до розгляду в загальному позовному провадженні з підготовчого судового засідання (а.с.37).
Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 21.07.2020 року підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до розгляду по суті (а.с.42).
В судове засідання, для розгляду справи по суті, представник позивача АТ «Універсал Банк», повідомлений належним чином про розгляд даної справи судом, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення через відділення поштового зв`язку «Укрпошта» (а.с.39), не з`явився, заяв або клопотань про відкладення розгляду справи до суду позивачем надано не було. У пункті 3 вимог позову, представник позивача просить суд розглядати справу у відсутності представника Банку та в разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.5зворот).
Крім того, представник позивача в окремому письмовому клопотанні, яке було подано разом з позовною заявою, підтримує позовні вимоги в повному обсязі з зазначенням про наявність необхідних доказів в матеріалах справи, просить розглянути справу без участі представника позивача та не заперечує проти заочного розгляду справи і винесення заочного рішення у разі виникнення обставин викладених в ч.1 ст.280 ЦПК України (а.с.31).
Відповідач ОСОБА_1 , повідомлена належним чином про розгляд даної справи судом, за адресою її зареєстрованого місця проживання/перебування відповідно до даних інформаційного повідомлення Сектору реєстрації ЕМР (а.с.36), яка співпадає з адресою зазначеною в позовній заяві (а.с.2), що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення їй поштового відправлення через відділення поштового зв`язку «Укрпошта» (а.с.44), в судове засідання для розгляду справи по суті не з`явилась, про поважність причин неявки суд не повідомила, будь-яких заяв або клопотань, відзову або заперечень проти позову, до суду не надала.
Враховуючи відсутність підстав для відкладення слухання справи визначених ч.2 ст.233 ЦПК України, наявність у сукупності всіх умов визначених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалив: провести розгляд справи у відсутності учасників справи, в порядку заочного провадження, на підставі наявних у справі матеріалів та доказів.
У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін по справі, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у відповідності до вимог ст.89 ЦПК України, суд дійшов наступного висновку.
Згідно приписів ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі доказів, поданих учасниками справи і витребуваних судом, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).
Відповідно до положення пунктів 1, 2, 4 частини 1 статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Судом, зі статуту від 20.12.2018 року (а.с.29-30), виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 29.12.2018 року (а.с.28-28зворот), встановлено, що найменування банку змінено на Акціонерне товариство «Універсал Банк», яке є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк».
04.01.2018 року відповідачем ОСОБА_1 було підписано Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг відповідно до якої відповідач просила позивача відкрити їй поточний рахунок та встановити на нього кредитний ліміт (далі - Анкета-заява) (а.с.7).
Положеннями Анкети-заяви зазначено на згоду відповідача на те, що дана Анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (далі - Договір), укладанням якого відповідач підтверджує і зобов`язується виконувати його умови, а також, що вона ознайомлена з зазначеними документами примірники яких отримала у мобільному додатку.
Разом з тим, Анкета-заява не містить посилань на те, що її складовою або додатками до неї є будь-які Умови, Правила і Тарифи за якими банк надає послуги з кредитування, а також Таблиця обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого кредиту.
До матеріалів позовної заяви позивачем долучено витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, Паспорт споживчого кредиту, Таблиця обчислення вартості кредиту (а.с.8-22зворот).
Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).
За змістом ч.2 ст.1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст.634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець, а даному випадку - АТ «Універсал Банк».
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений (Що відповідає правовому висновку викладеному Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 р. у справі №342/180/17, провадження №14-131цс19).
Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частинами 1, 2 статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Разом з тим, сама Анкета-заява не містить ні базової процентної ставки, ні умов про встановлення будь-яких видів відповідальності за порушення грошового зобов`язання та їх розміру, у тому числі сплати неустойки, в даному випадку пені та її розміну, сплату комісії та її розміру, а також обов`язку щодо їх сплати на користь Банку.
Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить стягнути з відповідача крім тіла кредиту і такі складові як суму заборгованості за пенею та комісією, посилаючись при тому, що їх розмір і порядок нарахування на Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи та Тарифів за карткою Monobank, які викладені на банківському сайті. А також вважаючи, що складовою Договору укладеного з відповідачем є Умови, Тарифи, Паспорт споживчого кредиту, Таблиця обчислення вартості кредиту.
Анкета-заява не містить посилань і на те, що їх складовою та невід`ємною частиною Договору банківського обслуговування є додані стороною позивача до матеріалів позову такі документи як: Умови обслуговування рахунків фізичної особи, Умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, Паспорт споживчого кредиту, Таблиця обчислення вартості кредиту (а.с.8-22зворот).
Відповідно до правового висновку викладеного Верховним Судом в постанові від 03.07.2019 р. у справі №342/180/17, провадження №14-131цс19, Умови та Правила надання банківських послуг, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником. Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування (що зазначено і Верховним Судом України в постанові від 11.03.2015 р., провадження №6-16цс15).
Враховуючи зазначене вище, є неможливим застосування до Умов і правил надання банківських послуг, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту, про які йдеться у змісті Анкети-заяви, правил частини 1 статті 634 ЦК України, що стосуються кредитних зобов`язань.
За відсутності достатності правових підстав вважати, що сторони обумовили у письмовій формі ціну договору, а також відповідальність невиконання або неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань у вигляді сплати, в даному випадку пені і комісії, Банк має право вимоги лише фактично отриманої відповідачем та не повернутої суми кредиту, тобто тіла кредиту (Що відповідає правовому висновку викладеному в Постанові Великої палати Верховного Суду від 03.07.2019 р. у справі №342/180/17).
Позивачем не заявляється про стягнення з відповідача відповідальності за невиконання грошового зобов`язання або неналежного його виконання визначенихч.2 ст.625 ЦК України чи ч.1 ст.1048 ЦК України і не надається розрахунку проведеного до даних правових норм.
Щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.264, п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України, при ухваленні рішення, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, про що зазначає у резолютивній частині рішення.
Відповідно до вимог ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 76-82, 83, 89, 95, 128, 130, 131, 141, 223, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 273, 280-284, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
В задоволені решти вимог позовної заяви - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто Енергодарським міським судом Запорізької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів безпосередньо до Запорізького апеляційного суду, при цьому, строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. М. Бульба