ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/8207/13-ц Головуючий суддя І інстанції Труханович В. В.
Провадження № 22-ц/818/1687/21 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Заява про заміну сторони виконавчого провадження
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Котелевець А.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря судового засідання Семикрас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника Калініної Олени Юріївни на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 грудня 2020 року, постановлену у складі судді Труханович В.В., по цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі № 639/8207/13-ц за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2020 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі № 639/8207/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

В обґрунтування своїх вимог представник заявника посилався на те, що рішенням, Жовтневого районного суду м. Харкова по справі № 639/8207/13-ц від 25.11.2015 було задоволено позов ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 6/1/27/2008/840-АП/14 у розмірі 15996,91 долари США.

На підставі зазначеного рішення 22.02.2017 стягувачем був отриманий виконавчий лист по справі № 639/8207/13-ц. Постановою про відкриття виконавчого провадження було відкрито виконавче провадження № 54268494 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документа про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості.

Згідно з даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень, станом на 02.11.2020 вищезазначене виконавче провадження перебуває на виконанні у Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) та державним виконавцем вчиняються заходи примусового виконання.

Відповідно до Договору № GL48N718070_blank про купівлю-продаж майнових прав від 05.08.2020 право вимоги за Кредитним договором № 6/1/27/2008/840-АП/14 від 05.03.2008, укладеного між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 , право вимоги перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп». ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», згідно з Договором № GL48N718070_blank_01, та № GL48N718070_blank_ 02, № GL48N718070_blank_03 про відступлення прав вимоги від 30.09.2020, відступив права вимоги на користь ТОВ «Брайт Інвестмент», разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами.

18 грудня 2020 року від представника ОСОБА_1 надійшла заява, у якій він просив суд відмовити у задоволені заяви про заміну сторони виконавчого провадження посилаючись на наступні обставини.

Вказав, що згідно з укладеним договором «Автопакет» №6/27/2008/840-АП/14 від 05.03.2008, укладеним між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра», не передбачено відступлення прав вимог.

Заявник зазначив, що ним укладався договір з ВАТ КБ «Надра», а не з ПАТ «КБ Надра», матеріали справи не містять у собі докази підтвердження правонаступництва між цими юридичними особами. Окрім того, у нього викликала сумніви печатка банку.

Також заявник послався на те, що у Договорі про відступлення прав вимоги відсутній перелік договорів, які саме передаються за Договором відступлення прав вимоги.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 грудня 2020 року задоволено заяву ТОВ «Брайт Інвестмент» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі № 639/8207/13-ц.

Замінено стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа у цивільній справі № 639/8207/13-ц за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за Договором «Автопакет» від 05 березня 2008 року № 6/27/2008/840-АП/14 в розмірі: 10378 доларів США 49 центів (десять тисяч триста сімдесят вісім доларів США 49 центів) - заборгованість за кредитом; 4430 доларів США 32 центи (чотири тисячі чотириста тридцять доларів США 32 центи) - заборгованість за відсотками; 15932 грн. 45 коп. (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот тридцять дві грн. 45 грн.) - заборгованість за пенею; 1188 доларів США 10 центів (одна тисяча сто вісімдесят вісім доларів США 10 центів) - заборгованість за штрафом, боржником за яким є ОСОБА_1 , вказавши в якості стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» (місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, б. 54, оф. 402, ).

В апеляційній скарзі адвокат Калініна О.Ю., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , просить скасувати ухвалу районного суду та постановити нову, якою заяву ТОВ «Брайт Інвестмент» залишити без задоволення.

Послалась на те, що ухвала суду є необґрунтованою та незаконною, постановленою без надання правової оцінки усім заявленим доказам, невідповідністю висновків суду обставинам справи, а також з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вказала, що відомості про відступлення права вимоги за Кредитним договором №6/1/27/2008/840-АП/14 від 05.03.2008, укладеного між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 містяться у Витягах з Додатку до Договорів про відступлення прав вимоїн, (т. 2, а. с. 228, 232). Боржнику не надано такого Витягу, надано лише копію Договору.

Вважає, що судом не встановлено факт повідомлення боржника ОСОБА_1 про заміну кредитора.

Послалась на те, що суд не надав ніякої оцінки доводам боржника про фальшування печатки банку, оскільки вона є нечітка та розмита сканкопія зображення печатки, яка не відповідає звичайним розмірам.

ТОВ «Брайт Інвестмент» суду було надано відзив на апеляційну скаргу, в якому вони просять останню залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу - без змін.

Відзив мотивовано тим, що Договір № GL48N718070_blank про купівлю-продаж майнових прав від 05.08.2020, укладений між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп», Договір про відступлення прав вимоги від 30.09.2020, укладений між ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» є чинними, не оскаржені та не визнані судом недійсними.

Вказали, що ВАТ КБ «Надра» змінили найменування на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства» і дійсно є стороною правовідносин.

Зазначили, що доводи Апелянта щодо порушень при здійсненні засвідчення наданих доказів не відповідає дійсності, а спрямовані на ухилення від виконання зобов`язання.

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Калініної О.Ю., відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України розглянула справу за відсутності інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, що передбачено ст. 372 ЦПК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

У статті 375 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам ухвала суду першої інстанції відповідає.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що судом було встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» дійсно є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» за Кредитним договором № 6/27/2008/840-АП/14 від 05.03.2008, укладеним із ОСОБА_1 .

Відтак, суд дійшов висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» підлягає задоволенню.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції.

Судом встановлено, що в провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа № 639/8207/13-ц за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 05 лютого 2014 року позовні вимоги ПАТ «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.

Стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» суму заборгованості за кредитним договором № 6/27/2008/840-АП/14 від 05.03.2008 у розмірі 143795 (сто сорок три тисячі сімсот дев`яносто п`ять) грн 75 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитною карткою № НОМЕР_1 у розмірі 9018 (дев`ять тисяч вісімнадцять) грн 41 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» суму сплаченого судового збору у розмірі по 718 (сімсот вісімнадцять) грн 98 коп., з кожного.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» суму сплаченого судового збору у розмірі 90 (дев`яносто) грн 18 коп.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 29 серпня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 05 лютого 2014 року змінено, зменшено суму заборгованості за кредитним договором від 05.03.2008 з 143795,75 грн до 96067,44 грн та зменшено суму сплаченого судового збору з 718,98 грн до 480,33 грн з кожного.

В іншій частині це ж рішення суду залишено без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 05 лютого 2014 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 29 серпня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 листопада 2015 року позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «НАДРА» - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «НАДРА» заборгованість за кредитним договором №6/27/2008/840-АП/14 від 05.03.2008 у розмірі 96067, 44 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «НАДРА» судовий збір у розмірі 1050, 84 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 13 липня 2016 року апеляційну скаргу Шаблій Вікторії Віталіївни - представника Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» задоволено частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 листопада 2015 року змінено в частині стягнення заборгованості за Договором «Автопакет» від 05 березня 2008 року № 6/27/2008/840-АП/14.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за Договором «Автопакет» від 05 березня 2008 року № 6/27/2008/840-АП/14 в розмірі: 10378 доларів США 49 центів (десять тисяч триста сімдесят вісім доларів США 49 центів) - заборгованість за кредитом; 4430 доларів США 32 центи (чотири тисячі чотириста тридцять доларів США 32 центи) - заборгованість за відсотками; 15932 грн 45 коп. (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот тридцять дві грн 45 коп.) - заборгованість за пенею; 1188 доларів США 10 центів (одна тисяча сто вісімдесят вісім доларів США 10 центів) - заборгованість за штрафом.

В іншій частині рішення залишено без змін. (т. 2, а. с. 135, 136-141)

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 грудня 2016 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - Калініної Олени Юріївни - відхилено.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 13 липня 2016 року залишено без змін. (т. 2 а. с. 188-189)

24 лютого 2017 року представником позивача було отримано виконавчі листи по вищезазначеній цивільній справі. (т. 2, а. с. 194)

Зокрема, зазначеними чинними рішеннями було встановлено, що 05 березня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк Надра (правонаступником якого з 04.02.2011 є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк Надра) та ОСОБА_1 і ОСОБА_3 укладено договір «Автопакет» № 6/27/2008/840-АП/14, за умовами якого позивач надав ОСОБА_1 кредитні кошти в сумі 11881 доларів США на строк до 04.03.2013 зі сплатою 13, 9% на рік та відкрив кредитну лінію з лімітом 3360 гривень, відсотки за користування коштами в рамках ліміту кредитної лінії нараховуються в розмірі 1,69 % на місяць.

Згідно з ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Тому колегія суддів відхиляє доводи скарги про недоведеність правонаступництва банку. Суд першої інстанції обґрунтовано вважав безпідставним наведені з цього приводу заперечення представника ОСОБА_1 .

Згідно з даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень, станом на 02.11.2020 вищезазначене виконавче провадження перебуває на виконанні у Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) та державним виконавцем вчиняються заходи примусового виконання. (т. 2, а. с. 210)

Відповідно до Договору № GL48N718070_blank про купівлю-продаж майнових прав від 05.08.2020, право вимоги за Кредитним договором № 6/1/27/2008/840-АП/14 від 05.03.2008, укладеного між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп». (т. 2, а. с. 229-231, 232)

ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», згідно з Договором № GL48N718070_blank_01, та № GL48N718070_blank_ 02, № GL48N718070_blank_03 про відступлення прав вимоги від 30.09.2020, відступив права вимоги на користь ТОВ «Брайт Інвестмент», разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами. (т. 2, а. с. 222-225, 226-228, 229-231, 232)

При цьому відомості про відступлення права вимоги за Кредитним договором №6/1/27/2008/840-АП/14 від 05.03.2008, укладеного між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 містяться у Витягах з Додатку до Договорів про відступлення прав вимоги. (т. 2, а. с. 228, 232)

Щодо посилання представника ОСОБА_1 на те, що можливість переуступки права вимоги не була передбачена договором «Автопакет» №6/27/2008/840-АП/14 від 05.03.2008 року, то суд обґрунтовано вважав їх безпідставними за їх недоведеністю, оскільки у договорі відсутні будь-які заборони передачі права вимоги.

Тому Договір № GL48N718070_blank про купівлю-продаж майнових прав від 05.08.2020, Договір № GL48N718070_blank_01, та № GL48N718070_blank_ 02, № GL48N718070_blank_03 про відступлення прав вимоги від 30.09.2020 не можуть вважатися такими що укладені із порушенням норм чинного законодавства. Апелянт на навів доказів на спростовування презумпції їх правомірності, яка передбачена ст. 204 ЦК України.

Згідно із частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 442 ЦПК).

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

У контексті передбаченого ст. 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року права на справедливий суд, яке відповідно до ст. 2 ЦПК України є завданням цивільного судочинства Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження у цивільних справах, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання (див. «Стаднюк проти України» (Stadnyuk c. Ukraine), N 30922/05, п. 21, 27 листопада 2008 року). Однак виконавче провадження не може бути відокремлене від судового розгляду, і тому вони мають розглядатись як цілісний процес (див. «Сіка проти Словаччини» (Sika c. Slovaquie), N 2132/02, пп. 24-27, 13 червня 2006 року; «Побегайло проти України» (Pobegailo c. Ukraine), N 18368/03, п. 18, 29 березня 2007 року).

Європейський суд з прав людини у контексті змісту права на справедливий суд також зауважив, що «право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін» (Жовнер проти України, № 56848/00, § 33, ЄСПЛ, від 29 червня 2004 року).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 цього Кодексу).

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Ураховуючи викладене, зокрема, пункти 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У разі такої заміни кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 та постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 6-1355/10 (провадження № 61-12076св18).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду. При цьому, реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду, позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

До таких висновків дійшов касаційний суд у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18) та від 15 травня 2019 року у справі № 370/2464/17 (провадження № 61-39193св18).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Висновки суду першої інстанції про те, що ТОВ «Брайт Інвестмент» набуло всіх прав кредитора щодо боржника ОСОБА_1 , а тому набуло і права звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідають матеріалам справи та нормам статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», а наведені з цього приводу доводи скарги є недоведеними, безпідставними та висновки суду не спростовують.

Доводи скарги щодо невідновності печатки оригіналу та про її фальшування всупереч передбаченому ст.ст. 12, 81 ЦПК України процесуальному обов`язку належним чином не доведені і тому колегія суддів їх також відхиляє.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 січня 2020 року в справі № 916/2286/16 зроблено висновок, що при вирішенні питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни.

Докази та обставини, на які є посилання в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції, суд відповідно до ст.ст. 89, 263 ЦПК України надав їм належну оцінку.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 259, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 грудня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 15 лютого 2021 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді колегії А.В. Котелевець.

О.М. Хорошевський.