Справа № 206/1562/21
Провадження № 2/206/754/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2021 Самарський районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:

головуючий суддя Маштак К.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Різниченко Я.М.,

представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариство з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про визнання недійсними пунктів 4.3, 4.5, 9.4 підпункту 1.5.2 Договору про надання споживчого кредиту № 1987530 від 16.02.2020 в частині пролонгації строку кредиту та зміни відсоткової ставки за користування кредитними коштами,

І. Стислий виклад позиції представника позивача та представників відповідачів.

З урахуванням уточненої позовної заяви, позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.02.2020 між позивачем та відповідачем ТОВ «АВЕНТУС Україна» укладено договір про надання споживчого кредиту № 1987530. Відповідно до умов договору, позика надається позичальнику виключно за допомогою Веб-сайту позикодавця, або мобільний додаток, за умови ідентифікації позичальника та використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Договір позики укладений строком на 30 днів, до 17.03.2020 включно. Дата повернення позики вказана в додатку № 1 до договору. Кредитор надав позивачу грошові кошти в кредит у сумі 6000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позивач зобов`язалась повернути позику та сплатити проценти за користування позикою у розмірі 1,26 % від суми позики щоденно. Загальна сума удорожчання позики за весь період складає 8268 грн. Орієнтовна реальна річна ставка складає 461,16 % річних. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Тобто позивач та відповідач погодили істотні умови договору, а саме: кредитор надав споживачу споживчий кредит у розмірі 6000 грн. на строк 30 днів з процентною платою у розмірі 1,26 % в день від суми кредиту, разом до сплати 8268 грн. На виконання умов договору про надання споживчого кредиту № 1987530 від 16.02.2020, позивач сплатила відповідачу 31426,35 грн.: 16.03.2020 - 2267,88 грн.; 18.04.2020 - 3239,83 грн.; 18.05.2020 - 3239,83 грн.; 19.06.2020 - 3239,83 грн.; 19.07.2020 - 3239,83 грн.; 18.08.2020 - 3239,83 грн.; 18.09.2020 - 3239,83 грн.; 21.10.2020 - 3239,83 грн.; 27.11.2020 - 3239,83 грн.; 02.01.2021 - 3239,83 грн. Відповідач зарахував сплачені позивачем 31426,35 грн. на погашення процентів за користування кредитом та одночасно зобов`язав позичальницю додатково сплатити 5999,67 грн. За вказаних обставин, загальна вартість кредиту з 16.02.2020 по 02.04.2021 зросла з 8268 грн. до 37426,02 грн. Кредитор продовжує щоденно нараховувати проценти за користування кредитними коштами, сплачені позичальником кошти скеровує виключно на оплату процентів за користування кредитом, в односторонньому порядку продовжує строк дії кредитного договору та вживає заходів примусу позичальника сплатити весь розмір нарахованого боргу. Позивач, здійснюючи оформлення кредиту онлайн за лічені хвилини, не мала можливості об`єктивно оцінити та осмислити умови кредитування, виявити недоліки та оцінити всі можливі ризики та збитки. Працівники ТОВ «АВЕНТУС Україна» при видачі кредиту не ознайомили позичальника з умовами кредитування та ризиками. Право кредитора змінити процентну ставку за споживчим кредитом та пролонгація (продовження) строку дії договору № 1987530 від 16.02.2020 про надання споживчого кредиту - приховані штрафні санкції, які застосовуються до позивача протиправно, і як наслідок є незаконними. Договір про надання споживчого кредиту № 1987530 від 16.02.2020 в частині застосування завищених процентів за користування споживчим кредитом не відповідає вимогам чинного законодавства. Наявність у кредитора можливості стягувати зі споживача надмірні грошові суми як неустойкою, створює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання, неустойка перетворюється на несправедливо неправомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитора. Окрім цього, відповідно до договору про надання споживчого кредиту, строк надання позивачу позики складає 30 календарних днів. Проте відповідач понад 90 днів нараховував підвищені проценти за користування кредитом та вживав заходів примусового стягнення. З часу придбання права вимоги за кредитним зобов`язанням примусові заходи за договором про надання споживчого кредиту № 1987530 від 16.02.2020 вживає новий позикодавець - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Крім того, представник позивача зазначив, що для підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникнення та поширення коронавірусної хвороби, кредитодавцем не нараховуються штрафні санкції за прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором у період з 01.03.2020 та на весь час дії карантину, відповідно до законодавчих актів України. Враховуючи викладене, представник позивача просив визнати недійсним договір № 1987530 від 16.02.2020 в частині права ТОВ «АВЕНТУС Україна» продовжувати (пролонгувати) строк дії договору позики та нараховувати проценти за користування позикою у понад визначений тридцятиденний строк, а саме: пп. 1.5.2., п.п. 4.3, 4.5., 9.4. договору (а.с. 1-7, 42-48, 75-78).

Не погоджуючи із зазначеними представником позивача обставинами, представник відповідача ТОВ «АВЕНТУС Україна» подала до суду відзив в якому зазначила, що позов необґрунтований, завідомо безпідставний та такий, що має очевидно штучний характер з огляду на наступне. Щодо не ознайомлення з умовами кредитного договору, встановлення в кредитному договорі непропорційно великої суми компенсації, нарахування штрафних санкцій, продовження строку дії кредиту відповідачем, а не з власної ініціативи позивачем - не заслуговує на увагу та не відповідає дійсності. Позивач є клієнтом ТОВ «АВЕНТУС Україна» з 26.07.2019 та до оспорюваного кредитного договору уклала ще сім кредитних договорів. Тобто, позивач була повністю ознайомлена з порядком укладення (підписання) та умовами кредитного договору, нарахуваннями за кредитним договором. Враховуючи, що позивач вже тривалий час є клієнтом відповідача, представник відповідача вважає, що позивач навмисно зловживає своїм правом на звернення до суду з метою уникнення (затягування) виконання зобов`язань за кредитним договором. 28.07.2021 ТОВ «АВЕНТУС Україна» відступило право вимоги за кредитним договором позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Перед укладанням кредитного договору відповідач ТОВ «АВЕНТУС Україна» шляхом розміщення на власному Веб-сайті надало позивачу доступ до інформації, необхідної для укладення кредитного договору, де, серед іншого, міститься інформація про тарифи, ціни та умови надання фінансових послуг, порядок їх надання, розміщені правила та примірник кредитного договору, що планується до укладення. Разом з тим, серед іншого, саме на першій сторінці Веб-сайту товариства міститься/містилась інформація про акційну/знижену процентну ставку; стандартну процентну ставку; про максимальний строк кредиту; про максимальну суму кредиту; умови пролонгації; способи отримання кредиту тощо. Окрім того, на першій сторінці Веб-сайту містяться посилання на вкладку «обов`язкова інформація для клієнта», де міститься інформація про надавача фінансової послуги. Також, на цій же сторінці, містяться посилання на вкладку «документи», де наявні правила, примірники кредитних договорів, що укладаються з відповідачем, а також, архів документів, що містить редакції правил, що діяли на момент укладання будь-якого кредитного договору. Так, перед подачею заявки на отримання кредиту, клієнт повинен ознайомитись з обов`язковою інформацією про товариство, про порядок та умови надання фінансових послуг, з правилами та паспортом споживчого кредиту та відповідним примірником кредитного договору, що розміщенні на Веб-сайті, у тому числі з інформацією, викладеною у цих правилах, при цьому, клієнт повинен підтвердити, що ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил, проставляючи відповідну відмітку в чек-боксі інформаційно-реєструючої електронної системи товариства за допомогою якої здійснюється оформлення кредитів. Без такого підтвердження (проставлення відповідної відмітки) у позивача була б відсутня технічна можливість перейти на іншу сторінку/вкладку інформаційно-реєструючої електронної системи товариства для подальшого оформлення кредитного договору. Некоректне/неповне ознайомлення клієнта з правилами та умовами надання кредиту, з паспортом споживчого кредиту, текстом самого кредитного договору, що планувався до укладення, а також з інформацією, розміщеною на Веб-сайті про умови та порядок надання товариством кредитів - не позбавляє клієнта обов`язку щодо належного виконання своїх зобов`язань за укладеним кредитним договором та не надає позивачу підстав посилатись у позові на відсутність її ознайомлення з правилами. Крім того, на сайті ТОВ «АВЕНТУС Україна» не встановлено часові обмеження для ознайомлення з вищевказаною інформацією для прийняття клієнтом обґрунтованого та усвідомленого рішення для отримання кредиту та визначитись з його істотними умовами. Інформація, яка була/є необхідною клієнту для прийняття ним обґрунтованого та усвідомленого рішення стосовно отримання кредиту, була/є розміщеною на власному Веб-сайті товариства та була/є актуальною, безоплатною та доступною для самостійного ознайомлення та містила/містить всі необхідні відомості, що передбачені вимогами чинного законодавства. Тобто, на Веб-сайті ТОВ «АВЕНТУС Україна» містилась вся необхідна інформація для прийняття позивачем обґрунтованого та усвідомленого рішення для отримання кредиту та визначитись з його істотними умовами. Отже, позовні вимоги щодо неповідомлення позивача про умови кредитування та не можливістю ознайомитись належним чином з умовами кредитування спростовуються та не відповідають дійсності. 16.02.2020 між позивачем та відповідачем ТОВ «АВЕНТУС Україна» було укладено договір № 1987530 про надання споживчого кредиту, згідно якого позивачу було надано кошти в розмірі 6000 грн. на умовах, встановлених договором. Відповідач ТОВ «АВЕНТУС Україна» надала кошти позивачу, а позивач зобов`язалась одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через Веб-сайт товариства або мобільний додаток. Переказ коштів було здійснено 16.02.2020 шляхом переказу на банківську картку позивача, відкриту в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», яку було вказано особисто позивачем в заяві на отримання кредиту. Разом з тим, навіть якщо припустити, що позивач не ознайомилась належним чином з правилами та умовами кредитного договору, зокрема щодо нарахування процентів в період лонгації, для свідомого прийняття рішення, то у разі незгоди з умовами кредитного договору та нарахуваннями за цим договором, позивач не була позбавлена можливості скористатися своїм правом і протягом 14 календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору. Натомість таких дій позивач не вчинила. Згідно кредитного договору, сторони погодили усі істотні умови договору, а також погодили орієнтовну загальну вартість кредиту та дату укладення кредитного договору. Кредитний договір було підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором, про що зазначено в розділі кредитного договору «реквізити та підписи сторін». Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом споживача, що відтворений шляхом використання споживачем одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється споживачу на номер мобільного телефону повідомлений останнім товариству в ІТС товариства зазначений в договорі. 16.02.2020 позивач заповнила заявку на отримання кредиту на сайті відповідача ТОВ «АВЕНТУС Україна», вказавши особисті дані, банківську платіжну картку для перерахування кредитних коштів, строк та суму кредиту. В особистому кабінету позивач отримала для ознайомлення паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію та положення, що вимагаються чинним законодавством України та пропозицію укласти електронний договір (оферту) у формі кредитного договору, що містить істотні умови. Позивач повідомила про готовність прийняти пропозицію (оферту), після чого відповідач направив позивачу одноразовий ідентифікатор у вигляді коду. Позивач введенням даного коду, що є її електронним підписом, підтвердила, що ознайомлена до укладення кредитного договору з паспортом споживчого кредиту, умовами кредитного договору та підписала їх. Позивачем було свідомо вчинено сукупність дій, спрямованих на укладення кредитного договору. Грошові кошти 16.02.2020 були перераховані позивачу. Щодо зміни процентної ставки, представник відповідача зазначила, що позивачу було відомо на яких умовах відповідач здійснює кредитування споживачів, в тому числі було відомо, що таке кредитування здійснюється за процентною ставкою, що складає 1,8 % в день. Проте, враховуючи, що позивач вже неодноразово отримував кредитні кошти від відповідача, вона стала учасником програми лояльності, відповідно до якої знижена процентна ставка, застосовується в межах строку надання кредиту та може бути застосована виключно за умови, якщо споживач здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку. Тобто така знижка анулювалась для позивача з моменту продовження строку користування кредитом, тобто з 17.03.2020. 16.03.2020 позивач ініціювала продовження строку користування кредитом, тому для позивача нарахування процентів здійснювалось за стандартною процентною ставкою на рівні 1,8 % в день. Тобто, в даному випадку не вбачається збільшення процентної ставки, заборона щодо якої встановлена діючим законодавством, оскільки стандартна ставка є загальною та застосовується для всіх клієнтів, які не приймають участь в програмі лояльність або не виконують її умови. Збільшення процентної ставки зі зниженої на стандартну не є односторонньою зміною цієї ставки з боку відповідача ТОВ «АВЕНТУС Україна», вона обумовлена та погоджена сторонами при укладенні кредитного договору. Що стосується посилань позивача, що зміна процентної ставки зі зниженої на стандартну, представник відповідача вважає відповідальністю самого позивача, в зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань. Проценти відповідно до умов кредитного договору та з урахуванням вимог законодавства України, нараховуються як плата за користуванням кредитом, а не як міра відповідальності позичальника. У ТОВ «АВЕНТУС Україна» відсутні підстави для звільнення споживача від сплати таких процентів, оскільки закон про COVID-19 звільнює споживача саме від відповідальності. В той час, коли вказані проценти сторони визначили як плату, а не міру відповідальності споживача. Окрім цього, представник відповідача не заперечує той факт, що позивача було звільнено від відповідальності у вигляді сплати штрафу. Що стосується посилань позивача, що нарахування процентів може здійснюватися лише до 17.03.2020 представник відповідача зазначила, що починаючи з 17.03.2020 нарахування процентів за кредитним договором здійснюється за стандартною процентною ставкою в розмірі 1,8 % в день від суми кредиту. А починаючи з 02.02.2021 нарахування процентів не здійснюється, оскільки нарахування процентів за користування кредитним коштами, виданими в рамках кредитного договору, здійснюється в межах строку користування кредитом на підставі умов кредитного договору та згідно вимог чинного законодавства. Після прострочення позики, проценти повинні бути сплачені за час прострочення до дня фактичного повернення позики. Крім того, позивач невірно трактує умови кредитного договору щодо порядку продовження строку користування кредитними коштами і помилково вважає, що продовження строку користування кредитом здійснюється відповідачем ТОВ «АВЕНТУС Україна» з власної ініціативи, оскільки для продовження кредиту в CreditPlus необхідно сплатити суму фактично нарахованих процентів. Сплатити необхідну для продовження суму можна через особистий кабінет на сайті або будь-яким зручним способом. Так, позивач кожен раз в момент закінчення строку кредиту ініціював продовження його строку шляхом здійснення платежу виключно на суму розміру процентів, на нараховані на дату такого ініціювання. Крім цього, позивач здійснювала таку сплату виключно через особистий кабінет, де перед внесенням платежу, з трьох доступних опцій: 1. повне погашення; 2. часткове погашення; 3. продовжити кредит, вибирала саме опцію «продовжити кредит», натискаючи відповідні клавіши. Крім того, що стосується визнання недійсним пп. 1.5.2., 4.3., 4.5., 9.4. кредитного договору, слід зазначити наступне. ТОВ «АВЕНТУС Україна» вважає, що оспорювані пункти не порушують прав позивача та не можуть бути визнані недійсними. Встановлення в кредитному договорі плати (процентів) за користування кредитними коштами не є компенсацією. Посилання позивача на непропорційно велику суму компенсації за кредитним договором спростовується вищезазначеним. Умова договору не встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання позивачем зобов`язань за кредитним договором. ЇЇ наслідком не є істотний дисбаланс прав та обов`язків на шкоду споживача. Цивільне законодавство встановлює презумпцію свободи договірних відносин та не містить імперативної норми, яка б позбавляла встановлення в кредитному договорі умов щодо забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором неустойкою. З огляду на вищевказане, представник відповідача просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог (а.с. 86-96).

Окрім цього, не погоджуючись з обставинами викладеними у позовній заяві, до суду від представника відповідача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до суду надійшов відзив, в якому зазначено, що позовна заява безпідставна, необґрунтована та така, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне. 15.02.2020 між позивачем та ТОВ «АВЕНТУС Україна» укладено договір № 1987530 про надання споживчого кредиту. Перед укладенням цього договору позивачу було в чіткій та зрозумілій формі надана інформація про умови кредитування. Позивач ознайомилась з усіма умовами правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, що розміщені на Веб-сайті товариства. Крім цього, позивачу було надано право на ініціювання продовження строку кредиту. На виконання умов кредитного договору, позивач здійснювала платежі на рахунок ТОВ «АВЕНТУС Україна», що свідчить про добровільне волевиявлення позивача на продовження (пролонгацію) строку кредитного договору, а отже позовні вимоги позивача про визнання недійсними п.п. 4.3., 4.5. кредитного договору є необґрунтованими, оскільки умова кредитного договору передбачено, що виключно позивачу надано право ініціювати продовження строку кредиту в будь-який час повністю або частково достроково повернути споживчий кредит, у тому числі збільшенням суми періодичних платежів. Окрім цього, позивач не була позбавлена можливості скористатись своїм правом та протягом 14 календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору. Що стосується пп. 1.5.2. кредитного договору, не є збільшенням процентної ставки за користування кредитом. Умовами договору передбачено, що процента ставка за цим договором є фіксованою та визначено два розміри фіксованої ставки кожен з яких застосовується при певних умовах і чинним законодавством не встановлено заборони на зазначення в договорі таких умов. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не вбачає підстав для задоволення позовних вимог, адже сторони погодили всі умови кредитного договору, позивач була обізнаною про розміри фіксованої процентної ставки та умови їх застосування, зазначені розміри фіксованої ставки не є збільшенням, а умови щодо відповідальності та збільшення процентної ставки можуть включатись до умов кредитних договорів та лише обмежуються у використанні на час діючого в державі карантину. Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с. 152-156, 166-170).

В судовому засіданні в режимі відеоконференції, представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов в повному обсязі. Окрім цього зазначив, що відсутні будь-які документи, що підтверджують згоду позивача на продовження строку надання кредитних коштів, крім того позивач не отримувала жодних доказів про відступлення права вимоги за кредитним договором до ТОВ «ФК «ЄАПБ».

В судове засідання представники відповідачів не з`явились, просили розгляд справи проводити без їхньої участі.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

14.04.2021 до суду надійшла позовна заява з додатками, яка ухвалою судді від 19.04.2021 була залишена без руху (а.с. 1-33, 36-37).

29.06.2021 на адресу суду від представника позивача надійшла уточнена позовна заява з додатками (а.с. 41-58).

26.07.2021 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 19.08.2021 (а.с. 59-60).

16.08.2021 на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції, яке ухвалою судді від 16.08.2021 було задоволено (а.с. 63-67).

19.08.2021 відкладено підготовче судове засідання на 10.09.2021 у зв`язку з неявкою представників відповідачів (а.с. 59).

09.09.2021 на адресу суду від представника позивача надійшла уточнена позовна заява з додатками (а.с. 75-82).

10.09.2021 на електронну адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 71-72).

10.09.2021 підготовче судове засідання відкладено на 30.09.2021 (а.с. 73).

30.09.2021 продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче судове засідання на 26.10.2021 (а.с. 83).

30.09.2021 на адресу суду від представника відповідача ТОВ «АВЕНТУС Україна» надійшов відзив з додатками (а.с. 86-150).

25.10.2021 на електронну адресу суду від представника відповідача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» надійшов відзив з додатками (а.с. 151-163, 166-181).

26.10.2021 підготовче судове засідання відкладено на 16.11.2021 у зв`язку з неявкою сторін (а.с. 164).

16.11.2021 закінчено підготовчі дії, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 29.11.2021 (а.с. 182).

29.11.2021 заслухано вступне слово представника позивача, досліджено письмові докази, що містяться в матеріалах справи, заслухано виступ представника позивача у судових дебатах (а.с. 183).

29.11.2021 оголошено вступну та резолютивну частини рішення (а.с. 186).

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

16.02.2020 між позивачем та ТОВ «АВЕНТУС Україна» укладено договір № 1987530 про надання споживчого кредиту.

Відповідно до п. 1.1 договору, укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою IТC Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, шляхом перевірки товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому, споживач самостійно i за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІTC Товариства.

П. 1.2. договору передбачає, що на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Відповідно до п. 1.3. договору, сума кредиту (загальний розмір) складає: 6 000,00 гривень. Тип кредиту- кредит.

Згідно п. 1.4. строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту вказується в графіку платежів, що є додатком № 1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору.

Відповідно п. 1.5. договору, тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від фактичного виконання споживачем умов договору та становить:

пп. 1.5.1. знижена процентна ставка 1,26 % в день від суми кредиту, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього договору, якщо в цей строк споживач здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку;

пп. 1.5.2. стандартна процента ставка 1,80 % в день від суми кредиту, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього договору, якщо споживач не виконав умови зазначені в пп.1.5.1. договору для застосування зниженої процентної ставки, та у межах нового строку, якщо відбулося продовження строку користування кредитом відповідно до п. 4.1-4.6 цього договору.

Відповідно до п. 1.7. орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає:

пп. 1.7.1. за зниженою ставкою 461,16 % річних;

пп. 1.7.2. за стандартною ставкою 658,80 % річних.

Згідно п. 18 договору, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає:

1.8.1. за зниженою ставкою 8 268,00 грн.

1.8.2. за стандартною ставкою 9 240,00грн.

Відповідно до п. 1.9. договору, обчислення орієнтовної реальної річної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту базується на припущенні, що договір залишається дійсним протягом погодженого строку та, що товариство і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені договором. При цьому, орієнтовна реальна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною ставкою застосовані виходячи з умов застосування цієї ставки, що передбачені договором, але у межах погодженого строку виконання споживачем зобов`язань за договором. Крім того, при обчисленні вказаних показників, не враховуються витрати споживача, обов`язковість сплати яких не передбачена цим договором та/або законодавством України та/або оплата яких здійснюється незалежно від походження коштів (власні, кредитні), в тому числі, але не виключно: витрати пов`язані з технічними, програмними і комунікаційними ресурсами, що необхідні споживачу для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ITC Товариства, здійснені переказу коштів через третіх осіб в погашення заборгованості за договором та інше.

Відповідно до п. 2.1. договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на платіжну картку споживача або іншу платіжну картку реквізити якої надані споживачем в особистому кабінеті.

Згідно п. 2.3. договору, товариство надає споживачу консультації з питань виконання договору, в тому числі шляхом надання інформації та документів через особистий кабінет.

Відповідно до п. 2.5. договору, кредит вважається погашеним в день отримання товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом.

Відповідно до Розділу 3 договору, зазначено порядок обчислення (нарахування) процентів та порядок зміни процентів.

Так, відповідно до п. 3.3., розмір процентної ставки, встановлений в п. 1.5 договору, залежить від умов її встановлення та є незмінним протягом усього строку дії договору та не може бути збільшений товариством в односторонньому порядку. Споживач розуміє та надає згоду товариству, що використання стандартної процентної ставки відповідно до п. 1.5.2. договору є наперед обумовленим та не є односторонньою зміною умов договору, оскільки, умови про встановлення різних процентних ставок за цим договором застосовуються автоматично за домовленістю сторін, та не вимагають підписання сторонами будь-яких інших додаткових документів, крім цього договору.

Згідно п. 4.1. договору, строк кредиту може бути продовжено на кількість днів, зазначену в п. 1.4. договору, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному пп. 4.2.-4.5 договору.

Відповідно до п. 4.2. споживач, у випадку якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 гривень (включно) може ініціювати продовження строку користування кредитом, відповідно до п. 4.3 договору.

Згідно п. 4.3. пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій споживачем.

Відповідно до п. 4.4. товариство має право, але не обов`язок протягом строку для відповіді, акцептувати пропозицію (оферту) споживача про продовження строку користування кредитом шляхом направлення споживачу текстового повідомлення про погодження нового строку кредиту (з зазначенням нової дати повернення) на номер мобільного телефону та/або адресу електронної пошти, повідомлені споживачем товариству в особистому кабінеті/зазначені в кредитом договорі.

Відповідно до п. 4.5. договору, у випадку акцептування товариством пропозиції (оферти) споживача про продовження строку кредиту, новий строк кредиту розраховується з наступного дня, що слідує за днем вчинення споживачем дій, зазначених в п. 4.3 договору, та нова дата повернення кредиту відображається в особистому кабінеті. Протягом нового строку користування кредитом проценти нараховуються за стандартною процентною ставкою.

Крім того, відповідно до п. 4.6. договору, вказаний порядок внесення змін до договору щодо продовження строку кредиту, сторони вважають таким, що вчинений в письмовій формі, оскільки, воля сторін в даному випадку виражена за допомогою технічного засобу зв`язку, що відповідає вимогам, встановленим статтею 207 Цивільного кодексу України до письмової форми правочину.

Відповідно до п. 5.1. товариство має право вимагати від споживача повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, встановлених договором; укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди споживача.

Відповідно до п. 5.3. договору, споживач має право, окрім іншого, відмовитись від укладення цього договору без пояснення причин, лише у випадку виконання наступних необхідних умов: а) письмово повідомити про це товариство не пізніше 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту підписання та отримання примірника цього договору. Таке повідомлення направляється споживачем товариству на електронну адресу або рекомендованим чи цінним листом за адресою місцезнаходження товариства, вказані в договорі; протягом семи календарних днів з дати направлення товариству повідомлення, повернути товариству загальну суму кредиту, одержану згідно з цим договором, та сплатити. проценти за період з дня одержання кредитних коштів до дня їх повернення за ставкою, встановленою в цьому договорі. При цьому, у випадку неповернення споживачем загальної суми кредиту та/або процентів за їх користування у зазначений строк, відмова споживача від договору вважається такою, що не здійснювалась і цей договір продовжує діяти на умовах, передбачених ним.

Відповідно до п. 5.4. договору, споживач зобов`язаний у встановлений договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені договором.

Відповідно до п. 6.3. договору, споживач здійснює платежі за договором у такій черговості: у першу чергу здійснюються платежі з повернення простроченої суми кредиту та прострочені проценти за користування кредитом. Якщо коштів, що направляються для погашення заборгованості передбаченої даною чергою, недостатньо для її повного погашення, погашення повинно здійснюватися у такій черговості: прострочені зобов`язання по процентам; прострочені зобов`язання по кредиту; у другу чергу сплачується сума кредиту та проценти за користування кредитом. Якщо коштів, що направляються для погашення заборгованості передбаченої даною чергою, недостатньо для їх повного погашення, погашення повинно здійснюватися у такій черговості: строкові зобов`язання по процентам; строкові зобов`язання по кредиту; у третю чергу здійснюється сплата інших платежів за договором.

Відповідно до п. 9.2. договору, договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання споживачем зобов`язань за ним.

Відповідно до п. 9.4. договору, недійсність окремих умов цього договору, встановлена рішенням суду, не може мати наслідків недійсності всього договору та в будь-якому разі не звільняє споживача від грошового зобов`язання повернути кредит, сплатити проценти та суму неустойки за користування кредитом.

Відповідно до п. 9.8. договору, підписуючи цей договір, споживач підтверджує, що: перед укладенням цього договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування»; б) вказана в ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщена на Веб-сайті; він ознайомлений з усіма умовами правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», що розміщені на Веб-сайті та затверджені наказом № 53-ОД від 16.01.2020, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися; дані, що стосуються його особи (дані паспорту, РНОKПП, ПІБ, місце проживання, інше), зазначені в преамбулі, та реквізитах сторін цього договору є актуальними, правильними та відповідають дійсності. Споживач погоджується, що наявність помилок та/або неточності, та/або описок в таких даних, не впливають на зобов`язання споживача, передбачені цим договором. Він погоджується, що у випадку передбаченому пп. 2 п. 5.1. договору для товариства не наступає прострочення кредитора.

У п. 10. договору, позивачем підписано даний договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором А248328 від 16.02.2020 о 19 год. 19 хв. (а.с. 10-15, 58-100).

Між позивачем та ТОВ «АВЕНТУС Україна» узгоджено графік платежів до договору про надання споживчого кредиту № 1987530 від 16.02.2020, відповідно до якого дата повернення кредиту та сплати нарахованих процентів - 17.03.2020; сума кредиту - 6000 грн.; сума нарахованих процентів - 2268 грн.; загальна сума до сплати - 8268 грн. (а.с. 16, 101).

Позивачем 16.02.2020 підписано паспорт споживчого кредиту. Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма). Позивач своїм підписом підтвердила до укладення договору про споживчий кредит, що вона отримала та ознайомилась з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ОСОБА_1 умов кредитування.

Позивач підтвердила, що нею отримано всі пояснення, необхідні для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до її потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для неї, в тому числі в разі невиконання нею зобов`язань за таким договором (а.с. 102-103).

Відповідно до офіційних правил програми лояльності ТОВ «АВЕНТУС Україна» для споживачів сервісу «CreditPlus», затверджених наказом № 03/1-ОД директора ТОВ «АВЕНТУС Україна» від 20.03.2017 ОСОБА_2 (набрання чинності 21.03.2017), у п. 3.5. зазначено, що у випадку, якщо споживач не виконує умови кредитного правочину для застосування процентної ставки, що була занижена відповідно до умов цих правил, відносно такого споживача перестає діяти знижена процентна ставка та застосовується стандартна процентна ставка на умовах та у відповідності до кредитного правочину. Тобто в даному випадку, знижка, що була надана споживачу відповідно до цих правил анулюється (а.с. 104-106).

Відповідно до правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС Україна» (нова редакція), затверджених наказом № 53-ОД директором ТОВ «АВЕНТУС Україна» від 16.01.2020 ОСОБА_2 , набрання чинності 19.01.2020 зазначено наступне:

п. 3.5. перед укладенням кредитного договору ТОВ «АВЕНТУС Україна» шляхом розміщення на Веб-сайті надає клієнту доступ до інформації про: товариство, як надавача фінансової послуги; фінансову послугу; кредитний договір; механізм захисту прав споживачів;

п. 3.7. перед подачею заявки на отримання кредиту, клієнт ознайомлюється з обов`язковою інформацією про товариство, про прядок та умови надання фінансових послуг, з правилами та відповідним примірником кредитного договору, що розміщенні на Веб-сайті, у тому числі з інформацією, викладеною у цих правилах;

п. 3.8. інформація, яка необхідна клієнту для прийняття ним обґрунтованого та усвідомленого рішення стосовно отримання кредиту, що розміщена товариством на власному Веб-сайті є повною, актуальною, безоплатною та доступною для самостійного ознайомлення (а.с. 107-114).

Відповідно до повідомлення вих. № 5092-ВП від 26.08.2021, ТОВ «ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків на підставі угоди між ТОВ «АВЕНТУС Україна» та ТОВ «ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ». 16.02.2020 на суму 6000 грн., було здійснено успішний переказ коштів на картку позивача (а.с. 115).

Відповідно до картки обліку договору № 1987530 від 16.02.2020, позичальнику ОСОБА_1 в період з 16.02.2020 по 16.03.2020 відповідно до умов договору було нараховано знижену процентну ставку. Однак, внаслідок невиконання умов за якими враховується занижена ставка, з 17.03.2020 нарахування здійснюється за стандартною процентною ставкою в день.

Крім того, 16.03.2020 ОСОБА_1 сплатила 2267,88 грн., що відповідно до вищевказаних умов договору про надання споживчого кредиту були зараховані у першу чергу для погашення процентів та у результаті несплати визначених кредитним договором коштів у відповідний строк 30 календарних днів, позивач пролонгувала (продовжила) строк дії договору (а.с. 116-118).

28.07.2021 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «АВЕНТУС Україна» уклали договір факторингу № 28072021 відповідно до якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язалась передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «АВЕНТУС Україна» за плату, а ТОВ «АВЕНТУС Україна» відступити ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «АВЕНТУС Україна» (а.с. 141-145).

Відповідно до реєстру боржників ТОВ «АВЕНТУС Україна» відповідно до договору факторингу № 28072021 від 28.07.2021 відступив право вимоги заборгованості в тому числі за кредитним договором укладеним з ОСОБА_1 (а.с. 146-147).

ІV. Докази, відхилені судом та мотиви їх відхилення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Так, представником позивача було подано копії витягів платежів здійснених через Приват24 позивачем за договором позики укладеним з відповідачем ТОВ «АВЕНТУС Україна».

Однак, дослідивши дані копії, суд приходить до обґрунтованого висновку, що вони не можуть братись до уваги судом як докази у даній цивільній справі, оскільки не містять відомостей про платіжну систему через яку були здійснені операції, не зазначено платника та отримувача, відсутні відомості про призначення таких платежів, тощо.

V. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача та представниками відповідачів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно та за власним розсудом.

Згідно із ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Судом встановлено, що 16.02.2020 позивач та відповідач ТОВ «АВЕНТУС Україна» будучи вільними в укладені, виборі контрагента та визначенні умов договору, в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов шляхом укладення договору № 1987530 про надання споживчого кредиту.

Відповідно до умов кредитного договору, позивач отримала на строк 30 днів суму кредиту у розмірі 6000 грн. Позивач погодилась сплачувати 1,26% в день по зниженій процентній ставці від суми виданого кредиту за умови, що в строк до 17.03.2020 поверне відповідачу ТОВ «АВЕНТУС Україна» суму кредиту у розмірі 6000 грн. та суму нарахованих процентів у розмірі 2 268 грн., а разом - 8268,00 грн.

При укладенні кредитного договору, сторонами було досягнуто згоди з усіх його істотних умов та визначено: суму кредиту, процентну ставку за користування ним, орієнтовну реальну річну процентну ставку, орієнтовну загальну вартість кредиту, умови пролонгації (продовження) строку дії даного договору і порядок повернення кредиту, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору, строки повернення коштів, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. Так, підписавши договір, позивач засвідчила, що вона погодилась з його умовами. Крім того, позичальник в подальшому виконувала умови кредитного договору та сплачувала кошти.

Так, ст. 203 ЦК України, встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 215 ЦК України та згідно роз`яснень п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ та визнання правочинів недійсним» від 06.11.2009 року, правочин може бути визнаний недійсним лише на підставах, визначених законом, та з застосуванням наслідків недійсності передбачених законом. Підставами недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчинила правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Згідно із законом правочин завжди є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом абоякщо він не визнаний судом недійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 ЦК України).

Отже, правовою підставою визнання договору недійсним, є недодержання однією стороною чи всіма сторонами вимог, встановлених частинами 3, 5, 6 ст. 203 ЦК України. Тобто порушення вимог закону, допущені стороною (сторонами) після укладення правочину, не можуть спричиняти його недійсність, а призводять до інших правових наслідків, передбачених законом.

Таким чином, підставою для визнання правочину (угоди) недійсним слугує невідповідність вимогам закону, а підставою розірвання правочину - договору - неналежне виконання або невиконання його умов чи умов, встановлених для такого договору законом.

Підписуючи договір, позивач чітко засвідчила факт ознайомлення з його умовами та надала свою згоду на отримання кредиту на цих умовах, при цьому позивач не вбачала в діях відповідача ТОВ «АВЕНТУ Україна» порушень принципу рівності сторін та наявність несправедливих умов, по відношенню до неї як споживача.

Крім того, судом встановлено, що звернення позивача до відповідача ТОВ «АВЕНТУС Україна» з пропозицією укласти договір про надання споживчого кредиту вже не перше, позивач неодноразово укладала договори та отримувала кредитні кошти від ТОВ «АВЕНТУС Україна», а тому остання була обізнана з умовами кредитування та порядком повернення кредитних коштів.

Більше того, через те, що позивач була постійним споживачем послуг відповідача ТОВ «АВЕНТУС Україна», договір № 1987530 про надання споживчого кредиту від 16.02.2020 було укладено з використанням програми лояльності ТОВ «АВЕНТУС Україна».

Однак, сторона позивача, не погоджуючись з умовами укладеного кредитного договору, а саме:

- пп. 1.5.2. процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від фактичного виконання споживачем умов договору та становить: стандартну проценту ставку 1,80 % в день від суми кредиту, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього договору, якщо споживач не виконав умови зазначені в пп. 1.5.1. договору для застосування зниженої процентної ставки, та у межах нового строку, якщо відбулося продовження строку користування кредитом відповідно до п. 4.1-4.6 цього договору;

- п. 4.3. пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій споживачем;

- п. 4.5. у випадку акцептування товариством пропозиції (оферти) споживача про продовження строку кредиту, новий строк кредиту розраховується з наступного дня, що слідує за днем вчинення споживачем дій, зазначених в п. 4.3 договору, та нова дата повернення кредиту відображається в особистому кабінеті. Протягом нового строку користування кредитом проценти нараховуються за стандартною процентною ставкою.

- п. 9.4. недійсність окремих умов цього договору, встановлена рішенням суду, не може мати наслідків недійсності всього договору та в будь-якому разі не звільняє споживача від грошового зобов`язання повернути кредит, сплатити проценти та суму неустойки за користування кредитом.

Суд не погоджується з доводами представника позивача в частині того, що відповідач ТОВ «АВЕНТУС Україна» не ознайомив позивача з умовами кредитування та ризиками, внаслідок чого позивач здійснюючи оформлення кредиту онлайн за лічені хвилини, не мала можливості об`єктивно оцінити та осмислити умови кредитування, виявити недоліки та оцінити всі можливі ризики та збитки.

Так, судом встановлено, що окрім того, що позивач є постійним клієнтом та користувалась послугами ТОВ «АВЕНТУС Україна» не вперше, їй були достеменно відомі не тільки умови укладення договору про надання споживчого кредиту, а й процедура оформлення такого договору.

Крім того, перед подачею заявки на отримання кредиту, позивач повинна була ознайомитись з обов`язковою інформацією, про порядок та умови надання фінансових послуг, з правилами та паспортом споживчого кредиту та відповідним примірником кредитного договору. Без особистого підтвердження позивача про її ознайомлення та погодження з умовами надання послуг ТОВ «АВЕНТУС Україна», у позивача була б відсутня можливість перейти на іншу Веб-сторінку для подальшого оформлення кредитного договору.

Вищевказане підтверджується наявністю підпису ОСОБА_1 у паспорті споживчого кредиту, в якому позивач підтвердила отримання нею та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту. Окрім цього, позивач отримала всі необхідні пояснення для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до її потреб, зокрема шляхом роз`яснення суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для позивача.

Таким чином, суд вважає, що такі посилання сторони позивача направленні на уникнення виконання зобов`язань та ґрунтуються на бажанні невиконання умов договору.

Окрім цього, сторона позивача зазначила про те, що відповідачем ТОВ «АВЕНТУС Україна» порушено принцип добросовісності, наслідком чого є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду позивача, оскільки відповідачем ТОВ «АВЕНТУС Україна» змінено процентну ставку за споживчим кредитом та пролонговано (продовжено) строк дії договору, що є прихованими штрафними санкціями.

Суд вважає такі посилання сторони позивача необґрунтованими, недоведеними та такими, що не відповідають дійсності з огляду на наступне.

Згідно ч. 14 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банк самостійно встановлює процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги.

Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже зобов`язання позичальника з повернення кредиту та сплати процентів є основним, а зобов`язання зі сплати штрафу та пені є додатковим до основного.

Таким чином, для належного виконання договірних зобов`язань необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), зокрема щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, а прострочення виконання зобов`язань є їх порушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Так, судом встановлено, що позивач, приймаючи участь у програмі лояльність від ТОВ «АВЕНТУС Україна» уклавши 16.02.2020 договір № 1987530 про надання споживчого кредиту, погодилась з умовами п. 1.5. договору.

Відповідно до умов даного пункту та програми лояльності встановлена плата - процентна ставка:

-знижена процентна ставка 1,26 % в день від суми кредиту, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього договору, якщо в цей строк споживач здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку;

- стандартна процента ставка 1,80 % в день від суми кредиту, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього договору, якщо споживач не виконав умови зазначені в пп. 1.5.1. договору для застосування зниженої процентної ставки, та у межах нового строку, якщо відбулося продовження строку користування кредитом відповідно до п. 4.1-4.6 цього договору.

Сторони договору визначили, що нарахування процентів на прострочену заборгованість здійснюється на підставі ст. 1048 ЦК України. Це означає, що сторонами з урахуванням принципу свободи договору досягнута домовленість, що на прострочену суму кредиту нараховуються проценти «як плата за користування кредитними коштами».

Так, проценти можуть нараховуватись до повного погашення заборгованості, враховуючи, що сторони погодили в договорі, що проценти нараховуються методом факт/факт на фактичну суму заборгованості позичальника за кредитом та за термін фактичного користування ним, починаючи з першого дня видачі кредиту включно, та до повного погашення заборгованості за цим договором.

Дана позиція повністю узгоджується з висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 13.12.2018 по справі № 913/11/18.

Судом встановлено, що програмою лояльності та умовами договору передбачено, що позивач та відповідач ТОВ «АВЕНТУС Україна» погодили нарахування процентів в період строку користування кредитом, вказаному в кредитному договорі та в період пролонгації строку користування кредитом.

Так, позивач мала можливість сплати нарахованих процентів за зниженою процентною ставкою у розмірі 1,26 % в день від суми кредиту, якщо в строк до 17.03.2020 здійснить повне погашення кредитної заборгованості. Позивач зазначені умови не виконала, сплативши 16.03.2020 суму 2267,88 грн., замість узгодженої суми - 8268 грн., а тому враховуючи положення договору, ОСОБА_1 ініціювала пролонгацію (продовження) строку користування кредитом, внаслідок чого знижена ставка була анульована та до неї було застосовано стандартну процентну ставку 1,80 % в день від суми кредиту.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в даному випадку збільшення ставки не відбулось, оскільки початково знижена ставка була меншою, ніж передбачено стандартними умовами і її збільшення підвело позивача до стандартної умови, яку не можна сприймати як збільшення процентної ставки, а лише як наслідок невиконання позивачем зобов`язань з повернення кредиту в строки, передбачені кредитним договором.

Що стосується посилання сторони позивача на те, що відповідачем ТОВ «АВЕНТУС Україна» нараховані відсотки за користування кредитними коштами понад визначений договором строк кредитування, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до умов договору, погодженими сторонами при укладенні, процентна ставка не може вважатись відповідальністю позивача згідно ст. 625 ЦК України та правомірно може застосовуватись в межах погодженого в кредитному договорі нового строку, що відповідає п. 1.5. кредитного договору.

Тобто, укладаючи договір, позивач погодилась з нарахуванням процентів в період строку користування кредитом, вказаним в кредитному договорі та в період пролонгації строку користування кредитом.

Таким чином, починаючи з 17.03.2020, внаслідок недотримання позивачем строку, визначеного договором, а саме 30 днів, застосовано нарахування процентів за кредитним договором у розмірі 1,80 % в день від суми кредиту.

Відповідно до п. 2.5. договору, кредит вважається погашеним в день отримання товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом.

З огляду на те, що позивач не сплатила заборгованість за кредитом у визначений договором 30 денний строк, такий кредит не може вважатися погашеним, а тому нарахування процентів за користування кредитними коштами, виданими в рамках кредитного договору, здійснюється в межах строку користування кредитом.

Окрім іншого, суд вважає необхідним звернути увагу на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування», споживач має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору про споживчий кредит відмовитися від договору про споживчий кредит без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів.

Разом с тим, позивач, отримавши кредитні кошти та використавши їх на власний розсуд, погодилась та прийняла умови укладеного з ТОВ «АВЕНТУС Україна» кредитного договору.

ОСОБА_1 не звернулась до відповідача ТОВ «АВЕНТУС Україна» протягом 14 календарних днів для відкликання своєї згоди на укладення такого договору, і навіть не зверталася до кредитора за додатковими роз`ясненням положень договору ні до, ні під час, ні після, його укладення, тобто не скористалася цим своїм правом. Більш того, протягом тривалого часу позивач ініціювала пролонгацію строку дії такого договору.

Окрім цього, 17.03.2020 Верховна Рада України прийняла Закон № 533, який, зокрема, передбачав, що в період з 01.03.2020 по 31.05.2020 забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом. В подальшому відповідно до Закону № 591-XI, «по 31.05.2020» було замінено на «по останній календарний день місяця (включно), наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Таким чином, на сьогоднішній день, законодавством встановлена заборона підвищувати процентну ставку за кредитними договорами з 01.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України.

В зв`язку із вищезазначеним, ТОВ «АВЕНТУС Україна» вирішила на час карантинних обмежень продовжити дію програми лояльності, що передбачає встановлення для окремих клієнтів знижки/зниженої процентної ставки.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в даному випадку, відповідачем ТОВ «АВЕНТУС Україна» не було збільшення процентної ставки в односторонньому порядку, оскільки зміна процентної ставки була обумовлена та погоджена сторонами при укладені кредитного договору.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, будучи вільною в укладенні договору, виборі контрагента, погодившись з умовами договору, сплачувала платежі згідно визначених умов, що підтверджується доданою до відзиву ТОВ «АВЕНТУС Україна» карткою обліку договору № 1987530 від 16.02.2020.

З аналізу укладеного договору між позивачем та ТОВ «АВЕНТУС Україна» та додатків до нього, можна дійти висновку, що вони не є занадто громіздкими чи об`ємними, що могло б розглядатись як суттєва і об`єктивна перешкода у їх вивченні споживачем; вони не є незрозумілими чи заплутаними, чи викладеними складними сентенціями, чи викладеними у такий спосіб, що їх не може зрозуміти звичайний споживач (особа без відповідного фаху і знань), розуміння даних документів потребує звичайного рівня інтелектуальних здібностей і не потребує фахових знань. Зокрема, в них наглядно, прозоро і зрозуміло прописано необхідні суттєві умови договору, який укладається, про суму кредиту, строки і порядок повернення, про процентну ставку і її розрахунки, визначені всі інші умови і наслідки невиконання умов договору, в ньому наведені розрахунки платежів.

Суд не вбачає підстав для визнання умов договору такими, що вносять суттєвий дисбаланс у розподіл, прав та обов`язків між сторонами, або як такий, що містить приховані і суттєві обтяження чи обмеження для споживача, що давало б підстави для визнання його несправедливим. Всі негативні для споживача-позичальника наслідки, передбачені умовами договору є адекватними і відповідними змісту договору кредиту. Тому відсутні підстави для визнання недійсними пунктів договору як таких, що є наслідком нечесної практики кредитора, або як таких, що укладені на вкрай несправедливих для споживача умовах.

Суд, розглядаючи справу в межах заявлених вимог і підстав та обґрунтувань, викладених у позовній заяві, не встановив таких умов, які б могли бути визнані несправедливими у розумінні норми закону. У даному випадку суд рахує, що всі умови договору були для споживача прозорими, зрозумілими, і підписання договору було дійсним волевиявленням позичальника, спрямованим на реалізацію бажання отримати кредитні кошти на умовах обов`язковості їх повернення зі сплатою відсотків і певними негативними наслідками у разі порушення умов, що стосуються повернення кредитних коштів та сплати відсотків. Суд не вбачає підстав для висновку, що позивач не розуміла дійсної природи договору і вказаних наслідків, зокрема виникнення у неї вказаних обов`язків. Суд виходить з того, що позивач усвідомлювала характер і природу укладеного договору (кредиту), передбачала і не могла не передбачити та не могла не усвідомлювати необхідність виконання вказаних зобов`язань після отримання кредитних коштів, і була згодна на такі дійсно дещо обтяжуючі для неї умови (необхідність повернення в цілому більшої кількості грошових коштів, ніж буде отримано за договором), але вже після їх отримання позичальник змінила свою думку з приводу тих наслідків отримання кредитних коштів, на які була згодна до та під час підписання договору.

Враховуючи, що між сторонами було досягнуто згоди за істотними умовами договору надання кредиту, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим цей договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові по справі № 467/555/19 від 26.12.2019.

Таким чином, судом встановлено, що оспорюванні позивачем умови (пункти) договору про надання кредиту підписані сторонами, які досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі.

ТОВ «АВЕНТУС Україна» надав позивачу документи, які передували укладенню кредитного договору, у тому числі щодо сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, позивач на момент укладення договору не заявляла додаткових вимог щодо умов договору, більш того, позивач сплачувала щомісячні платежі за цим договором та ініціювала кожного місяця його пролонгацію, що свідчить про визнання його умов не тільки на момент підписання договору, а і в подальшому при його виконанні, а тому суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання недійсними пп. 1.5.2., п.п. 4.3., 4.5., 9.4. договору № 1987530 від 16.02.2020 задоволенню не підлягають.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних правв, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлений нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Виходячи із змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частини 1, 2 ст. 77 ЦПК України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Стаття 80 ЦПК України презюмує, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року, рішення ЄСПЛ в справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, рішення ЄСПЛ у справі «Трофимчук проти України» від 28.10.2010).

Враховуючи встановлені судом обставини справи, вищевикладені норми матеріального та процесуального права, вислухавши доводи та пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування», ст.ст. 6, 11, 12, 15, 16, 83, 203, 215, 526, 530, 598, 599, 610-612, 623, 625-629, 638, 1048, 1054-1055 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 13, 76, 77, 80, 89, 141 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариство з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про визнання недійсними пунктів 4.3, 4.5, 9.4 підпункту 1.5.2 Договору про надання споживчого кредиту № 1987530 від 16.02.2020 в частині пролонгації строку кредиту та зміни відсоткової ставки за користування кредитними коштами - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 09.12.2021.

Головуючий суддя: К.С. Маштак