Справа № 317/3371/20
Провадження № 2/317/230/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Яркіної С.В.,

за участю секретаря судового засідання Колесник Ю.І.,

представника позивача адвоката Железняка А.В.,

представника відповідачки адвоката Завгородньої В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов вказаний позов, у якому позивач просить суд зменшити розмір аліментів, визначений судовим наказом Запорізького районного суду Запорізької області від 25.08.2020 в цивільній справі № 317/1720/20, відповідно до якого з нього на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) позивача щомісячно, на 1/10 частину від усіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що від спільного з відповідачкою ОСОБА_2 життя, вони мають малолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає з відповідачкою. Відповідно до судового наказу Запорізького районного суду Запорізької області від 25.08.2020 у цивільній справі № 317/1720/20, з нього на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) позивача щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Вважає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, при цьому, їх спільний з відповідачкою син має право на утримання від своєї матері ОСОБА_2 в обсязі не меншому, ніж від батька.

Беручи до уваги те, що 1/4 частина від середньомісячного розміру заробітної плати позивача у період часу з березня 2020 року до серпня 2020 року включно становила 6056,97 грн., що більше ніж у два з половиною рази перевищує рекомендований розмір аліментів, визначений абз. 3 ч. 2 ст. 182 СК України, на його думку, на нього фактично перекладено обов`язок матері з утримання спільної малолітньої дитини.

У зв`язку з тим, що розмір аліментів, визначений судовим наказом від 25.08.2020, з урахуванням високої заробітної плати позивача, значно перевищує рекомендований розмір аліментів на дитину відповідного віку, ОСОБА_1 вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити.

Представник відповідачки у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала. Зазначила, що ані позивачем, ані його представником не надано до суду належних доказів на підтвердження обставин, які дають право на зменшення розміру аліментів, відповідно до вимог ст. 192 СК України. Посилання представника позивача лише на те, що позивач має високий розмір заробітної плати, не є підставою для зменшення розміру аліментів.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до копії Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого повторно 13 лютого 2018 року Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, 25 листопада 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, актовий запис № 20 (а.с. 8).

Від спільного життя сторони мають малолітню дитину: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 30 січня 2014 року Кушугумською селищною радою Запорізького району Запорізької області, актовий запис № 07 (а.с. 9).

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 16 вересня 2020 року по цивільній справі № 317/1719/20 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 10-11).

Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 залишився проживати з матір`ю, яка займається його вихованням та утриманням.

Відповідно до копії судового наказу Запорізького районного суду Запорізької області від 25 серпня 2020 року по цивільній справі № 317/1720/20, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 24.06.2020 та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 12).

Згідно з копією довідки про доходи позивача № 669 від 08.09.2020, сума нарахованої йому заробітної плати за період з березня 2020 року по серпень 2020 року включно на посаді налагоджувальника технологічного устаткування в Господарському товаристві у формі ТзОТ завод «Флекстронікс ТзОВ» становить 145367,20 грн., за виключенням виплат по виконавчим листам, - 128526,68 грн. (а.с. 13). Так, середньомісячний дохід позивача у вказаний період складав у середньому 24227,87 грн.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік», у 2020 році установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік», у 2021 році установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. 7 ст. 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Згідно зі ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що спільна малолітня дитина сторін - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , потребує матеріального забезпечення, а позивач зобов`язаний виконувати обов`язки по його утриманню.

Позивачем та його представником не було надано до суду доказів зміни матеріального (в сторону його погіршення) або сімейного стану позивача, погіршення або поліпшення його здоров`я, наявності у позивача інших дітей та/або утриманців, або інших істотни обставин, які б могли впливати на виконання ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків.

Крім того, на підставі довідки про доходи позивача, доданої ним до позовної заяви, можна зробити висновок, що ОСОБА_1 має стабільний дохід, а отже і має можливість сплачувати аліменти, з урахуванням інтересів та потреб саме дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Посилання позивача на те, що на нього «фактично перекладено обов`язок ОСОБА_2 з утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », не знайшли свого підтвердження, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами. Крім того, факт того, що дитина проживає з матір`ю, яка є відповідачкою по справі, та перебуває на її утриманні, сторонами не оспорюється.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 жовтня 2018 року по справі № 461/4936/16 визначено, що закріплений на законодавчому рівні мінімальний розмір аліментів не виконує обмежувальну функцію при визначенні розміру аліментів, який цей мінімум перевищує.

Відтак, оскільки розмір аліментів, визначений судовим наказом Запорізького районного суду Запорізької області від 25.08.2020 в цивільній справі № 317/1720/20, відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення без підтвердження погіршення матеріального становища позивача та/або зміни сімейного стану чи погіршення здоров`я, не буде спрямовано на належне забезпечення малолітньої дитини та суперечитиме її інтересам, суд не вбачає підстав для зменшення розміру аліментів до 1/10 частини заробітку (доходу) позивача.

На підставі викладено, позов ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів задоволенню не підлягає.

Керуючись Конвенцією про права дитини, Законом України «Про охорону дитинства», ст.ст. 180-183, 192 СК України, ст.ст. 4, 12, 13, 141, 161, 170, 211, 247, 258-259, 263-265, 352, 354-355, 430 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 355 ЦПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 11.02.2021.

Суддя С.В. Яркіна