Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 4-с/641/65/2021 Справа № 641/3721/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2021 року Комінтернівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді- Колодяжної І.М.

за участю секретаря Воробйової А.І.

справа №641/3721/19

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Комінтернівського районного суду м. Харкова матеріали цивільної справи за скаргою ТОВ «Агенство нерухомості Естейт Сервіс» на бездіяльність державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків) , заінтересована особа: ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ТОВ «Агенство нерухомості Естейт Сервіс» звернулося до суду зі скаргою,в якій просять:

-визнати неправомірною відмову державного виконавця Міжрайнного ВДВС по Основ,янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом №641/3721/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь скаржника судового збору ;

-зобов,язати державного виконавця Міжрайнного ВДВС по Основ,янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відкрити виконавче провадження за виконавчим листом №641/3721/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь скаржника судового збору.

-стягнути з Міжрайнного ВДВС по Основ,янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) судові витрати .

В обгрунтування скарги зазначено, що 12 лютого 2020 року Комінтернівським районним судом м. Харкова було ухвалено заочне рішення по цивільній справі № 641/3721/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство нерухомості Естейт-Ссрвіс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про звільнення майна з-під арешту , відповідно до якого задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство нерухомості Естейт-Ссрвіс» та вирішено, крім іншого, стягнути з ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1 921 грн. На виконання вказаного рішення, 16 березня 2020 року судом видано виконавчий лист по справі № 641/3721/19 .19 серпня 2021 року ТОВ «Агентство нерухомості Естейт-Сервіс» звернулося до Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) із заявою про відкриття виконавчого провадження . 13 вересня 2021 року ОСОБА_3 на поштовому відділенні, що обслуговує будинок за місцем його реєстрації, отримав повідомлення державного виконавця Основ`янсько-Слобідського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 26 серпня 2021 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на виконання п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме - через відсутність у листі відомостей про дату народження та ідентифікаційний номер боржника ОСОБА_1 .За таких обставин, 14 вересня 2021 року ТОВ «Агентство нерухомості ЕСТЕЙТ- СЕРВІС» звернулося вдруге до державної виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження з зазначенням в заяві , що у виконавчому листі № 641/3721/19 відсутні ідентифікаційний номер та дата народження боржника. На виконання норми ч. 5 ст. 18 Закону України «Про відкриття виконавчого провадження» стягувач просив державного виконавця в жодному випадку не повертати виконавчий лист без виконання стягувачу, а навпаки - відкрити виконавче провадження і вже потім, у разі необхідності, витребувати з відповідних установ інформацію про дату народження та ідентифікаційний номер боржника ОСОБА_1 . 23 вересня 2021 року державний виконавець Лаптікова Ганна Володимирівна повернула виконавчий документ стягувачу без прийняття його без виконання , чим грубо порушила права стягувача на доступ до правосуддя та обов`язковість виконання судового рішення, передбаченого Конституцією України.

20 жовтня 2021 року ухвалою судді скаргу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

08 грудня 2021 року до суду надішов відзив від державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків) Лаптікової Г.В. в якому вона зазначила, 20.09.2021 року на адресу відділу надійшла заява ТОВ «Агенства нерухомості Естейт Сервіс» про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа по справі №641/3271/19 виданого Комінтернівським районним судом м. Харкова .У зв`язку з тим, що виконавчий документ не відповідав вимогам передбаченим ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець в силу імперативної норми п. 6 ч. 4 ст. 4 23.09.2021 року виніс повідомлення про повернення даного виконавчого листа стягувачу без прийняття його до виконання .Ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» на яку посилається стягувач , зобов`язує виконавця вжити заходи з примусового виконання рішення після відкриття виконавчого провадження , а до цього в державного виконавця не має правових підстав для витребування будь-якої інформації ,в тому числі й про дату народження боржника. До відкриття провадження виконавець позбавлений можливості збирати відповідні відомості для забезпечення виконання рішення суду в силу ст. 19 ч. 2 Конституції України , адже органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі ,в межах повноважень та у спосіб , що передбачені Конституцією України. Без дати народження ідентифікувати боржника неможливо , тому відкриття виконавчого провадження , а тим більше накладання арешту на майно лише за прізвищем могло порушити права невизначеного кола ймовірних однофамільців , що недопустимо. Державний виконавець вважає, що враховуючи вимоги закону до виконавчого провадження та відсутність інформації , щодо дати народження ( а також ідентифікаційного коду чи паспортних даних) боржника , рішення державного виконавця про повернення документу стягувачу було правильним , і тому просить в задоволенні скарги відмовити.

Представник скаржника в судове засідання не з,явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності .

Державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків) Лаптікова Г.В. у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності .

Суд, вивчивши доводи скарги, дослідивши наявні письмові докази ,дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від12.02.2020 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство нерухомості Естейт-сервіс» задоволені. Звільнено майно - квартиру АДРЕСА_1 з-під арешту, зареєстрованого 29 грудня 2007 року об 11:20:12 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною Вікторією Михайлівною за реєстровим № 17362291 арешту нерухомого майна на підставі постанови, серія та номер: б/н, виданий 24 квітня 2003 року ВДВС Комінтернівського району. Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство нерухомості Естейт-сервіс» сплачений судовий збір в розмірі 1921,00 грн.

16.03.2020 року Комінтернівським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист по справі №641/3721/18 .

Вказаний виконавчий лист ТОВ «Агенство нерухомості «Естейт Сервіс» пред`явив до примусового виконання до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків)

На адресу ТОВ «Агенство нерухомості «Естейт Сервіс» надійшло повідомлення старшого державного виконавця ТОВ «Агенство нерухомості «Естейт Сервіс» від 26.08.2021 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі п.6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження».

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 3 ч.3 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 22.08.2018 р. у справі № 471/283/17-ц, відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання.

Згідно ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у пункті 18 роз`яснено, що виходячи зі змісту статті 451 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Наприклад, суд може зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

При цьому суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, зокрема, постановити ухвалу про зобов`язання державного виконавця прийняти виконавчий лист до виконання або зобов`язання державного виконавця відкрити виконавче провадження, оскільки вказаним Законом передбачено і інші підстави для повернення виконавчого листа та відмови у відкритті виконавчого провадження, які підлягають самостійній перевірці державним виконавцем під час вчинення виконавчих дій.

З врахуванням вищенаведеного, суд вважає , що повідомлення державного виконавця від 26.08.2021 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання є неправомірним і зобов.язує вирішити питання про прийняття до виконання виконавчого документа відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Доводи державного виконавця про те, що в документах не зазначена дата народження боржника, що технічно унеможливило винесення постанови про відкриття виконавчого провадження є такими, що суперечать вищевикладеному та правовим нормам, які регулюють діяльність державного виконавця при вирішенні такого питання є невірними .

Відсутність у виконавчому документі будь-якої інформації щодо боржника, зокрема, дати народження, паспортних даних не позбавляє державного виконавця скористатися своїм правом на отримання такої інформацію у відповідних установах чи отримання такої інформації з баз даних і реєстрів .

Враховуючи вищевикладене , суд ввжає, що повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання слід визнати неправомірним та зобов`язати державного виконавця вирішити питання про прийняття виконавчого документа до виконання.

Щодо питання про стягнення витрат на правову допомогу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2)розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1)чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2)чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3)поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4)дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04, п.269).

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного випливає, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.п.7, 48 постанови від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Згідно із вимогами ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

З матеріалів справи вбачається, що в якості доказу витрат на правову допомогу ТОВ «Агенство нерухомості «Естейт-Сервіс» надав копію договору про надання правової допомоги від 13.10.2021 року, укладеного товариством і адвокатом Поліщук О.Л.

Відповідно до п.3.2 цього договору вартість правової допомоги за договором визначається у по погодинним розміром наступним чином : за одну годину роботи адвоката клієнт зобов.язаний сплатити 1280 грн.

Як зазначено в акті здачі-приймання робіт від 13.10.2021 року у вартість увійшли послуги з: ознайомлення з первісним матеріалом , їх аналіз, пошук і вивчення консультацій , судової практики в аналогічних справах та аналіз нормативного матеріалу; складання скарги ;підготовка додатків та примірників позовної заяви й доданих до них документів .

З наданого платіжного доручення про сплату витрат на професійну правничу допомогу вбачається, що ТОВ «АН Естейт Сервіс» 13.10.2021 року сплатив 5120 грн.

Враховуючи вищевикладене , суд вважає, що в ході розгляду справи скаржником доведені понесені ним витрати на правову допомогу, які входять до складу судових витрат, а тому такі витрати повинні бути відшкодовані.

Керуючись ст. ст. 447, 449-451 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ТОВ «Агенство нерухомості Естейт Сервіс» на бездіяльність державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків) , заінтересована особа: ОСОБА_1 -задовольнити.

Визнати неправомірним повідомлення старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків) про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа №641/3721/19 , виданого Комінтернівським районним судом м. Харкова щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Агенство нерухомості Естейт -Сервіс» судового збору у розмірі 1982 грн.

Зобов`язати старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків) вирішити питання про прийняття до виконання виконавчого листа №641/3721/19 , виданого Комінтернівським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Агенство нерухомості Естейт -Сервіс» судового збору у розмірі 1982 грн.

Стягнути з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків) на користь ТОВ «Агенство нерухомості Естейт Сервіс» (код ЄРДПОУ 39586791 ) понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 120 (,ять тисяч сто двадцять) грн. 00 коп.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо судового рішення за веб - адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Заявник: ТОВ «Агенство нерухомості Естейт Сервіс» , код ЄРДПОУ 39586791, м. Київ, вулю. Миколи Ушакова , 34 кв. 56.

Заінтересована особа: Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків) , місце знаходження: м. Харків, майдан Захисників України, 7/8, .

Боржник : ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 .

Суддя -І. М. Колодяжна