Справа № 311/2695/21
Провадження № 2/311/937/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

08 грудня 2021 року місто Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Задорожка Д.А.

за участі секретаря судового засідання Чучі С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в місті Василівка цивільну справу за позовом Служби у справах дітей Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області до ОСОБА_1 , про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

В позові зазначено, що ОСОБА_1 має двох малолітніх дітей, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 05 серпня 2011 року батько дітей, ОСОБА_4 , був позбавлений батьківських прав.

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 28 листопада 2019 року у матері ОСОБА_1 були відібрані діти, без позбавлення батьківських прав.

На підставі розпорядження голови Чернігівської районної державної адміністрації №67 від 12 березня 2020 року, малолітніх дітей взяв під опіку їх дідусь, ОСОБА_5 , який проживає разом з дітьми.

З часу відібрання малолітніх дітей у матері ОСОБА_1 , вона жодного разу не зверталась із заявою про повернення їй дітей. Весь цей час мати не докладала зусиль, щоб покращити свій матеріальний стан та матеріально утримувати дітей. На теперішній час вона не працює, не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, не цікавиться їх життям, не дбає про їхнього здоров`я, про духовний та фізичний розвиток.

На підставі викладеного, позивач просить позбавити батьківських прав ОСОБА_1 відносно її дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином.

Суд, згідно ст.ст.128, 223, 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5).

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до роз`яснень, наданих у п.п.15,16, 18 постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Таким чином, при розгляді справ за позовами про позбавлення батьківських прав з підстав, передбачених ст. 164 СК України, особа, яка подала такий позов, повинна довести, що мати ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В свою чергу мати повинна довести, що вона належним чином виконує свої батьківські обов`язки.

Судом встановлено, що відповідач у справі, ОСОБА_1 , є матір`ю малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено свідоцтвами про народження дітей (а.с.2, 3).

Згідно рішення Василівського районного суду Запорізької області від 05 серпня 2011 року, позбавлено батьківських прав ОСОБА_4 відносно його дітей, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дітей передано на опікування матері - ОСОБА_1 (а.с.5).

Згідно рішення Василівського районного суду Запорізької області від 28 листопада 2019 року у ОСОБА_1 були відібрані її малолітні діти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 без позбавлення її батьківських прав (а.с.9).

Відповідно до повідомлення Служби у справах дітей Чернігівської державної адміністрації Чернігівської області №01-18/65 від 21 травня 2021 року, ОСОБА_1 за час перебування ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 під опікою бабусі ОСОБА_9 , до служби у справах дітей Чернігівської районної державної адміністрації не зверталась (а.с.10).

Згідно розпорядження голови Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області №67 від 12 березня 2020 року встановлено опіку над малолітніми ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном призначено дідусь, ОСОБА_5 (а.с.12).

Згідно рішення виконавчого комітету Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області №136 від 15 червня 2021 року, затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно їх малолітніх дітей: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.13, 14).

Відповідно до ч.8 та ч.9 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Статтею 6 Європейської Конвенції про здійснення прав дітей, ратифікованої із заявою Верховною Радою України Законом № 69-У від 03.08.2006 передбачено, що під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган визначає, чи він має достатньо інформації для прийняття рішення в найвищих інтересах дитини, і в разі необхідності одержує додаткову інформацію, зокрема від суб`єктів батьківської відповідальності.

Стаття 18 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради №789-Х11 від 27.02.1991, встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини і предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини.

Частиною 2 ст.27 Конвенції передбачено, що батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 151 СК України, стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства» надає батькам переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини і одночасно зобов`язує повністю бути відповідальним за виховання дітей, піклування про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання.

Стаття 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав судом, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

З огляду на встановлення судом ухилення відповідачем ОСОБА_1 від обов`язку утримання та виховання дітей, суд вважає необхідним позбавити відповідача батьківських прав щодо їх дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд вважає необхідним роз`яснити відповідачу у справі про її право, відповідно до ст.ст.168, 169 СК України, на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати на оплату судового збору в розмірі 908,00 грн. на користь держави.

Керуючись ст.ст.12, 77, 80, 128, 223, 263-268, 280 ЦПК України ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов Служби у справах дітей Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області до ОСОБА_1 , про позбавлення батьківських прав, задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , стосовно її дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави витрати на оплату судового збору в розмірі по 908 грн. 00 коп. (Отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача:UА0026001, Код класифікації доходів бюджету - 22030106, Призначення платежу: Судовий збір на користь держави).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області Д.А. Задорожко