РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Ішуніної Л. М.

за участю:

секретаря судового засідання Хліменкової А. Л.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа - Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до Київської міської ради, в якому просить визначити додатковий строк для подачі нею до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом після смерті брата, ОСОБА_2 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в два місяці з часу набрання рішенням суду законної сили.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25 листопад 2018 року, у зв`язку із зникненням її брата ОСОБА_2 , було подано заяву до органів поліції про зникнення людини. 12 грудня 2019 року працівники Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві повідомили рідних про знайдений труп людини та в присутності сина позивачки пред`явили фото до впізнання. На підставі лікарського свідоцтва про смерть від 12 грудня 2019 року № 020-2786 було видано свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , в якому зазначено дату смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, заповіт за життя ним складений не був, вона є рідною сестрою і спадкоємицею померлого.

Постановою державного нотаріуса Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Бочковою Н. Г. від 22 липня 2020 року відмовлено в оформленні спадкових прав, у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Позивач зазначає, що у встановлений законом шестимісячний строк вона не могла скористатись своїм правом на прийняття спадщини і звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку із тим, що інформація про смерть брата стала відома їй лише 12 грудня 2019 року, а з березня 2020 року по всій території України урядом був встановлений карантин, що стало об`єктивною перешкодою для подання заяви про прийняття спадщини у встановленому законом порядку.

У зв`язку з вищевикладеним, позивач звернулася до суду за захистом своїх порушених прав та просить позов задовольнити в повному обсязі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 липня 2020 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено головуючого суддю Жовноватюк В. С.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 31 серпня 2020 року відкрито загальне позовне провадження за вищевказаним позовом та призначено підготовче судове засідання, яке 30 листопада 2020 року ухвалою цього ж суду закрито та призначено до судового розгляду по суті.

27 жовтня 2020 року до суду надійшли пояснення третьої особи, в яких просить ухвалити справедливе, законне та обґрунтоване рішення по справі, а також зважаючи на те, що дії посадових осіб Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та його підпорядкованих органів позивачем не оскаржується, розгляд даної справи залишає на розсуд суду.

Розпорядженням Виконуючого обов`язки керівника апарату Петухової А. О. від 03 лютого 2021 року № 123 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 760/16826/19, провадження № 2/760/446/21, у зв`язку з перебуванням головуючого судді Жовноватюк В. С. у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами.

Ухвалою Cолом`янського районного суду м. Києва від 05 лютого 2021 вказаний позов прийнято до провадження головуючим суддею Ішуніною Л. М. за правилами загального позовного провадження та призначено до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила задовольнити позов в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив.

Третя особа в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, однак у своїх поясненнях зазначила, що просить проводити розгляд справи у її відсутність.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд виходить з наступного.

За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є рідною сестрою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження (повторно) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві серії НОМЕР_1 та свідоцтвом про народження (повторно) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виданим Солом`янським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві серії НОМЕР_2 (а. с. 18,19).

25 листопада 2018 року ОСОБА_2 зник, що підтверджується Витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань від 27 липня 2020 року (а. с. 15).

Згідно з протоколом пред`явлення трупа для впізнання по фото від 12 грудня 2019 року, гр. ОСОБА_3 (син позивача) повідомив, що в пред`явленому для впізнання по фото зображенні, труп є його дядьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 15).

На підставі лікарського свідоцтва про смерть № 020-2786 від 12 грудня 2019, було видано свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , серії НОМЕР_3 Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 27 грудня 2019 року, в якому дата смерті зазначена - ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 16,17).

Відповідно до свідоцтва про право власності від 21 грудня 2001 року № НОМЕР_4 померлому ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 26).

15 липня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до державного нотаріуса Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Постановою державного нотаріуса від 22 липня 2020 року ОСОБА_1 відмовлено в оформленні спадкових прав, у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини (а. с. 19а).

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно з частиною першою статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частинами першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України)

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можливе за наявності таких умов: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 6121447св19).

Водночас, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.

З викладеного вбачається, що спадкоємцю, який пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Крім того, Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Такий висновок зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 13 березня 2020 року у постанові у справі № 314/2550/17.

Так позивач зазначає, поважними причинами пропуску строку те, що про факт смерті брата її стало відомо більше ніж через рік після його зникнення та фактичної смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також запровадження на всій території України карантину у зв`язку з поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2», на усій території України з 12 березня 2020 року по 03 квітня 2020 року встановлено карантин, відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 року Кабінет Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2020 року № 242 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2» карантин встановлено до 24 квітня 2020 року, постановою № 291 від 22 квітня 2020 року - до 11 травня 2020 року, постановою № 343 від 04 травня 2020 року - до 22 травня 2020 року, постановою № 392 від 20 травня 2020 року - до 31 липня 2020 року, а постановою від 22 липня 2020 року № 641 - з 01 серпня до 31 грудня 2020 року.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини після смерті брата позивач пропустила з поважних причин, оскільки зазначені обставини, на думку суду, виключали можливість звернення позивача в установлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті брата з незалежних від неї причин.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, враховуючи, що строк на прийняття спадщини пропущений позивачем з поважних причин, у зв`язку із обставинами, які перебували поза її волею, приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача і їх задоволення, та визначення ОСОБА_1 додаткового строку для подання відповідної заяви терміном у 2 місяці.

З огляду на викладене, керуючись статтями 1217, 1220, 1222, 1261, 1270, 1272 ЦК України, статтями 2, 10, 12, 13, 15, 141, 76-81, 89, 258, 263, 264, 265, 273, 280, 284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилася після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 - два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Відомості щодо учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

відповідач - Київська міська рада ( місцезнаходження: 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36);

третя особа - Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), , місцезнаходження: 01001, м. Київ, пров. Музейний 2?Д.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення подається учасниками справи безпосередньо (частина перша статті 355 ЦПК України) або через суд першої інстанції (п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України) до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л. М. Ішуніна

.