Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Кривенко О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківської міської ради Київської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку та земельної ділянки загальною площею 0,1000 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки, площею 0,0986 га. Спадкоємцем по заповіту являється позивач, який звернувся до нотаріуса, щоб оформити спадщину, але отримав відмову, оскільки пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини. ОСОБА_1 зазначає, що він постійно проживає та працює в м.Тернополі, та відразу після похорону матері, повернувся до місця свого проживання і роботи, оформленням спадщини не займався, оскільки вважав, що її буде приймати його сестра, але, лише, згодом позивач дізнався про існування заповіту на його ім`я, а тому просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини строком на три місяці.

Ухвалою суду від 27.09.2021 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 25.11.2021 року закрито підготовче провадження по вказаній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, представник позивача -адвокат Стамбуляк Ю.В. подала суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить провести розгляд справи без участі позивача та представника, в зв`язку з карантином.

Відповідач - Білоцерківська міська рада Київської області, не направила до суду свого представника, подали суду заяву про розгляд справи без участі їхнього представника на розсуд суду, не заперечили щодо позовних вимог.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , актовий запис про смерть №396 від 15.02.2021р., що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 (а.с.11).

Позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с.10).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належало майно : жилий будинок з господарськими і побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.12); земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1000 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських споруд, кадастровий номер :04:021:0057, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.13); земельна ділянка, площею 0,0986 га, кадастровий номер :04:021:0058, згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.14).

Встановленим є те, що ОСОБА_2 , склала заповіт, за яким на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все належне їй майно, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті та на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_1 , заповіт посвідчений Кушнір Н.Б., приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області, зареєстрований в реєстрі за №618. (а.с.15).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач бажає прийняти спадщину, однак не подав відповідну заяву у встановлений строк з поважних причин, а саме в зв`язку з тим, що він постійно проживає та працює в м.Тернополі, та відразу після похорону матері повернувся до місця свого проживання і роботи, прийняттям спадщини не займався, оскільки вважав, що її буде приймати його сестра. Крім того, позивач з 09.08.2021 року по 20.09.2021 року перебував на амбулаторному лікуванні при амбулаторії ЗПСМ м.Скалат з приводу гострої распіратурно-вірусної інфекції, гострого пієлонефриту. Лише, приїхавши у кінці серпня 2021 року до м.Біла Церква та зустрівшись з сестрою, він дізнався, що сестра спадщину не приймала та не бажає примати, оскільки мати за життя залишила заповіт на ім`я позивача.

Матеріали справи містять довідку № 22 від 20.08.2021 року хворого ОСОБА_3 із зазначенням періоду лікування з 09.08.2021 року по 20.09.2021 року на амбулаторному лікуванні при амбулаторії ЗПСМ м.Скалат з приводу гострої распіратурно-вірусної інфекції, гострого пієлонефриту. (а.с.25).

Крім того відповідно до довідки №465 від 02.10.2020 року, виданої ОСББ «Довженка 6-а», вбачається, що ОСОБА_1 постійно проживає в м.Тернополі та працює в ТОВ «Подіддя-Агро», що підтверджується довідкою №67 від 03.09.2021 року з місця роботи та довідками ОСББ «Довженка 6А».(а.с.20-24).

Встановлено, що державний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Кушнір Н.Б. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлої ОСОБА_2 , оскільки на день смерті ОСОБА_2 проживала та була зареєстрована одна, а її син ОСОБА_1 не подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори в строк шість місяців з дня відкриття спадщини. Спадкова справа до майна померлої не відкривалася, заповіт чинний (а.с.19).

Відповідно до витягу з реєстру Білоцерківської територіальної громади № 15.2-03/23606 від 01.09.2021, за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровано одна особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.18).

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Заповіт лише спрямовується на виникнення у спадкоємця прав та обов`язків, але до моменту смерті не створює їх у нього. Розпорядження, яке міститься у заповіті, набирає чинності лише у разі смерті заповідача.

Призначення спадкоємцем є правом заповідача, визначеним частиною першою статті 1235 ЦК України.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК) ( 435-15 ), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі №643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18), від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20), від 03 березня 2020 року у справі № 145/148/20 (провадження № 61-16153св20).

Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17 та в постанові ВС по справі № 405/7058/19 від 26.07.2021 року.

Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц, від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 28 жовтня 2019 року у справі № 761/42165/17, від 06 червня 2018 року у справі № 315/765/14-ц, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.

Також, судом установлено, що шестимісячний строк подання позивачем, як спадкоємцем, заяви про прийняття спадщини після смерті його матері, сплив 13.08.2021 р., а в нотаріальну контору він звернувся 09.09.2021 р., тобто, пропущений ним строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним. На такі ж обставини вказано в постанові ВС у справі № 681/203/17-ц від 17.10.2018 року.

Суд, оцінюючи та аналізуючи докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Суд вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме, вказані позивачем причини були пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо подання заяви про прийняття спадщини. На час відкриття спадщини, позивач не проживав разом зі своєю матір`ю та не знав про існування заповіту, мешкає в іншому місті, перебував на лікуванні. Заповіт є чинним, інші особи не зверталися до органів нотаріату із заявами про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 . Доказів чи заперечень в спростування наведеного суду не надано. В даному випадку, з урахуванням справедливого балансу інтересів сторін по справі, суд вважає за можливе надати позивачу додатковий строк для прийняття спадщини (3 місяці) з метою фактичної реалізації ним своїх спадкових прав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216,1218, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76, 77, 81, 133, 263,141, 259, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_2 ) додатковий строк, тривалістю три місяці, з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду виготовлено та підписано 10.12.2021 року.

СуддяО. Я. Ярмола