ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Ковалевської Л.М.,

за участі секретаря Омельчук С.А.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Фастові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Томашівської сільської ради Фастівського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

01 жовтня 2021 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до Томашівської сільської ради Фастівського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її рідна тітка ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку пл. 2,4700 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:002:0267 та на земельну ділянку пл. 2,4700 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:002:0262, які розташовані на території Томашівської сільської ради. Спадкоємство за законом було змінено складеним 04.02.2011 року заповітом, згідно якого ОСОБА_2 все належне їй на день смерті майно заповіла позивачу. На частину спадкового майна, а саме: на земельну ділянку пл. 2,4700 га з кадастровим номером :02:002:0267 нотаріусом було видано позивачу свідоцтво про право на спадщину.

Реалізуючи своє право на іншу частину спадщини, а саме: на земельну ділянкупл. 2,4700 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :02:002:0262, позивач звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріусом Фастівської районної державної нотаріальної контори Київської області було відмовлено, з підстав відсутності правовстановлюючих документів, які б підтверджували факт права власності на земельну ділянку за спадкодавцем. Позивачу надали роз`яснення про те, що у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно вказане питання підлягає вирішенню в судовому порядку.

На підставі зазначеного просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку пл. 2,4700 га, що розташована на території Томашівської сільської ради, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:002:0262, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

04 жовтня 2021 року провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

В підготовче судове засідання позивач не з`явилася, через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, у зв`язку із визнанням відповідачем позовних вимог ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні.

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подали заяву про розгляд справи без участі представника відповідача та ухвалити рішення відповідно до закону на підставі доказів, які містяться в справі.

Відповідно до ст. 200 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з`ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 03.12.2020 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Іванківському та Подільському районах Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), серія НОМЕР_1 /а.с.12/.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на земельну ділянку пл. 2,4700 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:002:0267 та на земельну ділянку пл. 2,4700 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:002:0262, які розташовані на території Томашівської сільської ради (належали померлій на підставі Державних актів на право власності на земельні ділянки від 07.04.2010 року) /а.с.11, 14/.

Відповідно до довідки Томашівської сільської ради Фастівського району Київської області № 321 від 19.08.2021 року вбачається, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зареєстрованому шлюбі не перебувала і дітей не мала /а.с.35/.

04 лютого 2011 року ОСОБА_2 був складений заповіт, відповідно до якого все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла позивачу, ОСОБА_1 /а.с.9/.

На частину спадкового майна, а саме: на земельну ділянку пл. 2,4700 га з кадастровим номером :02:002:0267 нотаріусом було видано позивачу свідоцтво про право на спадщину.

Реалізуючи своє право на іншу частину спадщини, а саме: на земельну ділянкупл. 2,4700 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :02:002:0262, позивач звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріусом Фастівської районної державної нотаріальної контори Київської області було відмовлено, з підстав відсутності оригіналу правовстановлюючих документів, які б підтверджували факт права власності на земельну ділянку за спадкодавцем /а.с.13/.

Проаналізувавши обставини справи, оцінивши представлені сторонами в порядку ст. 76 ЦПК України докази в їхні сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст. 9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві.

Так, відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу України).

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі на житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до п. 3.3 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4/13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено «у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно».

Також у даному Листі зазначено, що «найпоширенішою причиною звернення особи в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем».

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Тобто, передумовою для застосування ст.392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права.

Стаття 328 ЦК України встановлює, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що спадкодавець за життя набула у власність земельну ділянку на підставі розпорядження Фастівської РДА № 541 від 08.05.2009 року, тобто є власником земельної ділянки площею 2,4700 га, у межах згідно з планом, яка знаходиться на території Томашівської сільської ради Фастівського району Київської області, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На підставі зазначеного розпорядження був виготовлений на ім`я спадкодавця державний акт на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер - :02:002:0262, проте оригінал державного акту був втрачений.

Суд вважає доведеним, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті тітки ОСОБА_2 , фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, тому набула право спадкування, але не має правовстановлюючого документа про право власності на спадкове нерухоме майно, саме тому у суду є всі підстави для визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом, оскільки іншого порядку визнання права власності в порядку спадкування при відсутності оригіналу правовстановлюючого документа не існує.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 328, 392, 1218, 1268 ЦК України та статтями Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Томашівської сільської ради Фастівського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на право власності на земельну ділянку площею 2,4700 га, що розташована на території Томашівської сільської ради, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:002:0262, в порядку спадкування за заповітом після смерті тітки ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду може бути оскаржено до Київської апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області за правилами, встановленими в ст. ст. 354-356 ЦПК України відповідно, з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розд. ХIIІ «Перехідні положення» цього Кодексу.

Суддя Л.М. Ковалевська