Справа № 201/250/21
Провадження № 2/201/1291/2021
УХВАЛА

про забезпечення позову

07 грудня 2021 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Наумової О.С., за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі заяву Дніпровської міської ради про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (треті особи - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Румянцева Ірина Олексіївна, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради) про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення будівлі, визнання недійсними договорів купівлі продажу та скасування записів про державну реєстрацію права власності,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (треті особи - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Румянцева І.О., Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради) про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення будівлі, визнання недійсними договорів купівлі продажу та скасування записів про державну реєстрацію права власності.

07.12.2021р. на електронну адресу суду надійшла заява Дніпровської міської ради про забезпечення позову по даній цивільній справі, у якій заявник просить суд:

- накласти арешт на будівлю підприємства торгівлі, яка складається з літ. А-1, площею 27,0 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101;

- заборонити ТОВ «Точка-М» (), а також будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню документів на будівлю підприємства торгівлі, яка складається з літ. А-1, площею 27,0 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101;

- заборонити державному реєстратору вчиняти будь-які дії (в тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку та інші дії передбачені чинним законодавством), окрім дій по виконанню ухвали суду про забезпечення даного позову по цій справі на будівлю підприємства торгівлі, яка складається з літ. А-1, площею 27,0 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову Дніпровська міська рада посилається на те, що предметом позову у даній справі є земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на якій самочинно побудовано будівлю підприємства торгівлі літ. А-1, площею 27,0 кв.м. На момент звернення Дніпровської міської ради з даним позовом до суду, згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власниками цього нерухомого майна були ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , по Ѕ частини. Проте, станом на 02.12.2021р. за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, 22.06.2021р. приватним нотаріусом Дніпровського МНО Кобельницьким С.І. здійснено державну реєстрацію права власності на вищевказаний об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер нерухомого майна: 101, номер запису про право власності: 42692150) за ТОВ «Точка-М» () на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: 4 від 22.06.2021р.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Відповідно до ст. 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам міст є комунальною власністю. Виходячи з вимог ст. 83 ЗК України презюмується належність земельних ділянок на території міста Дніпро територіальній громаді міста з визначенням її власником Дніпровської міської ради. На зазначеній земельній ділянці, яка належить до комунальної власності територіальної громади, без дозволу власника землі (земельної ділянки) Дніпровської міської ради самочинно побудовано спірний об`єкт нерухомого майна.

Земельна ділянка по АДРЕСА_1 ніколи не передавалась під будівництво, право власності чи користування нею не оформлювалось. Право забудови зазначеної земельної ділянки належить міській раді. Наявність самочинної споруди по АДРЕСА_1 створює перешкоди Дніпровській міській раді у реалізації права володіння, користування та розпорядження нерухомим майном - земельною ділянкою, у зв`язку з чим Дніпровська міська рада звернулась до суду з позовом за захистом законних прав власника землі.

Спір у справі між Дніпровською міською радою та відповідачами виник з приводу незаконного заволодіння земельною ділянкою по АДРЕСА_1 шляхом спорудження на ній самочинного будівництва та подальшого укладення договорів. На переконання заявника, наступне відчуження самочинно побудованого об`єкту нерухомого майна може в подальшому покласти на позивача тягар повернення земельної ділянки від третіх осіб, що спричинить додаткові витрати для відновлення порушених прав. Арешт же вказаного нерухомого майна та заборона вчиняти дії відносно нього на час вирішення справи забезпечать його гарантоване збереження у відповідачів до набрання законної сили судовим рішенням.

На вжитті заходів забезпечення позову заявник наполягає.

Представник Дніпропетровської міської ради Борсук Ю.В. (діє на підставі довіреності № 7/10-3428 від 24.12.2020р.) направила на електронну адресу суду заяву, в якій просила задовольнити заяву Дніпровської міської ради про забезпечення позову в повному обсязі, судове засідання провести за її відсутності.

Представник ОСОБА_1 адвокат Погорілий А.М. (діє на підставі ордера серії АЕ № 1071494 від 19.05.2021р.) подав через систему «Електронний суд» клопотання, в якому просив відкласти розгляд справи на іншу дату, оскільки він не має можливості бути присутнім у судовому засіданні. Просив врахувати розповсюдження захворюваності на ковід-19 має. Також зазначив, що складність справи, яка потребує його безпосередньої участі як представника відповідача у судовому засіданні.

При цьому, доказів поважності причини неприбуття у судове засідання представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Погорілим А.М. суду надано не було.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Про причини неявки суду не повідомили, з клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду не звернулися.

Відповідно до положень ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, розгляд справи відбувається за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи та поданої заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку про її часткове задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За змістом ст. 151 ЦПК України забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову обов`язково зазначаються: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, захід забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто повинні бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

З матеріалів справи судом встановлено, що Дніпровська міська ради звернулась із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (треті особи - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Румянцева І.О., Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради) про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення будівлі, визнання недійсними договорів купівлі продажу та скасування записів про державну реєстрацію права власності.

Предметом позову є, зокрема, вимога про повернення земельної ділянки загальною площею 27,0 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та приведення її у придатний для використання стан шляхом знесення самочинно побудованого нерухомого майна, яке складається з будівлі підприємства торгівлі, літ. А-1, площею 27,0 кв.м.

Відповідно до роз`яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006р., єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі, а п. 4 вказаної Постанови, передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Процесуальний порядок арешту майна полягає у виявленні майна, його опису, опечатуванні та передачі його на зберігання.

Заявником не обґрунтовано необхідність обрання саме арешту, як виду забезпечення позову, оскільки застосування заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на спірне нерухоме майно може призвести до негативних незворотних наслідків для власника цього майна.

Арешт є крайнім заходом забезпечення позову та полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, обмеженні права користування майном або його вилученні у власника.

За викладеного, суд дійшов висновку про неспівмірність заявлених вимог про накладення арешту на нерухоме майно, як заходу забезпечення позову, позовним вимогам.

З наявних в матеріалах справи доказів видно, що на момент звернення Дніпровської міської ради з даним позовом до суду, згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власниками спірного нерухомого майна були ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на праві спільної часткової власності по Ѕ частини вищевказаного нерухомого майна.

Проте, станом на 02.12.2021р., згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, 22.06.2021р. приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.І. здійснено державну реєстрацію права власності на вищевказаний об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер нерухомого майна: 101, номер запису про право власності: 42692150) за ТОВ «Точка-М» () на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: 4 від 22.06.2021р.

За змістом положень Глави 10 ЦПК України, забезпечення позову полягає в обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Вирішуючи вимоги заяви про забезпечення позову в частині заборони ТОВ «Точка-М» вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню документів на спірну будівлю підприємства торгівлі, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вказаних вимог з огляду на таке.

ТОВ «Точка-М», яке згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, є новим власником спірного майна, на даному етапі розгляду справи, не залучено стороною по даній цивільній справи, вимог до нього не заявлено.

При цьому, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 ГК України забороняється незаконне втручання та перешкоджання господарській діяльності суб`єктів господарювання з боку органів державної влади, їх посадових осіб.

Пунктом 4 ст. 3 ЦК України визначено, що свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом, є засадою цивільного судочинства. Тому втручання державних органів у господарську діяльність підприємств не допускається.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника про забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, які заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд дійшов висновку, що існує реальна загроза невиконання судового рішення у випадку прийняття його на користь позивача, тому вважає за доцільним вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо будівлі підприємства торгівлі, яка складається з літ. А-1, площею 27,0 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Такий вид забезпечення позову є співмірним заявленим позовним вимогам.

Згідно із ч. 7 ст. 153 ЦПК України суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Тому, розглядаючи дану заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку про необхідність допустити негайне виконання ухвали, про що зазначено в ч. 1 ст. 157 ЦПК України, згідно з якою, ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

На підставі вищевикладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст.ст. 149, 150, 151, 153, 157, 260, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву Дніпровської міської ради про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Румянцева Ірина Олексіївна, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення будівлі, визнання недійсними договорів купівлі продажу та скасування записів про державну реєстрацію права власності, задовольнити частково.

3аборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо будівлі підприємства торгівлі, яка складається з літ. А-1, площею 27,0 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

В задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження, але може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

В залежності від результатів вирішення спору по суті, ухвала про вжиття заходів забезпечення позову діє у строки, встановлені ч.ч. 7-10 ст. 158 ЦПК України.

Копії ухвали надіслати сторонам для відома та для виконання відповідним органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими чи службовими особами, в тому числі щодо внесення записів до відповідних реєстрів.

Строк пред`явлення ухвали до виконання, як виконавчого листа, три роки.

Адреси сторін:

Позивач:

Дніпровська міська рада (, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, 75);

Відповідачі:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 );

ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 );

ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_4 ).

Треті особи:

Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Румянцева Ірина Олексіївна ( АДРЕСА_5 ).

Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (м. Дніпро, вул. Старокозацька, буд. 58).

Суддя О.С. Наумова