Дата документу 29.11.2021
Справа № 2-н-133/10
Провадження № 4-с/334/57/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Фетісова М.В., за участю секретаря судового засідання Боднар А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі скаргу боржниці ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) державного виконавця,

встановив:

боржниця ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця Дніпровського ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Грінберг Ю.М., в якій просить визнати неправомірними дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження № 66899129 про стягнення з неї на користь ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості в розмірі 4259,22 гривень; визнати неправомірною постанову державного виконавця від 22.09.2021 про відкриття виконавчого провадження № 66899129; зобов`язати державного виконавця закрити виконавче провадження № 66899129 за судовим наказом (дублікатом) № 2н-133/10 виданим 14.07.2021 Ленінським районним судом м. Запоріжжя про: стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості в розмірі 4259,22 гривень та повернути стягувачу ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» без виконання вказаний виконавчий документ.

Скаргу обґрунтовує тим, що 30.09.2021 вона під особистий підпис була ознайомлена з постановою державного виконавця Дніпровського ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Грінберг Ю.М. про відкриття виконавчого провадження ВП № 66899129 про примусове стягнення з неї на користь ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості у сумі 4259,22 гривень. Підставою для відкриття вказаного виконавчого провадження був дублікат судового наказу № 2-н-133/10, виданий 14.07.2021 Ленінським районним судом м. Запоріжжя на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.07.2021. В постанові про відкриття виконавчого провадження (ВП № 66899129) від 22.09.2021 помилково зазначено, що судовий наказ № 2н-133/10 вступив у законну силу 26.03.2020, оскільки насправді судовий наказ № 2н-133/10 виданий 13.03.2010 Ленінським районним судом м. Запоріжжя набрав чинності 26.03.2010. Крім того, ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.07.2021 заява ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» була задоволена частково, лише в частині видачі дубліката судового наказу. В частині поновлення строку для пред`явлення вказаного дубліката до виконання - ухвалою суду було відмовлено, а тому державний виконавець безпідставно та незаконно відкрив вказане виконавче провадження, оскільки такими діями він порушив вимоги ст.12 Закону України «Про виконавче провадження».

Стягувач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» подані заперечення на скаргу, в яких просить в задоволенні скарги відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що державним виконавцем Грінберг Ю.М. були вчинені дії на повне та фактичне виконання рішення суду, що відповідає нормам чинного законодавства. Крім того, ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30.04.2021 по справі № 2-н-133/10 видано дублікат судового наказу № 2-н-133/10 виданого 12.03.2010 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за заявою АТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 9-1081-037 ФД, а тому, виходячи із положень 17.4 розділу XII Перехідних положень ЦПК України, державним виконавцем Грінберг Ю.М. правомірно винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №66899129 від 22.09.2021 на підставі ст. 4, 26 ЗУ «Про виконавче провадження». Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2010 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь АТ « Банк Фінанси та кредит» заборгованості в розмірі 4203,72грн. та судових витрат станом на сьогоднішній день залишається не виконаним, а ОСОБА_1 не вжила жодних заходів для виконання відповідного рішення, погашення заборгованості та ухиляються від самостійного виконання даного рішення суду. До того ж, у прохальній частині скарги на дії (бездіяльність державного виконавця Фролова Т.І. просить зобов`язати державного виконавця Дніпровського ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) «...закрити виконавче провадження № 66899129...» та «...виконавчий документ ... повернути стягувачу ТОВ «ФК «ЄАПБ» без виконання, що не відповідає положенням пп. 3 п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», згідно якого суд не має права зобов`язувати державного виконавця або іншу посадову особу до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби. З огляду на викладене, суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу. Таким чином, суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, оскільки вказаним Законом передбачено інші підстави завершення виконавчого провадження, які підлягають самостійній перевірці державним виконавцем під час вчинення виконавчих дій. Крім того, законодавством чітко передбачений перелік підстав повернення виконавчого документу стягувачу без виконання, який не містить підстави зазначеної Скаржником у прохальній частині скарги на дії (бездіяльність) державного виконавця, а тому прохання скаржника про повернення виконавчого документу стягувачу без виконання не може бути задоволено, за відсутністю передбачених ЗУ «Про виконавче провадження» підстав.

В судове засідання боржниця ОСОБА_1 не з`явилась. Про дату, час і місце розгляду скарги повідомлялась належним чином. Причини неявки не повідомила.

Представник стягувача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» Пінчук Д.С. в судове засідання не з`явився. В запереченнях провив розглянути скаргу без його участі

Відповідно до ст. 450, 451 ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Дослідивши скаргу, письмові докази по справі, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що Ленінським районним судом м. Запоріжжя 12 березня 2010 року виданий судовий наказ у справі № 2н-133/10, яким з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в солідарному порядку стягнута на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором № 9-1081-037ФД від 28.03.2007, яка станом на 01.03.2010 становила 4203,72гривні. Також з боржниць на користь стягувача стягнутий судовий збір у сумі 25,50 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 гривень.

Відповідно до Довідки Ленінського районного суду від 01.11.2021 цивільна справа № 2н-133/10 за заявою АТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №9-1081-037ФД від 28.03.2007 була знищена, відповідно переліку судових справ і документів, що утворюються в діяльності суду, із закінченням строків зберігання (розділ3), затвердженого Наказом Державної судової адміністрації України від 11.02.2010. Акт № 15 від 15.04.2019.

Ухвалою від 05.07.2019 у справі № 2н-133/10 замінений первісний стягувач АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Ухвала набрала законної сили 23.07.2019.

Ухвалою від 30.04.2021 у справі № 2н-133/10 виданий дублікат судового наказу від 12.03.2010. В поновлені строку для його пред`явлення до виконання відмовлено.

Дублікат судового наказу № 2н-133/10 був виданий стягувачу 14.07.2021.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» передбачено обов`язковість виконання судових рішень.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Задля примусового виконання вказаного дубліката судового наказу № 2н-133/10, ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося до Дніпровського ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з заявою про відкриття виконавчого провадження.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Постановою державного виконавця Дніпровського ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Грінберг Юліани Миколаївни від 22 вересня 2021 року було відкрито виконавче провадження № 66899129 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» грошових коштів у сумі 4259,22 гривень. Підстава для стягнення судовий наказ № 2н-133/10, виданий Ленінським районним судом м. Запоріжжя 14.07.2021, який набрав чинності 26.03.2020.

Відповідно до п. 5 Розділу XIII Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Проте, відповідно до дублікату судового наказу № 2н-133/10 він набрав чинності 26.03.2010.

З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що строк пред`явлення дубліката вищевказаного судового наказу № 2н-133/10 сплив 27.03.2013. При цьому ухвалою від 30.04.2021 суд відмовив у поновленні строку для пред`явлення дубліката судового наказу до виконання. Таким чином, державний виконавець прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження № 66899129 від 22.09.2021 з порушенням вимог чинного законодавства.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їхні права чи свободи (ч. 1 ст. 447 ЦПК України).

Враховуючи те, що державним виконавцем постанова про відкриття виконавчого провадження № 66899129 від 22.09.2021 була прийнята в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» (ст. 12, Розділу XIII Прикінцевих і перехідних положень), вимога про визнання неправомірною постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження № 66899129 підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Не підлягає задоволенню вимога боржниці про визнання неправомірними дій державного виконавця по відкриттю виконавчого провадження, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» про відкриття виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, яка є його рішенням, а не вчиняє дії.

Положеннями пп. 3 п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» передбачено, що суд не має права зобов`язувати державного виконавця або іншу посадову особу до вчинення тих дій, які згідно із Законом «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

З огляду на викладене, суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу. Таким чином, суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, оскільки вказаним Законом передбачено інші підстави завершення виконавчого провадження, які підлягають самостійній перевірці державним виконавцем під час вчинення виконавчих дій.

Крім цього, статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачена підставою закінчення виконавчого провадження судове рішення про визнання рішення державного виконавця неправомірним.

Враховуючи вищевказане, в задоволенні вимоги про зобов`язання державного виконавця закрити виконавче провадження № 66899129 за дублікатом судового наказу № 2н-133/10, виданого 14.07.2021 Ленінським районним судом м. Запоріжжя без виконання вказаного виконавчого документу задоволенню не підлягають.

Проте, відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України, суд вважає за необхідне зобов`язати начальника Дніпровського ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) усунути порушення у виконавчому провадженні № 66899129, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що вимоги скарги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. 259, 260, 268, 447-451 ЦПК України, суд

постановив:

скаргу задовольнити частково.

Визнати неправомірною постанову державного виконавця Дніпровського ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Грінберг Юліани Миколаївни від 22.09.2021 про відкриття виконавчого провадження № 66899129 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості в розмірі 4259,22 гривень.

Зобов`язати начальника Дніпровського ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) усунути порушення у виконавчому провадженні № 66899129.

У задоволені скарги в іншій частині відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: