Справа №461/6968/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

03 грудня 2021 року м. Львів.

Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Мисько Х.М.,

при секретарі судового засіданні Рум`янцевої Ю.П.,

розглянувши в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом керівника Галицької окружної прокуратури м.Львова Ольшанецького І. (79005, м Львів, вул.Ак. Богомольця, 9) в інтересах держави в особі Львівської міської ради (79008, м.Львів, пл.Ринок, 1) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) про відшкодування до місцевого бюджету м.Львова витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

керівник Галицької окружної прокуратури м.Львова Ольшанецький І. в інтересах держави в особі Львівської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування до місцевого бюджету м.Львова витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. В обґрунтування позову, покликається на те, що ОСОБА_1 , 22 вересня 2020 року о 15 год. 55 хв., керуючи технічно справним трамвайним вагоном КТ4-СУ №1161, здійснюючи перевезення пасажирів по маршруту №9 від пл. Двірцевої до вул. Торф`яна, проводячи посадку-висадку пасажирів на зупинці громадського транспорту вул.Підвальна, навпроти будинку номер 4 по вул. Підвальній, в подальшому при початку руху в сторону вул. Б. Хмельницького порушив вимоги Розділу 10 п.п. 10.1 та Розділу 21 п.п. 21.4 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, які виразилися в тому, що він, керуючи технічно-справним транспортним засобом, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, перед початком руху не переконався, що він буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, розпочав рух із відчиненими дверима трамвайного вагону, що призвело до падіння пасажира ОСОБА_2 . Внаслідок порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_1 , потерпіла ОСОБА_2 отримала закритий черезвертлюговий перелом лівої стегнової кістки зі зміщенням кісткових фрагментів, що за ступенем тяжкості відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я. Відтак, ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України. Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м. Львова» №38 від 29.07.2021, потерпіла - ОСОБА_2 , 1941 року народження, з 22.09.2020 по 30.09.2020 перебувала на стаціонарному лікуванні у відділенні травматології та ортопедії Комунального некомерційного підприємства «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м. Львова». Загальна сума затрачених коштів на лікування потерпілої становить 3644,96 грн., які станом на день пред`явлення позову відповідачем не відшкодовані. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 28.01.2021 у справі №461/9322/20, ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням із потерпілою, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. З огляду на вказане, прокурор зазначає, що ОСОБА_1 зобов`язаний відшкодувати державному бюджету 3644,96 грн. збитків, завданих злочином, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Просить позов задовольнити.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 25.08.2021 року відкрито спрощене позовне провадження по справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Прокурор в судове засідання не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, не заперечила проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов про відшкодування витрат на стаціонарне лікування до суду не подав.

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд за одночасним існуванням зазначених обставин ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечив позивач.

Суд, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 22 вересня 2020 року о 15 год. 55 хв. ОСОБА_1 , керуючи технічно справним трамвайним вагоном КТ4-СУ №1161, здійснюючи перевезення пасажирів по маршруту №9 від пл. Двірцевої до вул. Торф`яна, проводячи посадку-висадку пасажирів на зупинці громадського транспорту вул.Підвальна, навпроти будинку номер 4 по вул. Підвальній, в подальшому при початку руху в сторону вул. Б. Хмельницького порушив вимоги Розділу 10 п.п. 10.1 та Розділу 21 п.п. 21.4 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, які виразилися в тому, що він, керуючи технічно-справним транспортним засобом, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, перед початком руху не переконався, що він буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, розпочав рух із відчиненими дверима трамвайного вагону, що призвело до падіння пасажира ОСОБА_2 . Внаслідок порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_1 , потерпіла ОСОБА_2 отримала закритий черезвертлюговий перелом лівої стегнової кістки зі зміщенням кісткових фрагментів, що за ступенем тяжкості відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я. Тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України.

Висновком експерта КНП ЛОР «Львівське обласне бюро судово- медичної експертизи» №24/20 від 24.09.2020 року у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 діагностовано «Закритий черезвертлюговий перелом лівої стегнової кістки зі зміщенням кісткових фрагментів».

Як вбачається з довідки Комунального некомерційного підприємства «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м. Львова» №38 від 29.07.2021, потерпіла - ОСОБА_2 , 1941 року народження, з 22.09.2020 по 30.09.2020 перебувала на стаціонарному лікуванні у відділенні травматології та ортопедії Комунального некомерційного підприємства «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м. Львова».

Загальна сума затрачених коштів на лікування потерпілої становить 3 644,96 грн.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 28.01.2021 у справі №461/9322/20, ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням із потерпілою, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно ст.1166 Цивільного Кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Положеннями ст. 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Відповідно до ч.3 ст.1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Цивільний позов може бути поданий прокурором у випадках, встановлених законом, також в інтересах громадян, які через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність неспроможні самостійно захистити свої права.

Відповідно до постанови Пленуму ВСУ від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених постановою КМУ № 545 від 16 липня 1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я».

Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні.

Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.

Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003 (у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонарного лікувального закладу.

Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день проводиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.

Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора.

Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Згідно правил статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За правилами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналізуючи наведене, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь держави в особі Комунального некомерційного підприємства «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м. Львова» витрат на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_2 у розмірі 3 644 грн. 96 коп.

Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 76, 141,263, 265,273,280,289,354 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Львівської міської ради (79008, м.Львів, пл.Ринок, 1) витрати на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла внаслідок кримінального правопорушення в розмірі 3 644 грн. 96 коп.

Стягнути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний тест рішення суду виготовлено 03.12.2021 року.

Суддя Мисько Х.М.