Справа № 715/1424/21
Провадження № 2/715/464/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 року смт. Глибока

Глибоцький районний суду Чернівецької області

в складі головуючого судді Григорчак Ю.П.

секретар судового засідання Ткач О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа -служби у справах дітей Чернівецької міської ради про визначення місця проживання дітей, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - служба у справах дітей Чернівецької міської ради про визначення місця проживання дітей, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою вони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 травня 2006 року до 12.03.2021 року. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказує на те, що після розірвання шлюбу діти проживають разом із ним та його матір`ю у будинку АДРЕСА_1 . Він працевлаштований, має нормований робочий день та стабільну заробітну плату, усвідомлює свою відповідальність за виховання дітей та створення для них належних умов. Зважаючи на вищевикладене, просить суд визначити місце проживання малолітніх: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , разом з ним в АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, проте від нього до суду надійшла заява, згідно якої він позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу розглядати без його участі.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Снігур Сергій Васильович в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує.

Представник служби у справах дітей Чернівецької міської ради в судове засідання не з`явився, однак від служби у справах дітей Чернівецької міської ради до суду надійшов висновок про доцільність визначеня місця проживання неповнолітніх дітей разом із батьком - ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 березня 2021 року шлюб зареєстрований 14.05.2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у ВРАЦС Чернівецького МУЮ, актовий запис №540 - розірвано.

Від шлюбу сторони мають трьох спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 .

Як вбачається з довідки про склад сім`ї №847 від 11.03.2021 року та акту оцінки потреб №02-05/16 від 21.01.2021 року, ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 , разом з ним за вказаною адресою проживають: ОСОБА_6 - власник будинку, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Діти здорові, добре харчуються, емоційний стан дітей стабільний.

Згідно довідки про доходи ОСОБА_1 працює у приватній фірмі «Полярі», обіймає посаду менеджера, його загальна сума доходу за період з грудня 2020 року по травень 2021 року становить 35 000 гривень.

Відповідно до характеристики, виданої Чернівецькою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №20 від 19.07.2021 року, ОСОБА_1 є батьком 3 дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які навчаються у Чернівецькій загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №20 Чернівецької міської ради. Батько дітей долучається до роботи батьківського комітету, допомагає у ремонтних роботах класних кімнат. Діти доглянуті, культурно виховані, систематично відвідують школу. Претензій до ОСОБА_1 як до батька, з боку учителів немає.

Згідно висновку органу опіки та піклування Чернівецької міської ради від 24 листопада 2021 року №01/02-24/3164 вирішено вважати за доцільне визначити місце проживання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з батьком ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , не порушуючи права матері ОСОБА_2 - брати участь у вихованні та спілкуванні із дітьми.

На підставі описаних вище доказів судом встановлено, що на даний час ОСОБА_1 повністю опікується інтересами і потребами дітей, піклується про них, займається їх вихованням, слідкує за розвитком та здоров`ям дітей. Крім того, як вбачається з позовної заяви, між сторонами є спір щодо місця проживання дітей.

Відповідно до частин другої, восьмої та дев`ятої статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно з частинами четвертої, п`ятої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Згідно зі статтею 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до частини першої, другої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Європейський суд з прав людини зауважує, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливим. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v.UKRAINE, №10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

У рішенні від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13, у справі «М. С. проти України» Європейського суду з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним (параграф 76).

Аналіз наведених норм права, зокрема й практики Європейського суду з прав людини, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у спорі, а вже тільки потім права батьків.

Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що на даний час психоемоційний зв`язок дітей із батьком є тісним, ОСОБА_1 належним чином забезпечує духовний та фізичний розвиток неповнолітніх дітей, їх виховання та навчання. Оскільки діти тривалий час проживають з батьком, останній належним чином виконує свої батьківські обов`язки та в ході розгляду справи не встановлені будь які факти негативного впливу батька на дітей, суд вважає, що визначення на даному етапі їх розвитку місця проживання разом з батьком відповідатиме їх якнайкращим інтересам та забезпечить сталий емоційний, фізичний та духовний розвиток. Разом з тим, з огляду на вік ОСОБА_3 позовні вимоги в частині визначення місця проживання останього з батьком задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст. 4-13, 19, 76-81, 89, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визначити місце проживання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , за місцем його реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається через суд першої інстанції.

Суддя: