Справа № 462/2220/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2021 року Залізничний районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Іванюк І.Д.

секретар с/з Колодій У. Б.

з участю

позивача ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи Андрусишин Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові у загальному позовному проваджені цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Франківська районна адміністрація Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду із позовом, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком малолітнього ОСОБА_4 , однак ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Син зареєстрований та проживає з нею за адресою: АДРЕСА_1 , його утриманням та вихованням займається лише вона, відповідач востаннє бачив сина, коли йому було 3 роки та з того часу не цікавився ним, не бере участі в його вихованні, коштів на утримання сина не дає, не піклується про його фізичний та духовний розвиток. Син хворіє вродженою лактозною недостатністю, страждає на розлади, пов'язані з глютеном, атопічний дерматит, оперований правобічний крипторхізм, у зв`язку з цим вона змушена постійно проходити з дитиною медичні обстеження, купувати ліки для надання необхідної медичної допомоги, спеціальні продукти харчування. Відповідачу достовірно відомо про проблеми дитини зі здоров`ям, однак він самоусунувся від їх вирішення і залишив її саму з дитиною та існуючими проблемами. Згідно із рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 25.12.2012 року у справі №1309/10122/12 відповідач має обов`язок сплачувати аліменти на утримання сина, однак як вбачається з відповіді Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові станом на 23.03.2021 року заборгованість відповідача зі сплати аліментів становить 28995 грн. 50 коп. З врахуванням поведінки відповідача та зважаючи на інтереси дитини вона просить вказаний позов задоволити.

У судовому засіданні представник позивача та позивач позов підтримали з аналогічних підстав, додатково пояснили, що позивач з відповідачем не перебували у зареєстрованому шлюбі, проте від спільного життя мають малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач останній раз бачив сина, коли йому було три роки, та з того часу його життям не цікавиться, жодних дій, щоб побачити сина відповідач не вчиняв. Орган опіки та піклування надав висновок від 04.08.2021 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 щодо малолітнього сина ОСОБА_4 , а тому просять позов задоволити та позбавити відповідача батьківських прав.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив, що хоча із позивачкою не перебував у зареєстрованому шлюбі, проте від спільного життя вони мають малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На теперішній час він створив сім`ю з іншою жінкою та має двох неповнолітніх дітей. Не зважаючи на це він прагне брати участь у вихованні та спілкуванні усіх 3 своїх дітей, хоче щоб вони також підтримували дружні відносини між собою. Всупереч цьому позивачка чинить йому перешкоди у спілкуванні з сином, тому у 2012 році він звертався з позовом до Сихівського районного суду м. Львова, проте в той час вони досягли згоди і такий позов було залишено без розгляду. Також Орган опіки та піклування надав висновок від 21.02.2013 року, яким встановив йому години побачень із сином ОСОБА_4 та зобов`язав позивачку не чинити йому перешкоди у спілкуванні із сином, однак після цього позивач змінила місце проживання, про що його не повідомила, а його спроби їх розшуку закінчились невдачею. Востаннє бачив сина, коли тому було 3 роки і він перебував у лікарні, а позивачка просила його допомоги. Про нове місце проживання дитини дізнався безпосередньо перед розглядом справи, однак не навідувався до позивачки, а намагався мирно врегулювати питання щодо виховання сина та спілкування з ним, оскільки не хотів травмувати дитину. Згоден надати позивачці нотаріально засвідчену згоду для можливості її безперешкодного виїзду з дитиною на відпочинок за межі України до досягнення дитиною повноліття. Заборгованість по аліментах на сина допустив у зв`язку із карантином, пов`язаним із коронавірусною хворобою (COVID-19), однак в подальшому має на меті погасити борг та надавати кошти на утримання власної дитини. Зазначив, що має почуття до ОСОБА_4 , хоче брати участь у його вихованні, спілкуватися з ним, зберегти кровний зв`язок із сином, а тому просив в позові відмовити.

Представник третьої особи - Франківської районної адміністрації Львівської міської ради у судовому засіданні позов підтримав, пояснив, що 04.08.2021 року Франківською районною адміністрацією Львівської міської ради було винесено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому зазначив, що відповідач був присутній на засіданні комісії, заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно сина, однак до уваги було взято дані про відсутність з його сторони активних дій щодо участі у вихованні дитини.

Заслухавши пояснення учасників процесу, думку малолітнього ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Як зазначено в Декларації ООН прав дитини (1959р.), "дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості".

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 150 СК України передбачений обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно зі ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Пунктами 15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Хант проти України» вказав, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.Зазначений висновок узгоджується з правовим висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, який міститься у постанові від 13 березня 2019 року в справі № 631/2406/15-ц.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином сторін у справі, що підтверджується свідоцтвом про народження /а.с. 5/.

Згідно з довідкою ЛКП «Південне» №839 від 01.03.2021 року, син сторін зареєстрований та проживає з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 в квартирі яка складається з трьох кімнат і є її власністю /а.с. 10/.

Згідно з довідкою № 16 від 22.02.2021 року, виданою директором ліцею №66, ОСОБА_4 навчається в 3-Б класі ліцею №66 м. Львова, в період з 01.09.2018 року по даний час, батько учня ОСОБА_5 жодного разу не брав участі у шкільних заходах та батьківських зборах /а.с. 11/.

З психолого - педагогічної характеристики ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 учня 3-Б класу ліцею № 66 м. Львова, вбачається, що він характеризується позитивно, а його рідний батько ОСОБА_5 , упродовж 1-3 класів навчання жодного разу не відвідав ліцею, не цікавиться успішністю сина, незнайомий з класним керівником, навіть заочно, не зареєстрований в батьківських вайбер групах /а.с. 12/.

Згідно з посвідченням серії НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , 2012 року народження є дитиною з інвалідністю /а.с.6/.

Згідно з випискою № 312 із медичної картки амбулаторного ( стаціонарного ) хворого, ОСОБА_4 , 2012 року народження хворіє вродженою лактозною недостатністю, страждає на розлади, пов'язані з глютеном, атопічний дерматит, оперований правобічний крипторхізм, /а.с. 13-14/.

З розрахунку заборгованості по аліментах від 23.03.2021 року ВП № 36330960, здійсненого державним виконавцем Залізничного ВДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Фіялкович Д.І., вбачається, що ОСОБА_3 допустив заборгованість із сплати аліментів у сумі 28995,50 грн. Водночас вбачається, що заборгованість виникла у період з червня 2018 року та частково погашалась /а.с.18/.

Відповідно до висновку Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 04.08.2021 року № 260001. вих. 69128, з метою захисту прав та законних інтересів дітей, враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому відповідач був присутній на засіданні комісії, заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно сина, мотивував це тим, що позивач чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною /а.с. 61/.

Також судом встановлено та не оспорюється сторонами, що відповідач звертався 24.12.2012 року до Сихівського районного суду м. Львова із позовною заявою про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною і її вихованні та ухвалою суду дану позовну заяву було залишено без розгляду за заявою ОСОБА_3 /а.с. 48/.

Відповідно до висновку Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 21.02.2013 року № 11, ОСОБА_3 визначено час зустрічей з його сином ОСОБА_4 , 2012 року народження /а.с. 50/.

На виконання ч. 2 ст. 171 Сімейного кодексу України, де зазначено, що дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном, у судовому засіданні була з`ясована думка малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно нього. При цьому ОСОБА_4 повідомив, що проживає разом із матір`ю та її чоловіком ОСОБА_6 , свого батька не пам`ятає, востаннє бачив дуже давно, він його не навідує, не бере участі у його вихованні, матеріально не забезпечує, не вітає із святами і Днем народження, тому просить позбавити його батьківських прав, оскільки має більший емоційний зв`язок із ОСОБА_7 .

Дослідивши обставини справи суд дійшов висновку, що у судовому засіданні позивач не довела та не надала суду доказів, які б безспірно свідчили про умисне ухилення відповідачем від виконання своїх батьківських обов`язків. ОСОБА_3 заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно сина, наголошує на тому, що намагається відновити спілкування з ним, саме ж виникнення заборгованості по аліментах, яка періодично погашається, не є безумовним свідченням небажання батька дитини приймати участі у його утриманні і вихованні. Також суд зазначає, що хоча думка дитина у вирішенні спору про позбавлення батьківських прав є важливою, проте, враховуючи обставини її формування, не може бути визначальною і не є свідченням того, що позбавлення батьківських прав у спірному випадку має на меті забезпечення якнайкращих інтересів дитини.

Із врахуванням наведеного, а також того, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, з урахуванням бажання ОСОБА_3 виправити свою поведінку та відновити спілкування з сином, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити,

Водночас, виходячи з інтересів дитини, суд вважає за необхідне попередити відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поклавши на орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Оскільки суд дійшов висновку, що у позові слід відмовити, понесені позивачем судові витрати слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 273 ЦПК України, ст.ст. 141, 164, 166 Сімейного Кодексу України, суд, -

ухвалив:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Франківська районна адміністрація Львівської міської ради відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Попередити ОСОБА_3 про необхідність змінити ставлення до виховання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поклавши контроль за виконанням ним батьківських обов`язків на орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

При цьому, у відповідності до вимог п.3 Прикінцевих положень ЦПК під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Учасники процесу:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Франківська районна адміністрація Львівської міської ради, , місцезнаходження: м. Львів, вул. Генерала Чупринки, 85.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 09.12.2021 року.

Суддя: Іванюк І.Д.