ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Ковалевської Л.М.,

за участі секретаря Омельчук С.А.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Фастові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Томашівської сільської ради Фастівського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

05 жовтня 2021 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою доТомашівської сільської ради Фастівського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 та на земельну ділянку площею 4,5603 га цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Вільнянської сільської ради Фастівського (раніше Макарівського) району Київської області. Позивач, як єдиний спадкоємець першої черги спадкування, прийняв спадщину після смерті матері через своєчасне подання відповідної заяви нотаріусу, внаслідок чого приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області Чернишовою О.А. було відкрито спадкову справу №136/2017. 26.03.2018 року позивач отримав у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 .

Реалізуючи своє право на спадщину, позивач звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріусом було відмовлено, з підстав відсутності правовстановлюючих документів, які б підтверджували факт права власності на земельну ділянку за спадкодавцем. Позивачу надали роз`яснення про те, що у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно - земельну ділянку вказане питання підлягає вирішенню в судовому порядку.

На підставі викладеного, представник позивача просила суд визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 4,5603 га цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Вільнянської сільської ради Фастівського (раніше Макарівського) району Київської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

06 жовтня 2021 року провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 22 листопада 2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

В судове засідання позивач, представник позивача не з`явилися, через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують.

Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подали заяву про розгляд справи без участі представника відповідача та ухвалити рішення відповідно до закону на підставі доказів, які містяться в справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з`ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 25.09.2017 року Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, серія НОМЕР_1 /а.с.21/.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 та на земельну ділянку площею 4,5603 га цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Вільнянської сільської ради Фастівського (раніше Макарівського) району Київської області.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 26.03.2018 року приватним нотаріусом Фастівського міського нотаріального округу Київської області Чернишовою О.А., ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину після смерті матері - ОСОБА_3 на частину спадкового майна, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 /а.с.9-11/.

Реалізуючи своє право на спадщину, позивач звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області Чернишовою О.А. було відмовлено, з підстав відсутності правовстановлюючих документів, які б підтверджували факт права власності на земельну ділянку за спадкодавцем.

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №768149 від 08 жовтня 2010 року, земельна ділянка площею 4,5603 га цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Вільнянської сільської ради Фастівського (раніше Макарівського) району Київської області /а.с.12-13/ належала ОСОБА_4 (рідному брату позивача та сину спадкодавиці).

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 /а.с.14/ спадщину прийняла єдина спадкоємиця першої черги - його мати ОСОБА_3 в силу вимог ч. 3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується записами в будинковій книзі на квартиру АДРЕСА_1 .

Заяв ні про прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_4 , ні про відмову від неї за життя ОСОБА_3 до нотаріальної контори не подавалось, документи на спадкову земельну ділянку на своє ім`я нею не отримувались.

Враховуючи вищезазначене, у позивача відсутні умови одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право власності на спадкову земельну ділянку.

Проаналізувавши обставини справи, оцінивши представлені сторонами в порядку ст. 76 ЦПК України докази в їхні сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст. 9 Конституції України.

Так, відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу України).

Об`єктами права власності є будь-які речі (майно).

Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (ст.179 ЦК України).

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до п. 3.3 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4/13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що «у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди, в основному, задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно».

Також, у даному Листі, зазначено, що «найпоширенішою причиною звернення особи в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем».

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Тобто, передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права.

Стаття 328 ЦК України встановлює, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що спадкодавець за життя набула у власність земельну ділянку площею 4,5603 га цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Вільнянської сільської ради Фастівського (раніше Макарівського) району Київської області, однак не встиглаза життя здійснити державну реєстрацію земельної ділянкиу відповідних органах.

Суд вважає доведеним, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті матері - ОСОБА_3 , фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, тому набув право спадкування, але в зв`язку з відсутністю державної реєстрації правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно, не має можливості переоформити на своє ім`я спадщину, саме тому у суду є всі підстави для визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом, оскільки іншого порядку визнання права власності в порядку спадкування при відсутності державної реєстрації правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно не існує.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 328, 392, 1218, 1261, 1268 ЦК України та статтями4, 10-13, 76-81, 258-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України,Постановою Пленуму Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Томашівської сільської ради Фастівського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на земельну ділянку площею 4,5603 га, цільове призначення - ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Вільнянської сільської ради Фастівського (раніше Макарівського) району Київської області,з кадастровим номером :04:016:0008, що належала спадкодавиці згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №768149, виданого на ім`я ОСОБА_4 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду може бути оскаржено до Київської апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області за правилами, встановленими в ст. ст. 354-356 ЦПК України відповідно, з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розд. ХIIІ «Перехідні положення» цього Кодексу.

Суддя Л.М.Ковалевська