№ 637/544/21
№ 2/637/215/21
РІШЕННЯ

Іменем України

25 листопада 2021 року смт Шевченкове

Шевченківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Островської Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Бутрик Ю.С.,

позивач: представник за довіреністю ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду смт. Шевченкове Куп`янського району Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Шевченківської селищної ради про встановлення факту родинних відносин та тлумачення заповіту,

у с т а н о в и в :

У червні 2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник за довіреністю ОСОБА_3 , з вимогою встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , як між онукою та дідусем та тлумачити заповіт ОСОБА_4 , посвідчений секретарем виконавчого комітету Борівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, зареєстрований в реєстрі за № 115.

Позов обгрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , після смерті якого залишилося спадкове майно, у вигляді: земельної ділянки площею 8,0389 га, яка належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку; Ѕ частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 20.09.1996. За свого життя ОСОБА_4 залишив заповіт, за яким заповів внучці належну йому на правах особистої власності земельну ділянку розміром 8,0389 га та частину приватизованої квартири АДРЕСА_2 . Але, при складенні заповіту допущено помилку, а саме, у серії державного акту на право власності на земельну ділянку. Таким чином, існує спір щодо об`єкту нерухомості, а саме земельної ділянки, яка була заповідана спадкодавцем позивачу.

Також, перевіряючи правовстановлюючі документи, позивач виявила, що в свідоцтві про народження матері ОСОБА_5 , доньки ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , в графі «батько» стоїть прочерк. Отже, сімейні відносини між ними як батьком та донькою нічим не підтверджено. Звернувшись до Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області щодо оформлення спадщини за заповітом після смерті дідуся ОСОБА_4 , отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з тим, що заповіт не відповідає чинному законодавству.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позов та наполягала на його задоволенні.

Представник Шевченківської селищної ради у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності за наявними матеріалами справи, проти задоволення позову не заперечують.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, з`ясувавши позиції сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 04.11.2001 Шевченківським РВ УМВС України в Харківській області, ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Харкові /а.с. 7/.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 /а. с. 9/.

Згідно заповіту від 02.10.2007 року, посвідченому секретарем виконавчого комітету Борівської сільської ради Шевченківського району Харківської області Приходько О.В., ОСОБА_4 заповів внучці ОСОБА_2 належні йому на правах особистої власності: земельну ділянку для сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Борівської сільської ради розміром 8,0389 га згідно державному акту на земельну ділянку серії ХР №031138, виданому на підставі розпорядження Шевченківської РДА №280 27 серпня 2004 року та зареєстрованому Шевченківським районним відділом земельних ресурсів 30 серпня 2004 року та частину приватизованої квартири АДРЕСА_2 (свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 видане Шевченківським фондом комунального майна та державного житла 20.09.1996 року).

Проте, як вбачається із заповіту допущено помилку у серії державниого акту на право власності на земельну ділянку, а саме, зазначено серії ХР № 031138, замість серії ХР № 031038/а. с. 10/.

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 031038, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 30.08.2004 за № 187, ОСОБА_4 на праві власності належить земельна ділянка площею 8,0389 га з кадастровим номером 020010080 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Борівської сільської ради Шевченківського району Харківської області /а. с. 11/.

Листом Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області № 603/02-17 від 31.07.2020 позивач отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з тим, що заповіт не відповідає чинному законодавству /а. с. 12/.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_6 в графі батько проставлено прочерк, в графі мати зазначено ОСОБА_7 (свідоцтво серії НОМЕР_3 видане 28.02.1964 р.) (зазначено російською мовою) /а. с. 13/.

Згідно свідоцтву про шлюб ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 уклав шлюб з ОСОБА_9 , після укладення шлюбу присвоєні прізвища ОСОБА_10 (свідоцтво серії НОМЕР_4 видане 21.12.1991 р.) (зазначено російською мовою) /а. с. 14/.

Відповідно до свідоцтва про народження позивача в графі батько значиться ОСОБА_11 в графі мати зазначено ОСОБА_9 (зазначено російською мовою) (свідоцтво серії НОМЕР_5 видане 26.05.1983 р.) (зазначено російською мовою) /а. с. 15/.

Згідно запису в по господарській книзі № 12 за 1974-1976 роки, особовий рахунок № НОМЕР_6 та № НОМЕР_7 за 1980-1982 роки особовий рахунок № НОМЕР_8 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 з 1974 по 1982 рік проживав в с. Борівське, в складі сім`ї зазначені: ОСОБА_12 та ОСОБА_13 /а. с. 16-18/.

Як вбачається з інформаційної довідки в.о. завідуючої Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області після смерті ОСОБА_4 заведені спадкові справи № 66252927 від 03.09.2021 та № 66252930 від 03.09.2021. В термін передбачений ст. 1270 ЦК України із заявою про прийняття спадщини за заповітом в нотаріальну контору звернулася ОСОБА_2 /а. с. 64-67/.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 20.09.1996 за адресою: АДРЕСА_1 квартира належить ОСОБА_12 та ОСОБА_4 , про що видане свідоцтво, зареєстроване у реєстровій книзі № 2/31 Шевченківського МПТІ.

За Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища 30 серпня 2010 року 12:29:08 за № 3 реєстратором відділу реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції Харківської області, номер актового запису 14, дата складання 21 серпня 1982 року, Волоськобалаклійською сільською радою Шевченківського району Харківської області зареєстровано шлюб, відомості про дружину: ОСОБА_14 , відомості про чоловіка: ОСОБА_15 .

Згідно свідоцтву про розірвання шлюбу серії НОМЕР_9 , виданого 24.11.2021 розірвано шлюб між ОСОБА_15 та ОСОБА_16 /а.с.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 підтвердили факт родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , як між онукою та дідусем.

Встановлення факту родинних відносин та тлумачення заповіту позивачу необхідне для оформлення спадщини за заповітом після смерті дідуся.

Встановленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов`язані із спадкуванням, які регулюються нормами Цивільного кодексу України.

Положеннями статей 15, 16 Цивільного Кодексу України, статтею 4 Цивільно-процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом частини другої статті 16 Цивільного Кодексу України, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно роз`яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне позивачу для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину та інше.

Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказує, що суд може встановити факт родинних відносин, якщо в органах РАЦС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні, або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне встановити відповідний факт родинних відносин.

Окрім цього, згідно зі статтями 1216 та 1217ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Частинами першою та другою статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (частина перша статті 1221 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно частині першій статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Частиною другою статті 1256 ЦК України передбачена можливість тлумачення заповіту судом, яке здійснюється відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Відповідно до статті 213 ЦК України на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів.

Відповідно до статей 77,78,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі статтями 13 та 89 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що позивач не може оформити спадщину за заповітом після смерті діда, ОСОБА_4 , оскільки в тексті заповіту допущено помилку, а саме, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХР № 031038, в заповіті вказаний як державний акт на земельну ділянку серії ХР № 031138.

Отже, суд, з метою захисту прав позивача на оформлення спадщини, та враховуючи, що інша земельна ділянка на підставі державного акту не належала померлому, вважає за необхідне розтлумачити зміст заповіту, складеного ОСОБА_4 на користь онуки ОСОБА_2 .

При цьому, здійснюючи тлумачення змісту заповіту, суд виходить із такого.

Тлумачення судом змісту заповіту не повинно змінювати волі спадкодавця, тобто підміняти собою сам заповіт. Суд не може брати на себе права спадкодавця щодо розпоряджання його майном. Тлумачення змісту заповіту є лише інструментом з`ясування волі спадкодавця, а отже, суд, здійснюючи тлумачення змісту заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту, що може спотворити волю спадкодавця.

Як зазначалося вище, згідно зі статтями 1216 та 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини (частини перша та друга статті 1236 ЦК України).

Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» N 5 від 31.03.95 року, ст.ст. 213, 1216-1218, 1220-1222, 1233, 1236, 1256, 1267, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 12, 80, 81, 82, 200, 206, 211, 259, 263 - 265, 268, 293, 294, 315, 316, 319, 354 ЦПК України,

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Шевченківської селищної ради про встановлення факту родинних відносин та тлумачення заповіту задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , як між дідусем та онукою.

Тлумачити заповіт ОСОБА_4 , посвідчений секретарем виконавчого комітету Борівської сільської ради Шевченківського району Харківської області Приходько О.В. 02.10.2007 року, що зареєстрований в реєстрі за № 115, в частині заповітного розпорядження ОСОБА_4 щодо належної йому на праві власності земельної ділянки наступним чином: «належну мені на правах особистої власності земельну ділянку для сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Борівської сільської ради розміром 8,0389 га згідно державному акту на земельну ділянку серії ХР №031038, виданому за розпорядженням Шевченківської РДА №280 27 серпня 2004 року та зареєстрованому Шевченківським районним відділом земельних ресурсів 30 серпня 2004 року».

Копію рішення направити відповідачу.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій ст. 358 цього Кодексу.

Суддя

Н.І. Островська