Справа № 351/19/21
Номер провадження №2/351/249/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Сегіна І.Р.,

секретар Маланчук С.Г.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її утримання на час навчання. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що вона, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дочкою, ОСОБА_2 , відповідача по справі. На даний час вона вже досягла повноліття та навчається у Буковинському державному медичному університеті, на денній формі навчання, на контрактній (платній) основі, вартість навчання становить 27200,00 грн. на рік.

Позивачка зазначає, що вона не має змоги сама оплачувати собі навчання, при цьому у неї ще додаткові витрати на книжки, методичні та допоміжні матеріали, канцелярські товари, одяг, взуття, їжу та ліки, та у зв`язку із тим що вона не має можливості працевлаштуватися, її повністю утримує мама, яка також по можливості допомагає їй додатково, зокрема купила комп`ютер та оплачує послуги за надання телекомунікаційного зв`язку (інтернету), однак батько, хоч і зобов`язаний так само як і мама брати участь в утриманні своєї дитини, допоки вона продовжує навчання, не надає жодної допомоги.

На підставі наведеного позивачка просить стягувати із відповідача у її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, на час її навчання у Буковинському медичному університеті, починаючи з дня пред`явлення позову до закінчення навчання, але не більше як до досягнення дитиною 23 років.

Позивачка подала до суду заяву, якою позов підтримала повністю, просила його задоволити, справу просила розглядати без її участі.

Відповідач подав до суду заяву, у якій зазначив, що позов ОСОБА_1 визнає частково, зазначив, що згідний сплачувати у користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання, у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, на час її навчання, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років, просив врахувати, що у нього на утриманні є двоє дітей шкільного віку, справу просив розглядати без його участі.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи встановив, що ОСОБА_1 , якій ІНФОРМАЦІЯ_2 виповнилося 18 років, є дочкою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 та Паспортом громадянина України № НОМЕР_2 ) та є студенткою фармацевтичного факультету денної форми за контрактом за спеціалізацією «226 - фармація (магістр)» з 01.09.2020 по 30.06.2025, що підтверджується Договором про навчання у Вищому державному навчальному закладі України «Буковинський державний медичний університет» №73/59ф/1 від 16.09.2020, Договором про підготовку фахівця з повною вищою фармацевтичною освітою №73/59ф від 16.09.2020 та Довідкою ВДНЗУ «Буковинський державний медичний університет» №2032 від 07.12.2020.

Крім того судом встановлено, що у ОСОБА_2 на утриманні також є неповнолітні діти ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 ) та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 ). Згідно із Довідкою №109 ПАТ «Прикарпаттяобленерго» сукупний дохід ОСОБА_2 за 2020 рік становив 233866,03 грн., в тому числі прибутковий податок 41756,93 грн. та військовий збір 3508,00 грн., в середньому за один місяць дохід ОСОБА_2 становив 19489,00 грн.

На підставі наведеного суд приходить до переконання, що позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її утримання, як повнолітньої дочки ОСОБА_2 на час її навчання є обгрунтованим, підставним та підлягає до часткового задоволення.

Згідно зі ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15травня 2006року №3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Навчання в інституті, крім побутових витрат, також потребує значних коштів на придбання літератури, методичного матеріалу, щоденного виділення коштів на харчування та транспорт. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків.

На підставі наведеного суд встановив, що повнолітня ОСОБА_4 продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, і на час навчання перебуває на утриманні матері, її батько теж повинен надавати матеріальну допомогу по її утриманні поки вона продовжує навчання, а тому відповідач повинен сплачувати у користь позивачки аліменти на її утримання на період навчання.

Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст.182 СК України враховує, що відповідач є працездатною особою, працює, має стабільний високий дохід, який в середньому за місяць становить 19489,00 грн., при цьому має на утриманні двох неповнолітніх синів ОСОБА_3 2009 р.н. та ОСОБА_4 2011 р.н., які проживають із ним.

При цьому слід врахувати рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини, який закріплено в ст.141 Сімейного кодексу України, отже розмір витрат на дитину має бути однаковим і для мами, і для тата.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Таким чином, приймаючи до уваги стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та інші обставини, що мають істотне значення, та можливість надання повнолітній дитині утримання стягувачем аліментів, а також з урахуванням рівня життя сьогодення, мінімальної заробітної плати та прожиткового мінімуму, встановленого в даному регіоні, суд приходить до висновку, що заявлений позивачкою розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до закінчення дитиною навчання, є дещо завищеним, та, з урахуванням принципу рівності батьків, таким, що виходить за межі реальних щомісячних потреб дитини, а тому вбачається, що розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідає вимогам закону та може забезпечувати частину потреб повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, а також не призведе до критичного погіршення забезпеченості відповідача та його малолітніх дітей, саме такий розмір аліментів є обґрунтованим, достатнім та відповідним щомісячним розміром аліментів, які належить стягнути з відповідача на утримання його повнолітнього сина, який продовжує навчання.

На підставі наведеного суд приходить до переконання, що із відповідача у користь позивачки слід стягувати аліменти на її утримання, як повнолітньої дочки, яка продовжує навчання у розмірі 1/6 частина усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб на час навчання, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення дитиною 23 років.

Згідно з вимогами п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача, а тому із ОСОБА_2 , слід стягнути 908,00 грн. судового збору в користь держави.

На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 180-182,184, 191,199, 200 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частина усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб на час навчання, починаючи з дня пред`явлення позову 11.01.2021 до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 23 років.

У відповідності зі ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 908,00грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: І.Р.Сегін