Справа № 504/2547/21
Номер провадження 2-о/504/167/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2021смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді: Вінської Н.В.,

при секретарі: Коцар А.М.,

за участю представника заявника: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Доброслав в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_2 заінтересована особа Визирська сільська рада Одеського району Одеської області про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Обґрунтовуючи свої вимоги ОСОБА_2 посилається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його дружина ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2,29 га, розташована на території Перелітської сільської ради Балтського району Одеської області із цільовим призначенням для ведення сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій на підставі Державного акт на право власності на земельну ділянку серії ОД №015934. Проте оскільки на момент смерті ОСОБА_3 не була зареєстрована за місцем свого проживання, з метою вставлення місця відкриття спадщини виникла необхідність звернення до суду.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 підтримала подану заяву та просила її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Визирської сільської ради Одеського району Одеської області надав заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, надані докази, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що заявник ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис №4990 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

25 листопада 1995 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 , та після укладення шлюбу дружина перейшла на прізвище « ОСОБА_5 ».

За життя ОСОБА_3 належала земельна ділянка на території Перелітської сільської ради Балтського району Одеської області для ведення сільськогосподарського виробництва площею 2,29 га, на підставі державного акту на праві власності на земельну ділянку серії ОД № 015934.

Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилась.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, шо він є сусідом заявника та підтвердив що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 у АДРЕСА_1 з 1995 року до моменту її смерті.

Свідок ОСОБА_7 , який є сусідом заявника в судовому засіданні підтвердив, що ОСОБА_3 проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 у АДРЕСА_1 з 1995 року до дня смерті.

Таким чином судовим розглядом встановлено факт проживання померлої ОСОБА_3 з 1995 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , разом з чоловіком ОСОБА_2 .

Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Здійснення права на спадкування визначено Главою 87 ЦК України.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1221 ЦК Укрїани місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно).

Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

Згідно з п. п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Статтею 293 ЦПК України, визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.23 Постанови № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Також, передбачено, що відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд вправі розглядати справи про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення. Юридичний факт встановлюється з метою реалізації заявником спадкоємцем ОСОБА_2 права на отримання спадщини.

Отже, з огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги всі обставини справи, докази надані заявником, суд приходить до висновку щодо задоволення заяви.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 200, 223, 234, 256, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 заінтересована особа Визирська сільська рада Одеського району Одеської області про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_3 , з 1995 року по 03.06.2007 року із спадкодавцем ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 в будинку АДРЕСА_1 , що є останнім місцме проживання ОСОБА_3 і місцем відкриття спадщини.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Суддя Вінська Н. В.