Ухвала

Іменем України

10 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 752/12711/20

провадження № 61-17491ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Тітова М. Ю., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 6 липня 2020 року відкрито провадження у справі.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 6 липня 2020 року повернуто особі, яка її подала.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції про відкриття провадження у справі відповідно до положень ЦПК України не входить до переліку ухвал, визначеного статтею 353 ЦПК України, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду.

ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 23 листопада 2020 року подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року, у якій просить ухвалу суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду скасувати та передати справу за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва. Посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції дійшов неправильного висновку щодо неможливості оскарження вказаних ухвали окремо від рішення суду, оскільки ухвала про відкриття провадження прийнята із порушенням правил підсудності.

Ухвалою Верховного Суду від 14 грудня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Особою, яка подала касаційну скаргу, на виконання ухвали Верховного Суду від 14 грудня 2020 року указані недоліки було усунуто.

У заяві ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження. Щодо підстав для поновлення строку на касаційне оскарження зазначає, що оскаржену ухвалу апеляційного суду вона не отримувала, а про існування оскаржуваного рішення апеляційного суду вона дізналася із сайту Єдиного державного реєстру судових рішень 23 листопада 2020 року. На підтвердження вказаних обставин надано копію довідки Київського апеляційного суду від 29 грудня 2020 року № 0606/3703/2020, від 04 січня 2021 року № 0606/4/2021 та 18 січня 2021 року № 0606/111/2021 про надсиланнякопії оскаржуваної ухвали 16 жовтня 2020 року засобами поштового зв`язку зі штрихкодовим ідентифікатором № 352, копію роздруківки із сайту АТ «Укрпошта» із трек-номером № 352 про повернення за зворотною адресою поштового відправлення 20 жовтня 2020 року.

Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

У частині другій статті 390 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що строк на касаційне оскарження пропущений із поважних причин. Тому суд, на підставі статті 390 ЦПК України, поновлює його.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції про відкриття провадження у справі, виходив з того, що відповідно до положень статті 357 ЦПК України, скарга подана на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Відповідно до частини другої статті 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

Статтею 353 ЦПК України визначений вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, та не передбачено можливість оскарження ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження у справі.

Згідно із пунктом 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду та повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Оскаржене судове рішення суду апеляційної інстанції є законним та обґрунтованим, постановлене із додержанням норм процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Згідно частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржених рішень свідчить, що правильне застосовування судами норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення коштів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. Ю. Тітов