Справа № 456/5614/21
Провадження № 2/456/1473/2021
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

08 грудня 2021 року місто Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Гула Л. В. , вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, Міністерства внутрішніх справ України, Львівської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора України, Головного Управління державної Казначейської служби України у Львівській області, третя особа: Уповноважений Верховної Ради України з прав людини про відшкодування шкоди, завданої бездіяльністю органів досудового розслідування та прокуратури,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом та просить стягнути солідарно з Головного управління Національної поліції у Львівській області, Міністерства внутрішніх справ України, Львівської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора України на його користь 1000000 гривень моральної шкоди.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею визначено суддю Гулу Л.В.

Суддею з метою перевірки підсудності справи Стрийському міськрайонному суду Львівської області скеровано запит про зареєстроване місце проживання позивача ОСОБА_1 до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМУ у Львівській області.

З отриманої інформації встановлено підсудність справи Стрийському міськрайонному суду Львівської області.

Проте частиною 3 ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору. У разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, а також позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Подана позовна заява не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України з наступних підстав.

Так, позивачем до матеріалів справи не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що поданий ним позов відноситься до категорії справ, що звільняються від сплати судового спору, а також покликається на важке матеріальне становище.

Дійсно, відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі, зокрема, незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Так, відповідно до ст. 1, 23 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, серед основних повноважень якого є здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень у межах визначеної підслідності.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану, зокрема, органами досудового розслідування, визначені ст. 1176 ЦК України та Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди та особливим способом заподіяння шкоди.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 2 цього Закону право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати.

Згідно з п. 1, 5 ст. 3 цього Закону у випадках незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, громадянинові відшкодовуються (повертаються) заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій, а також моральна шкода.

Таким чином, чинним законодавством чітко визначено порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу досудового розслідування, яка відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється ч. 1 ст. 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності таких підстав для застосування ч. 1 ст. 1176 ЦК України в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила ч. 6 цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди.

Однак, як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач звернувся до суду з позовом, в якому посилається на ст. 23, 1176 ЦК України як на правову підставу позову про відшкодування моральної шкоди, вказуючи на незадовільний результат загальної процесуальної діяльності органу досудового розслідування Стрийського районного управління поліції, та за таких обставин не є суб`єктом правовідносин, які регулюються положеннями ст. 1176 ЦК України та Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Отже, з огляну на зміст позовних вимог та викладених обставин не вбачається підстав для звільнення позивача від сплати судового збору.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 28 листопада 2018 року в справі № 761/11472/15-ц, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, якщо така визначена в грошовому вимірі.

Відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відтак сума сплаченого судового збору повинна становити 10000,00 грн, проте позивачем ОСОБА_1 не долучено до позовної заяви квитанцію, що підтверджує сплату судового збору в вказаному розмірі.

Суддя критично оцінює покликання позивача на звільнення його від сплати судового збору у зв`язку з важким матеріальним становищем, оскільки такі не підтверджені належними та допустимими доказами, які б свідчили про перебування позивача в матеріальному становищі, що не дозволяє йому сплатити судовий збір у вказаному розмірі.

Крім того, суд роз`яснює позивачу, що обставини, наведені в позові, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору, що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Позивач окремого клопотання про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору в порядку ст. 133, 136 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір», крім покликання в прохальній частині позову на звільнення від сплати судового збору не заявляв. Документи, що підтверджують сплату ОСОБА_1 судового збору у встановлених порядку і розмірі, при подачі позову останнім не надано.

Таким чином, позивачем не сплачено судовий збір при зверненні до суду з позовом та йому необхідно сплатити судовий збір у сумі 10000,00 грн. Реквізити для сплати судового збору: одержувач ГУК/ЛЬВІВ Стрийська ТО; ; банк отримувача - казначейство України (ЕАП); код банку (МФО) 899998; рахунок одержувача: UA0013941; код платежу: 22030101.

На підтвердження сплати судового збору до суду необхідно надати оригінал квитанції про сплату судового збору або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.

При цьому, згідно з п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві повинно бути зазначено зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Зміст позову - це вказівка позивача на спосіб захисту вже порушеного права (ст. 16 ЦК України).

Однак позивачем не вказано способу захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Натомість, як вбачається із матеріалів позовної заяви та її змісту, позивачем не деталізовано, які саме його права та законні інтереси порушено кожним з відповідачів та в чому полягає суть даних порушень, що не дає суду можливості зрозуміти суть спору, який виник між сторонами.

Таким чином, з урахуванням наведеного позивачу необхідно викласти зміст позовних вимог відповідно до норм чинного законодавства, конкретизувати спосіб захисту свого порушеного права відповідно до вимог ЦК України.

Вказані обставини є перешкодою для відкриття провадження в цивільній справі.

Вважаю, що за таких обставин позовну заяву слід залишити без руху і надати позивачу термін для усунення недоліків.

Керуючись ст. 175-177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, Міністерства внутрішніх справ України, Львівської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора України, Головного Управління державної Казначейської служби України у Львівській області, третя особа: Уповноважений Верховної Ради України з прав людини про відшкодування шкоди, завданої бездіяльністю органів досудового розслідування та прокуратури, залишити без руху і надати позивачу термін для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання вимог даної ухвали позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.В.Гула