Справа № 562/3040/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

/заочне/

"07" грудня 2021 р.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді Кушніра О.Г.,

секретар судового засідання Парфенюк Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Здолбунів Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

У поданій до суду заяві позивач ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача щомісячно до повноліття дитини, а також на її утримання у розмірі 2000 грн. до досягнення сином трирічного віку.

В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що сторони з 25 жовтня 2019 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син ОСОБА_4 , який проживає з матір`ю та знаходяться на утриманні позивача, яка на даний час не працює та перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. Відповідач матеріальної допомоги не надає, хоча неофіційно працює на території України, їздить на заробітки за кордон та отримує дохід, розмір якого їй не відомий.

Відзив на позов відповідачем не подавався.

Сторони у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибуття з поважних причин не надходило та відзиву на позов відповідач не подав. Згідно поданого позивачем клопотання позовні вимоги підтримує повністю та просить розглянути справу без її участі.

При таких умовах суд вважає за можливе винести заочне рішення по справі на підставі наявних доказів, при цьому позивач не заперечує проти такого порядку вирішення спору.

З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Установлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 25 жовтня 2019 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 07 вересня 2020 року, що підтверджується відповідними свідоцтвами.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідач достатніх коштів на утримання своєї дитини не надає, що свідчить про наявність спору та є підставою для вирішення питання стягнення аліментів у судовому порядку.

Частиною 3 ст.181 цього ж Кодексу встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно частин 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

При визначенні розміру аліментів суд враховує думку позивача, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів та інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України).

При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України).

Відповідно до положень ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Доказів можливості надавати відповідачем допомоги позивачу, з якою проживає їх малолітня дитина, остання не надала.

А відповідно до положень ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За наведених обставин, враховуючи загальні засади регулювання сімейних відносин, визначених у статті 7 СК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині стягнення аліментів на дитину.

Позовна заява до суду надійшла 05 жовтня 2021 року, а тому відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України з указаної дати повинні стягуватися аліменти.

Ураховуючи, що позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, суд відповідно до ст.141 ЦПК України при ухваленні рішення присуджує стягнення судового збору з відповідача в прибуток держави у розмірі 908 грн. 00 коп.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.258-273, 280-284, 351 355, 430 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 жовтня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 у доход держави судовий збір у розмірі 908 /дев`ятсот вісім/ грн. 00 коп.

У решті вимог відмовити.

Рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: