Справа № 355/1471/20
Провадження № 2/355/326/21
Баришівський районний суд Київської області
в складі: головуючого судді Червонописького В.С.,
за участі секретаря Котенко Л.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Баришівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» третя особа без самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-
В даній справі предметом спору є оскарження виконавчого напису нотаріуса.
І. Виклад позиції учасників справи.
У позові ОСОБА_1 зазначає, що з часу укладення кредитного договору жодного повідомлення про відступлення прав вимоги на її адресу не надходило.
Так, у грудні 2020 року позивач дізналась про те ,що накладено арешт на її рахунок, відкритий в ПАТ КБ «ПРИВАТ БАНК» для отримання соціальних виплат, після чого звернулась до співробітників банку, на що їй повідомлено, що на рахунок накладено арешт відповідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П.В. від 27.11.2020 у виконавчому провадженні №63753350 та видали копію постанови для ознайомлення.
01.12.2020 позивач звернулась до приватного виконавця з проханням направити на її адресу копію матеріалів виконавчого провадження, однак було відмовлено з посиланням на те, що всі процесуальні документи направлені на адресу реєстрації місця проживання ОСОБА_1 . Позивач зазначає, що станом на 02.12.2020 жодних документів не отримувала.
ОСОБА_1 вважає, що оспорюваний виконавчий напис вчинено із порушенням діючого законодавства, тому підлягає визнанню його таким, що не підлягає виконанню.
1.3. Представник відповідача відзив на позовну заяву не надсилав.
1.4 Треті особи у встановлений судом строк позицію щодо заявленого позову не висловили.
ІІ. Заяви ( клопотання) учасників справи.
2.1. Сторони в судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, не з`явились, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляли.
Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. Проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував.
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
3.1. Дана справа надійшла до провадження судді Коваленка К.В. Провадження у справі відкрито 04.12.2020 за правилами загального позовного провадження.
Відповідно до повідомлення Вищої ради правосуддя від 12.05.2021 суддю ОСОБА_2 тимчасово відсторонено від здійснення правосуддя.
Згідно розпорядження керівника апарату Баришівського районного суду Київської області № 697 від 08.07.2021 проведено повторний автоматизований розподіл судових справ і дану справу розподілено судді Червонопиському В.С.
Ухвалою судді Баришівського районного суду Київської області Червонописького В.С. від 09.08.2021 прийнято справу до провадження та призначено підготовчий розгляд.
3.3. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з`явились, суд, керуючись ч.2 ст.247 ЦПК України, розглянув справу без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд на підставі ст.280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
4.1. З обставин, які згідно з ч.1 ст.82 ЦПК не підлягають доказуванню, судом встановлено, що 21.10.2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №687463173.
V. Оцінка Суду.
5.1. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами пов`язані із стягненням з позивача на користь відповідача суми заборгованості за кредитним договором, здійснення якої було здійснено на підставі виконавчого напису нотаріуса.
Узагальнена позиція позивача зводиться до існування спірної заборгованості за кредитним договором, що унеможливлювало вчинення нотаріусом виконавчого напису. Окрім того, при винесенні оскаржуваного виконавчого напису нотаріусом було допущено порушення процедури стягнення боргу.
5.2. За загальним правилом ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
5.3. Статтею 18 ЦК України передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
5.4. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
За результатами аналізу норм вищенаведених нормативних актів можна дійти висновків, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.
5.5. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
5.6. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).
Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів).
Згідно з п.2 Переліку для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
5.7. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.
5.8. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
5.9. З урахуванням приписів ст.ст.15,16,18 ЦК України, ст.ст.50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.
5.10. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
5.11. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17, провадження № 12-278гс18) сформовано висновок, що «вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.
Для правильного застосування положень ст.ст.87,88 Закону від 02.09.1993 року № 3425-12 у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису».
5.12. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За конкретних обставин справи та наявних в справі доказів суд позбавлений можливості встановити факт відсутності безспірності заборгованості, а відтак приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.
VІ. Розподіл судових витрат.
6.1. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем за подання позову та заяви про забезпечення позову сплачено судовий збір у розмірі 1261,20 грн., а тому в силу положень статей 133, 141 ЦПК України, підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.
Керуючись 2,5,10-13,18,141,258-259,263-265 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС», третя особа без самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.
Скасувати заходи забезпечення позову, які вжиті ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 04.12.2020, щодо зупинення виконавчого провадження №63753350.
Заочне рішення може бути переглянуте Баришівським районним судом Київської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя В.Червонописький