Справа № 464/7127/21
пр.№ 2/464/1884/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.11.2021 року Сихівський районний суд міста Львова в складі:

головуючого судді Теслюка Д.Ю.,

за участі секретаря судового засідання Чуби Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про скасування заборони арешту на нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_2 01.10.2021 звернувся в суд із позовом, в якому просить скасувати арешт на нерухоме майно, який накладено постановою Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) №В-7/549 від 22.10.2007 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, реєстраційний номер обтяження 6155026.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що він є власником двох квартир, однак у липні 2021 року, при спробі відчужити одну з них було виявлено, що на все його нерухоме майно накладено арешт. У Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься такі відомості: Тип обтяження: арешт нерухомого майна; Реєстраційний номер обтяження: 6155026; Зареєстровано: 04.12.2007 за №6155026 реєстратором: Львівська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 79035, Львівська область, м.Львів, вул.Зелена, 149-Ю; Підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, В-7/549, 22.10.2007, Сихівський ВДВС ЛМУЮ, ОСОБА_3 ; Об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно; Власник: ОСОБА_1 , причина відсутності коду: інша причина відсутності коду, АДРЕСА_1 ; Додаткові дані: все нерухоме майно; Заявник: Сихівський ВДВС ЛМУЮ, 79066, Львівська обл., м.Львів, вул.Зубрівська, 9. Вважає такі заборони неправомірними, він звертався до відповідача з проханням зняти арешт з майна, на що отримав відповідь про те, що інформація про виконавче провадження, в межах якого державним виконавцем накладено арешт на квартири ОСОБА_1 , відсутня. На даний час на виконанні не перебувають будь-які виконавчі документи щодо стягнення з нього коштів. На запит до Сихівського районного суду м.Львова отримано відповідь про те, що судових справ, згідно яких проводиться з нього стягнення коштів, немає. Єдиним виконавчим документом, який перебував на виконанні був судовий наказ у справі №2-11445 від 01.12.2004 р. за заявою стягувача ЛМКП «Львівтеплоенерго». У нього заборгованість перед ЛМКП «Львівтеплоенерго» відсутня, виконавче провадження 22.10.2007 було закінчене без вирішення питання про зняття арешту із нерухомого майна. Зазначає, що накладені заборони на належне йому на праві власності майно позбавляють його права реалізувати свої права, як власника нерухомого майна.

Ухвалою від 04.10.2021 прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, 25.11.2021 подав заяву, у якій просив розглядати справу у його відсутності, позов підтримав, просив такий задовольнити.

Від заступника начальника Сихівського ВДВС М.Рудницької 24.11.2021 надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності представника Сихівського ВДВС.

Із врахуванням неявки в судове засідання учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач ОСОБА_1 є власником таких об`єктів нерухомості: квартири АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна 34545162) та квартири АДРЕСА_3 (реєстраційний номер майна 348743622).

Згідно із Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №264890200 від 08.07.2021, у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься такі відомості: Тип обтяження: арешт нерухомого майна; Реєстраційний номер обтяження: 6155026; Зареєстровано: 04.12.2007 за №6155026 реєстратором: Львівська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 79035, Львівська область, м.Львів, вул.Зелена, 149-Ю; Підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, В-7/549, 22.10.2007, Сихівський ВДВС ЛМУЮ, ОСОБА_3 ; Об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно; Власник: ОСОБА_1 ; Додаткові дані: все нерухоме майно; Заявник: Сихівський ВДВС ЛМУЮ, 79066, Львівська обл., м.Львів, вул.Зубрівська, 9.

Відповідно до листа Сихівського ВДВС від 26.07.2021 №43874, адресованого позивачу ОСОБА_1 , відповідно до даних АСВП, інформація про виконавче провадження, в межах якого державним виконавцем накладено арешт на квартиру АДРЕСА_3 та квартиру АДРЕСА_2 , які належать ОСОБА_1 , - відсутня. Згідно відповідей на запит державного виконавця, одержаних від ЛОДК БТІ та ЕО, Львівського державного нотаріального архіву, інформація про арешт квартири відсутня. Також у даному листі зазначено, що відповідно до п.9.9 «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби», затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2274/5 від 25.12.2008, термін зберігання завершених виконавчих проваджень складає 3 роки, а тому відмовлено заявнику у знятті арешту з усього належного йому нерухомого майна.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Як зазначено у ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» (чинної на момент виникнення спірних правовідносин) у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за

належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Із врахуванням вищенаведеного, оскільки арешт на усе нерухоме майно позивача ОСОБА_1 був застосований в межах виконавчого провадження, яке на даний час завершене та знищене, та з врахуванням того, що відповідачем не надано доказів підставності такого арешту на даний час, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про скасування заборони арешту на нерухоме майно - задовольнити.

Скасувати арешт на нерухоме майно ОСОБА_1 , накладений постановою Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) №В-7/549 від 22.10.2007 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, реєстраційний номер обтяження 6155026.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Сихівський відділ державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ідентифікаційний код юридичної особи 35009295, м.Львів, пр.Червоної Калини, 109.

Суддя Д.Ю. Теслюк