КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/36/2021 Доповідач у суді ІІ інстанції Ігнатченко Н.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ігнатченко Н.В.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря судового засідання - Войтенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 17 серпня 2020 року у справі за позовом комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У квітні 2018 року публічне акціонерне товариство «Київенерго» звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з центрального опалення та постачання гарячої води.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25 червня 2018 року справу було передано за територіальною підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13 серпня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В подальшому, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23 березня 2018 року у даній справі замінено позивача публічне акціонерне товариство «Київенерго» на комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі - КП ВО Київради (КМДА) «Київтеплоенерго»).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17 серпня 2020 року позов КП ВО Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без розгляду.

Постановляючи зазначену ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач повторно не з`явився в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового розгляду, тому наявні обґрунтовані підстави для застосування положень, визначених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України та залишення позовної заяви без розгляду.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, КП ВО Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати, з мотивів неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що про судові засідання 4 травня та 15 червня 2020 року позивач не був повідомлений у встановленому законом порядку, а в судове засідання 17 серпня 2020 року юрисконсульти позивача не мали змоги прибути через спалах на підприємстві захворюваності на гостру респіраторну хворобу COVID-19, про що було завчасно повідомлено Печерський районний суд м. Києва. Проте оскаржуваною ухвалою про залишення позову без розгляду суд першої інстанції повністю позбавив можливості позивача захистити свої порушенні права щодо стягнення з відповідача грошової компенсації за спожиті комунальні послуги.

Відзив відповідача на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників справи, що з`явилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що в судові засідання, призначені на 4 травня, 15 червня та 17 серпня 2020 року позивач не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, оскільки судові повістки вручені у спосіб, передбачений статтею 130 ЦПК України.

Однак із таким висновком суду колегія суддів повністю погодитися не може.

Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення справи без ухвалення рішення, яка застосовується, як правило, у зв`язку з порушенням заінтересованими особами умов реалізації права на звернення до суду і не перешкоджає повторному зверненню до суду з таким же позовом. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена, та при повторній неявці сторін.

Вичерпний перелік підстав залишення заяви без розгляду наведений у статті 257 ЦПК України.

Так, відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку в тому числі з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Отже, за змістом вимог частини п`ятої статті 223, пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України, правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише в разі повторної неявки позивача за умови, що він був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи та якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Разом з тим вказані норми процесуального права застосовані судом першої інстанції помилково, оскільки в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення позивача про розгляд справи, а саме про судові засідання, яке відбулося 4 травня та 15 червня 2020 року.

Із матеріалів справи вбачається, що після заміни у справі позивача ПАТ «Київенерго» на КП ВО Київради (КМДА) «Київтеплоенерго», останнє не було належним чином повідомлене про наспаний розгляд справи 4 травня та 15 червня 2020 року, а тільки отримало засобами поштового зв`язку судову повістку про виклик на 17 серпня 2020 року.

За правилом частини першої статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Повідомлення учасників справи про дату, час і місце розгляду справи проводиться відповідно до вимог статей 128-130 ЦПК України у спосіб, який забезпечує фіксацію повідомлення або виклику.

Згідно із частиною першою, другою статті 130 ЦПК України у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду

Відповідно до частини першої, другої статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Перевіряючи явку в судове засідання учасників судового процесу, суд установлює, чи повідомлено тих учасників судового процесу, хто не з`явився, про дату, час і місце судового засідання у порядку, передбаченому цим Кодексом (частина друга статті 217 ЦПК України).

При цьому обов`язковими умовами для застосування передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України процесуальних наслідків повторної неявки позивача в судове засідання є, зокрема, його належне повідомлення про час і місце судового засідання.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції на вказане уваги не звернув, не забезпечив належний виклик позивача в судові засідання 4 травня та 15 червня 2020 року, не перевірив чи було вручено судові повістки тим, хто не з'явився, не з'ясував причини їх неявки, а тому дійшов передчасного висновку про залишення позову без розгляду з підстав повторної неявки позивача.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є частиною національного законодавства, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, проте позивач був позбавлений права на судовий захист.

За таких обставин висновок суду про те, що позивач двічі поспіль не з`явилися в судові засідання не можна визнати обґрунтованим, оскільки відсутня така неявка без поважних причин з відомостями в матеріалах справи про його належне повідомлення.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно із вимогами статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, а висновок суду щодо залишення позову без розгляду є необґрунтованим та не відповідає нормам діючого законодавства, а тому відповідно до вимог статті 379 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У відповідності до положень статей 141, 382 ЦПК України питання розподілу судових витрат у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції не вирішується, оскільки спір по суті не розглядався.

Керуючись статтями 367 - 369, 372, 374, 379, 381 - 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 17 серпня 2020 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду виключно у випадках, передбачених у частині другій статті 389 ЦПК України.

Головуючий Н.В. Ігнатченко

Судді: С.А. Голуб

Д.О. Таргоній