Справа № 372/458/21
Провадження № 2-779/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2021 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Висоцької Г.В.,

при секретарі Костюк А.

за участю представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , представника третьої особи - ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , розглянувши в приміщенні Обухівського районного суду Київської області у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Айбокс Банк», Державного реєстратора Полого-Вергунівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області Тірбах Станіслава Володимировича, третя особа ОСОБА_4 , про скасування рішення про державну реєстрацію речового права,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року позивач звернувся до суд із вказаним позовом, в якому просив скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 54276112 від 28.09.2020р. щодо земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :02:004:0010 , прийняте державним реєстратором Тірбах Станіславом Володимировичем, Полого-Вергунівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, а також поновити попередній запис щодо права власності на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 з кадастровим номером :02:004:0010 за ОСОБА_1 . В обґрунтування своїх вимог зазначив, що він був власником вищевказаної земельної ділянки. 09.09.2019 року колишньою дружиною, третьою особою по справі, ОСОБА_4 було отримано вимогу про добровільне звільнення житлового будинку , а також витяг згідно якого банк набув права власності на земельну ділянку на підставі іпотечного договору.

Вважаючи рішення про державну реєстрацію прав незаконним позивач звернувся до Міністерства юстиції із скаргою на дії державного реєстратора. Міністерством юстиції України, скаргу було задоволено та скасовано рішення про таку реєстрацію права власності на земельну ділянку за банком та поновлено попередній запис про право власності ОСОБА_1 на вищевказану земельну ділянку.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 07.02.2020 року в справі про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя накладено арешт на нерухоме майно - на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,39 га по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:004:0010. Постановою Київського апеляційного суду від 09.09.2020 року вказану ухвалу залишено без змін.

Однак 13 січня 2021 року стало відомо, про те, що не зважаючи на обізнаність АТ «Айбокс банк» про чинність арешту та продовження дії ухвали про накладення арешту, 23.09.2020 року АТ «Айбокс банк» здійснив повторно незаконну перереєстрацію земельної ділянки, на яку накладено арешт судовим рішенням в рамках забезпечення позову, так державним реєстратором Тірбах Станіславом Володимировичем, Полого-Вергунівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області проведено державну реєстрацію права власності за АТ «Айбокс банк».

Таким чином, незважаючи на наявність діючого арешту на земельну ділянку банком та державним реєстратором було вчинено незаконні дії щодо позбавлення права власності ОСОБА_1 в протизаконний спосіб. Також позбавлення права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку окрім зазначеного було проведено з наступними порушеннями: Банком вже було використано судовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням Апеляційного суду Київської області Справа № 2-2/13 Провадження № 22-ц/780/2619/13 від 28.05.2013 року (порушення ст. 36 ЗУ «Про іпотеку»); Державним реєстратором при прийнятті спірного рішення не враховано вимоги п.61 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127; Банком не надано жодної вимоги; не надано жодного Звіту про оцінку майна; майно перебувало під арештами та обтяженнями.

Ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області від 10 лютого 2021 року цивільна справа прийнята до провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 24.09.2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвала суду від 10 серпня 2021 року про витребування доказів в Міністерстві юстиції України не виконана через відсутність компетенції вказаного органу на зберігання реєстраційних справ щодо нерухомого майна. Представник позивача відмовився від подальшого витребування документів, обґрунтувавши свою позицію достатністю доказів, долучених до позову.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав, зазначених у позовні заяві.

Представник відповідача ПАТ «Айбокс банк» - Суходольський С.М. в судовому засіданні щодо позовних вимог заперечив у повному обсязі, просив відмовити.

Представник відповідача державного реєстратора Полого-Вергунівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області Тірбах С.В. в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи ОСОБА_4 - ОСОБА_5 позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 07.09.2006 року між Публічним акціонерним товариством «Агрокомбанк», правонаступником якого є ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «АЙБОКС БАНК» та ОСОБА_1 укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 128/2006.

В забезпечення виконання умов Кредитного договору 28.12.2006 між Банком та ОСОБА_1 укладено Іпотечний договір від 28.12.2006 року, зареєстрований в реєстрі за № 2384 Приватним нотаріусом КМНО Карою В.В., згідно якого в іпотеку було передано житловий будинок з надвірними будовами загальною площею 520,3 кв.м., житловою площею 101,9 кв.м., що складаються з: житлового будинку, будинку охорони, трансформатор, альтанка, вольєр для собак, сауна, відкрита веранда, сарай, навіс, вбиральня, веранда, яма вигрібна, свердловина, огорожа, вимощення, доріжки; розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка загальною площею 0,340 га., кадастровий номер :02:004:0010, розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, відповідно до ст. 6 Закону України «Про іпотеку» на укладення ОСОБА_1 кредитного та іпотечного договорів надала свою нотаріально завірену письмову згоду його дружина ОСОБА_4 , яка зазначила, що розуміла значення правочину, умови та його правові наслідки.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 07.02.2020 року в справі № 2-1905/1/10 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа - приватне акціонерне товариство «Айбокс банк», про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, було накладено арешт на нерухоме майно - на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,39 га по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:004:0010. Постановою Київського апеляційного суду від 09.09.2020 року вказану ухвалу залишено без змін.

23.09.2020 року відповідно до встановленого ст. ст. 12,33 Закону України «Про іпотеку» порядку, у зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 умов Кредитного договору № 128/2006, АТ «АЙБОКС БАНК» задовольнив свої вимоги щодо погашення кредитної заборгованості шляхом стягнення на предмет іпотеки, а саме, зареєстрував право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 за собою. Реєстрація права власності здійснена державним реєстратором Полого-Вергунівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області Тірбахом С. В.

Суд відповідає на доводи позивача наступним чином.

Щодо тверджень представника позивача, що АТ «АЙБОКС БАНК» вже використало судовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням апеляційного суду Київської області від 28.05.2013 року у справі № 2-2/13, що, в свою чергу, виключає можливість звернення стягнення на іпотечне майно у позасудовому порядку за ст. 36 Закону України «Про іпотеку», слід зазначити таке.

Існування судового рішення за умови його невиконання не перешкоджає зверненню стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку, оскільки право вибору способу звернення стягнення на предмет іпотеки належить новому іпотекодержателю, на користь якого відступлене право вимоги.

Ухвалення зазначеного рішення без його виконання не припиняє дію договору іпотеки, а застосування кредитором іншого законного засобу для захисту свого порушеного та не поновленого боржником належним чином права не є подвійним стягненням та спрямоване на захист прав та інтересів кредитора.

Зазначене узгоджується із правовою позицією, викладеною у Постанові Верховного Суду від 30.03.2020 року у справі № 643/15938/17-ц.

Крім того, в обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 зазначено про порушення вимог ст. 35 ЗУ «Про іпотеку», що начебто він не отримував жодної вимоги про усунення порушень від банку.

За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 1 Закону № 898-IV, іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно зі статтею 33 Закону № 898-IV, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Стаття 35 Закону № 898-IV визначає, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Згідно з частиною першою статті 37 цього Закону підставою набуття права власності на предмет іпотеки є не лише договір про задоволення вимог іпотекодержателя, а й відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Боржник за Кредитним договором № 128/2006 від 07.09.2006 та іпотекодавець за Договором іпотеки від 08.12.2006 року становили одну особу - ОСОБА_1 .

У зв`язку із викладеним та керуючись вимогами ст. 35 ЗУ «Про іпотеку» АТ «Аграрний комерційний банк» на адресу позивача, зазначену в кредитному та іпотечному договорах, направлено повідомлення-вимогу 2131/014-б-б-06 від 15.12.2015 про усунення порушення умов Кредитного договору 128/2006 від 07.09.2006, у якому зазначено зміст порушених зобов`язань, їх розмір, вимога виконання зі строком 30 днів з моменту отримання та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі її невиконання.

Однак, зазначена вимога відповідно до поштового відправлення № 472 повернута у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання.

Також, вказане повідомлення-вимогу направлено на адресу попередньої реєстрації прописки) ОСОБА_1 , а саме на адресу: АДРЕСА_2 , що підтверджується поштовим відправленням № 464, але її також було повернуто у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання.

Водночас, лист-вимога про виконання порушеного зобов`язання у 30-ти денний термін з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі її невиконання направлена ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 . За зазначеною адресою повідомлення повернулося з відміткою про вручення поштового відправлення 24.12.2015.

Повідомлення-вимога аналогічно направлялась ОСОБА_4 на адресу: АДРЕСА_2 ., оскільки остання на момент укладення договорів перебувала у шлюбі з ОСОБА_1 .

Повідомлення-вимога ПАТ ««Аграрний комерційний банк» № 211/014-6-6-06 від 15.12.2015, що надсилалась ОСОБА_4 відповідно до поштового відправлення № 547 повернута у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання, тобто не отримана останньою.

Відповідно до висновків Касаційного цивільного суду Верховного Суду, викладених у постановах № 127/2871/16-ц від 20.06.2018 та № 369/2744/15-ц від 20.02.2019 зазначено, що сам факт направлення рекомендованої поштової кореспонденції на відому та підтверджену адресу отримувача свідчить про належне його повідомлення, не залежно від того, чи повернута ця кореспонденція з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Крім того, ПАТ «Аграрний комерційний банк» за власний рахунок опубліковано оголошення в газеті «Урядовий кур`єр» № 246 від 31.12.2015 року на сторінці 19 з повідомленням-вимогою до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 відповідно до вимог ст .ст. 35- 37 ЗУ «Про іпотеку».

Отже, суд погоджується, що Банком - відповідачем вжито усіх можливих заходів для забезпечення отримання боржником зазначеного повідомлення з метою недопущення порушення прав боржника та дотримання встановленої ст.ст. 35, 37 ЗУ «Про іпотеку» процедури.

Таким чином, твердження позивача ОСОБА_1 щодо порушення вимог ст. 35 ЗУ «Про іпотеку» є необґрунтованими та безпідставними.

Суд не приймає до уваги в якості доказу незаконності дій відповідача Наказ Міністерства юстиції України від 18.06.2020 року № 2093/5 про скасування реєстраційної дії у вигляді реєстрації права власності на спірну земельну ділянку за АТ «Айбокс Банк», оскільки вказаний документ ухвалений за наслідками розгляду іншої реєстраційної дії, яка не є предметом оскарження в даному цивільному провадженні.

Стосовно доводів позивача про прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо земельної ділянки за АТ «Айбокс Банк» від 23.09.2020 всупереч закону в зв`язку із наявністю обтяження, встановленого судовим рішенням, слід зазначити наступне.

Так, відповідно до п. 7 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», яка зазнала змін після прийняття ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерства» від 16.01.2020 року, відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у пункті 6 частини першої цієї статті, не застосовується у разі: державної реєстрації права власності на нерухоме майно іпотекодержателем - фінансовою установою в порядку, передбаченому статтями 33-38 Закону України «Про іпотеку». Слід зазначити, що п. 6 ч. 1 ст. 24 вказаного Закону зазначає в якості однієї із підстав для відмови в державній реєстрації прав наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно. При цьому вказана норма не містить виключень у вигляді обтяження, накладеного за судовим рішенням.

Цей же Закону в п. 5 ч. 1 ст. 2 дає наступне визначення обтяжень, як заборона або обмеження розпорядження та/або користування нерухомим майном, встановлені законом, актами уповноважених на це органів державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових осіб або такі, що виникли з правочину. Тобто, Закон не встановлює будь-яких виключень для обтяжень, накладених судом, наявність яких би могла перешкоджати реєстрації права власності на нерухоме майно іпотекодержателем - фінансовою установою в порядку, передбаченому статтями 33-38 Закону України «Про іпотеку».

Відповідач, в свою чергу, відповідає статусу іпотекодержателя - фінансової установи, який здійснив реєстрацію права власності на підставі ст. 36 ЗУ «Про іпотеку».

В зв`язку із чим суд погоджується із позицією відповідача, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 54276112 від 23.09.2020 року з реєстрації права власності земельної ділянки за АТ «Айбокс банк» відбулось на підставі наявного застереження у Іпотечному договорі від 28.12.2006 року та відповідно од вимог ст.ст. 35-37 Закону України «Про іпотеку». Твердження позивача, в свою чергу, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України залишити за позивачем в зв`язку із відмовою в позові.

Керуючись ст. 10, 12, 13, 76, 81, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Айбокс Банк», Державного реєстратора Полого-Вергунівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області Тірбах Станіслава Володимировича, третя особа ОСОБА_4 , про скасування рішення про державну реєстрацію речового права, - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 13.12.2021 року.

Суддя Г.В. Висоцька