Ухвала

13 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 320/4829/19

провадження № 61-19684ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 квітня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 28 вересня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» до ОСОБА_1 , третя особа - Комунальне підприємство «Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації», витребування майна з чужого незаконного володіння та усунення перешкод у користуванні приміщенням шляхом виселення,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - АТ «Українська залізниця») на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 квітня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 28 вересня 2021 року.

Касаційна скарга на вищевказані судові рішення надійшла з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 ЦПК України.

У касаційній скарзі АТ «Українська залізниця» порушує клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст постанови Запорізького апеляційного суду від 28 вересня 2021 року отримано 02 листопада 2021 року, що підтверджується копією конверта Запорізького апеляційного суду щодо направлення копії постанови

від 28 вересня 2021 року на адресу заявника, а також інформацією щодо направлення поштових відправлень УДППЗ «Укрпошта», з вказівкою часу приймання та отримання, згідно з номером ідентифікатора поштового відправлення.

Відповідно до частин другої, третьої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, наявні підстави для його поновлення.

Разом з тим, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки вона не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Згідно з частиною третьою статті 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді.

Пунктом 11 частини 16-1 Розділу XV «Перехідних положень» Конституції України передбачено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року.

Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Закон України «Про внесення змін до Конституції України

(щодо правосуддя)» від 02 червня 2016 року №1401-VIII набрав чинності

30 вересня 2016 року.

Провадження у справі № 320/4829/19 відкрито ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 липня 2019 року, тобто після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02 червня 2016 року

№ 1401-VIII.

Відповідно до частини четвертої статті 131-2 Конституції України законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Згідно з частинами першою-другою статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Справа № 320/4829/19 з огляду на предмет позову в силу закону не належить до категорії малозначних, відомості про визнання її малозначною судами попередніх інстанцій відсутні, а спір про витребування майна з чужого незаконного володіння та усунення перешкод у користуванні приміщенням шляхом виселення не виникає із трудових відносин.

Таким чином у розглядуваній справі, у разі, якщо АТ «Українська залізниця» бажає користуватися послугами представника, його представництво у Верховному Суді, зокрема, при подання касаційної скарги, має здійснювати адвокат.

Частиною четвертою статті 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» Рада адвокатів України забезпечує ведення Єдиного реєстру адвокатів України з метою збирання, зберігання, обліку та надання достовірної інформації про чисельність і персональний склад адвокатів України, адвокатів іноземних держав, які відповідно до цього Закону набули права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, про обрані адвокатами організаційні форми адвокатської діяльності. Внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України здійснюється радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України.

Касаційна скарга підписана Савчуком О. С., який на підтвердження своїх повноважень на представництво інтересів АТ «Українська залізниця» надав копію нотаріально посвідченої довіреності від 15 червня 2021 року.

Відомості про те, що Савчук О. С., який підписав касаційну скаргу,

є адвокатом, в розпорядженні Верховного Суду відсутні, у тому числі відсутні такі відомості в Єдиному реєстрі адвокатів України.

Таким чином касаційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати.

Згідно з частиною третьою статті 392 ЦПК України касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. До касаційної скарги, поданої представником, повинна бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника.

Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків касаційної скарги, зокрема, підтвердження статусу адвоката як представника АТ «Українська залізниця» відповідно до вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Крім того, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Згідно з підпунктом 2 пунктів 1, 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання до суду позовної заяви немайнового характеру юридичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання касаційної скарги на рішення суду справляється судовий збір, що становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Позов АТ «Українська залізниця» містить вимоги про витребування майна з чужого незаконного володіння (майнового характеру) та усунення перешкод у користуванні приміщенням шляхом виселення (немайнового характеру).

Враховуючи те, що АТ «Українська залізниця» звернувся до суду першої інстанції у червні 2019 року, то заявник за подання касаційної скарги в частині немайнової вимоги має сплатити судовий збір у розмірі 3 842 грн.

Проте, касаційна скарга АТ «Українська залізниця» та судові рішення судів попередніх інстанцій не містять відомостей про ціну позову (вартість спірного нерухомого майна). Таким чином, суд касаційної інстанції позбавлений можливості вирішити питання про відкриття касаційного провадження у справі, оскільки неможливо встановити вартість майна, про витребування з чужого незаконного володіння якого просить позивач у позові.

Позовна вимога майнового характеру - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну, а категорію майнових спорів складають, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно, на володіння майном і будь-які форми його використання на договірній чи позадоговірній основі.

Таким чином, позовна вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння є майновою, оскільки за своєю правовою природою пов`язана з володінням майном.

Отже, заявнику необхідно самостійно визначити розмір судового збору

за подання касаційної скарги, підтвердивши його розмір належними доказами (зокрема, позовна заява з визначеною ціною позову станом

на день її подання, експертний висновок тощо) та сплатити його у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви з урахуванням вартості вказаного майна.

Отже, АТ «Українська залізниця» слід сплатити суму судового збору за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, який має бути перераховано або внесено за наступними реквізитами: отримувач коштів ? ГУК у місті Києві/Печерський район/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA0026007; призначення платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху

з наданням заявникові строку для усунення недоліків, а саме: 1) надати докази на підтвердження статусу адвоката як представника АТ «Українська залізниця»; 2) додати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому розмірі відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.

Поновити Акціонерному товариству «Українська залізниця» строк

на касаційне оскарження рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 квітня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 28 вересня 2021 року.

Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця»

на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області

від 27 квітня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду

від 28 вересня 2021 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Суддя І. М. Фаловська