ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: №22-ц/819/1990/21 Доповідач: Майданік В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Майданіка В.В.,

суддів: Кутурланової О.В.,

Орловської Н.В.,

секретар Юськів І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Гонтаренка Артема Костянтиновича, діючого від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт-Фактор", на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 10 вересня 2021 року, у складі судді Прохоренко В.В., у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт-Фактор", Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінрайт", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Державний реєстратор речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Лазурненської сільської ради Херсонської області Федчишин Віктор Степанович, про визнання договорів недійсними, скасування рішення державного реєстратора,

В С Т А Н О В И В :

09 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт-Фактор", Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінрайт", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Державний реєстратор речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Лазурненської сільської ради Херсонської області Федчишин Віктор Степанович, про визнання договорів недійсними, скасування рішення державного реєстратора.

Заява обґрунтована наступним.

Він (тобто) заявник, користуючись правом, передбаченим ч.2 ст.149 ЦПК України, звертається з даною заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, предметом майбутнього позову будуть наступні вимоги:

- визнання недійсним договору № GL3N217214 від 29.04.2020 року про відступлення права вимоги, укладеного між ПАТ "Комерційний банк "Надра" та ТОВ "Фінансова компанія "Фінрайт";

- визнання недійсним договору № GL3N217214-1 від 29.04.2020 року купівлі-продажу майнових прав, укладеного між ПАТ "Комерційний банк "Надра" та ТОВ "Фінансова компанія "Фінрайт";

- визнання недійсним договору № GL3N217214-1 від 12.05.2020 року про відступлення права вимоги, укладеного між "Фінансова компанія "Фінрайт" та ТОВ "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп";

- визнання недійсним договору про відступлення прав, серія та номер: 909, виданий 28.05.2021 року, видавник приватний нотаріус Солоцький Д.О., укладеного ТОВ "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" та ТОВ "Фінансова компанія "Еліт-Фактор";

- скасування рішення державного реєстратора речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Лазурненської селищної ради Херсонської області Федчишина Віктора Степановича (з відкриттям розділу) індексний номер: 59923527 від 19.08.2021 року 10:41:35, яким за ТОВ "Фінансова компанія "Еліт-Фактор", зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна - квартиру 4-кімнатна, за адресою: АДРЕСА_1 , з припиненням права власності ТОВ "Фінансова компанія "Еліт-Фактор" на об`єкт нерухомого майна - квартиру 4-кімнатна, за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказану квартиру АДРЕСА_1 він набув на підставі договору купівлі-продажу від 12.11.2007 року. Того ж дня на вказане майно у Реєстрі речових прав на нерухоме майно було накладено обтяження іпотекою, яка виникла на підставі відповідного договору, укладеного між ним та ВАТ КБ "Надра" на забезпечення виконання основного зобов`язання за кредитним договором № 804/6/11/2007/840к/2740 від 12.11.2007 року.

Строк остаточного повернення кредиту узгоджений ним з банком та спливає 12.11.2032 року.

Він справно сплачував банку відповідні платежі до початку 2015 року, коли дізнався, що розрахункові рахунки банку заблоковано, а інших реквізитів та й взагалі будь-якого зв`язку з банком він не мав.

У подальшому він дізнався про віднесення 05.02.2015 року банку до категорії неплатоспроможних, запровадження у ньому тимчасової адміністрації та відкликання 04.06.2015 року банківської ліцензії та ліквідації. Процедуру ліквідації було продовжено, вона триває й надалі.

Він не мав можливості поспілкуватися з представником банку задля вирішення питань заборгованості та розраховував погасити її правонаступнику ПАТ "КБ "Надра" після завершення процедури ліквідації, адже часу в нього до спливу строку ще більше 10 років.

Однак, 23.08.2021 року до його оселі, а саме вказаної 4-кімнатної квартири АДРЕСА_1 , прийшли невідомі особи (сімейна пара) з метою її оглянути, оскільки, за їх поясненням, квартира продається ТОВ "Фінансова компанія "Еліт-Фактор". Тоді ж вони повідомили йому, що власником квартири є вказане товариство, яке наразі вчиняє дії по виселенню осіб, які зареєстровані в даній квартирі.

Занепокоївшись вказаною ситуацією, він через онлайн-застосунок в мережі інтернет з`ясував, що його борг було декілька разів на протязі року продано та що власником його квартири дійсно є ТОВ "Фінансова компанія "Еліт-Фактор", про існування та діяльність якого до 23.08.2021 року він нічого не знав.

Вважає, що були відсутні підстави для позбавлення його права власності на вказану належну йому квартиру, адже йому ні первісним кредитором, ні новими кредиторами, у тому числі ТОВ "Фінансова компанія "Еліт-Фактор", про заміну кредитора не повідомлялось, письмову вимогу про усунення порушення, як того вимагає ст.35 Закону України "Про іпотеку", він не отримував та будь-які інші повідомлення, узгодження оцінки майна тощо на його адресу не надходили.

Зазначив, що ТОВ "ФК "Еліт-Фактор", незаконно набувши право власності на належну йому вказану квартиру, вже намагається здійснити її відчуження та має реальну можливість для такого відчуження. У такому випадку це може призвести до утруднення чи взагалі нівелювати ефективність судового рішення у даному спорі у разі задоволення майбутнього позову, таким чином зробить неможливим виконання рішення суду.

Просить застосувати такі заходи забезпечення позову: заборонити органам та суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, іншим особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень", вчиняти дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та державну реєстрацію обтяжень речових прав на наступне нерухоме майно: квартиру 4-кімнатну, загальною площею 87,2 кв.м, житловою площею 65,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, номер об`єкта в РПВН 13067257, згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 17.08.2021 року набуте у власність товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт-фактор", .

Вважає, що такий вид забезпечення позову є необхідним заходом забезпечення позову та гарантією реального виконання рішення суду у разі задоволення позову, він не призведе до невиправданого обмеження майнових прав. Зазначив, що збереження існуючого становища до розгляду справи по суті відповідатиме меті застосування правового інституту забезпечення позову та позовним вимогам.

Крім того, зазначив, що з огляду на обраний ним вид забезпечення позову, який не впливає на матеріальний стан ТОВ "ФК "Еліт-Фактор" як власника майна та не призводить до понесення додаткових витрат унаслідок його застосування, є відсутніми підстави для застосування зустрічного забезпечення.

Оскаржуваною ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 10 вересня 2021 рокувказану заяву про забезпечення позову було задоволено.

В апеляційній скарзі адвокат Гонтаренко Артем Костянтинович, діючий від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт-Фактор", просить вказану ухвалу суду першої інстанції скасувати й ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову. При цьому послався на порушення норм процесуального права.

Зокрема, зазначив, що суд не прийняв до уваги того, що позивачем не обґрунтовано й не доведено того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову. Зокрема, не наведено доказів того, що ТОВ "ФК "Еліт-Фактор" дійсно має намір вчинити дії з метою унеможливлення виконання можливого рішення суду. Самі лише твердження про потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення не є достатньою підставою для забезпечення позову. Такий правовий висновок зроблений Верховним Судом у постанові від 21.08.2019 року у справі № 761/39201/18 та у справі № 922/2163/17.

Також вказав, що поза увагою суду залишилось і те, що товариство належним чином повідомило позивача про зміну кредитора у зобов`язанні листом від 01.06.2021 року вих. № 120/21, поштовим відправленням з описом вкладення на адресу позивача, вказану ним. Також 31.05.2021 року № 368/02-24 приватним нотаріусом ХМНО Маковецькою О.А. передано вимогу товариства про виконання зобов`язання та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, що спростовує доводи позивача про необізнаність.

Крім того, зазначив, що судом не враховано і висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 року у справі № 753/22860/17, відповідно до яких умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Вказав, що з огляду на предмет позову у цій справі, який має немайновий характер, у разі задоволення позову рішення суду не підлягає примусовому виконанню, а тому суд помилково вважав, що незабезпечення позову в обраний спосіб ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду.

У своєму відзиві адвокат Канібор Сергій Іванович, діючий від імені ОСОБА_1 , просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін. При цьому зазначив, що наразі, після захоплення майна ОСОБА_1 , на фасаді будинку АДРЕСА_1 , між вікнами спальні та зали з`явилось оголошення про продаж даної квартири. Тобто, вказав, що відповідач вчинює реальні дії, направлені на продаж спірної квартири.

Справу вдруге було призначено до апеляційного розгляду на 30.11.2021 року о 14-45 годині, однак, крім представника ТОВ "Фінансова компанія "Еліт-Фактор" та ОСОБА_1 , інші учасники справи, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до суду не з`явилися та про причини неявки суд не повідомили. У зв`язку з цим апеляційний суд вважає причину неявки в судове засідання вказаних осіб неповажною, вважає, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду справи, а тому ухвалив розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідача, перевіривши відповідність ухвали вимогам процесуального закону, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

У справі встановлено таке.

Цю заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви подано 09 вересня 2021 року (а.с.2-10).

Відповідно до Інформації щодо об`єкта нерухомого майна, а саме спірної квартири за адресою: АДРЕСА_1 з різних реєстрів (Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна), сформованої 08.09.2021 року: власником квартири є скаржник ТОВ "ФК "Еліт-Фактор" на підставі рішення державного реєстратора речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Лазурненської селищної ради Херсонської області Федчишина Віктора Степановича, індексний номер: 59923527 від 19.08.2021 року. підстава для державної реєстрації: договір іпотеки, серія та номер 5892, виданий 12.11.2007 року (а.с.13-24).

Законом України "Про доступ до судових рішень" встановлений порядок доступу до судових рішень з метою забезпечення відкритості діяльності судів загальної юрисдикції, прогнозованості судових рішень та сприяння однаковому застосуванню законодавства.

Відповідно до ч.5 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Реєстру, в тому числі до інформації, визначеної статтею 7 цього Закону, зокрема до відомостей, які дають можливість ідентифікувати фізичну особу.

Із оприлюдненої в ЄДРСР ухвали суду першої інстанції від 01.10.2021 року "Про відкриття провадження та розгляд справи в порядку загального позовного провадження" вбачається, і це не заперечується сторонами, що суд прийняв до розгляду у справі № 766/16929/21 позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Еліт-Фактор", Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінрайт", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору державний реєстратор речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Лазурненської селищної ради Херсонської області Федчишин Віктор Степанович про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав, договорів про відступлення прав вимоги, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, припинення права власності.

Копію вказаної ухвали було долучено до відзиву та прийнято до матеріалів при апеляційному розгляді справи.

У своїй заяві ОСОБА_1 просив забезпечити позов, а саме: заборонити органам та суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, іншим особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень", вчиняти дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та державну реєстрацію обтяжень речових прав на наступне нерухоме майно: квартиру 4-кімнатну, загальною площею 87.2 кв.м, житловою площею 65.5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, номер об`єкта в РПВН 13067257, згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 17.08.2021 року набуте у власність товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт-фактор", .

Вказана заява обґрунтована тим, що ТОВ "ФК "Еліт-Фактор", незаконно набувши право власності на належну йому вказану квартиру, вже намагається здійснити її відчуження та має реальну можливість для такого відчуження. У такому випадку це може призвести до утруднення чи взагалі нівелювати ефективність судового рішення у даному спорі у разі задоволення майбутнього позову, таким чином зробить неможливим виконання рішення суду. Також заявник вказав, що вказаний вид забезпечення позову є необхідним заходом забезпечення позову та гарантією реального виконання рішення суду у разі задоволення позову, він не призведе до невиправданого обмеження майнових прав. Зазначив, що збереження існуючого становища до розгляду справи по суті відповідатиме меті застосування правового інституту забезпечення позову та позовним вимогам.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.09.2021 рокущодо спірної квартири АДРЕСА_1 випливає наявність між сторонами спору щодо права власності на зазначену квартиру, внаслідок чого заявник задля відновлення своїх порушених прав має намір подати відповідний позов до суду. Також суд виходив з того, що накладення заборони на вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією права власності на нерухоме майно, фактично є обмеженням права власності (в частині права розпорядження майном), яке закріплене Конституцією України, але забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Також суд виходив з того, що вимога заяви про забезпечення позову має безпосередній зв`язок з предметом позову, тому такий вид забезпечення позову є цілком доречним, обґрунтованим, достатнім і співмірним та запобігатиме зміні правового статусу спірного нерухомого майна й збереже його до вирішення справи по суті.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки він є правильним по суті.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення ст.ст.18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

При цьому відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

За змістом ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містить, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Згідно з ч.1 ст.150 зазначеного Кодексу позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п.1); забороною вчиняти певні дії (п.2).

За ч.3 ст.150 вказаного Кодексу заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову": єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви особи, яка бере участь у справі (п.1.); розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, позовним вимогам; при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи-підприємця; вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням цих заходів (п.4.).

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким є правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 12.02.2020 року у справі № 381/4019/18.

У цій справі, як вбачається з заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви, предметом майбутнього позову є визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги, купівлі-продажу майнових прав, відступлення прав та скасування рішення державного реєстратора щодо реєстрації за скаржником ТОВ "Фінансова компанія "Еліт-Фактор" права власності на спірну квартиру.

При апеляційному розгляді до матеріалів справи було долучено копію заяви ОСОБА_1 про скоєне кримінальне правопорушення до ГУ НП в Херсонській області, в якій він просив внести відомості до ЄРДР за фактом кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ст.356 КК України. При цьому послався на те, що 09.09.2021 року він не зміг потрапити до свого єдиного житла (квартири АДРЕСА_1 ), оскільки невідомі особи проникли до нього, змінили замки, обмежили доступ до житла, позбавили його свого майна, що залишилось у квартирі.

Також до матеріалів справи було долучено фотографії щодо оголошення на будинку про продаж спірної квартири. При апеляційному розгляді справи представник заявника ОСОБА_1 адвокат Канібор Сергій Іванович зазначив, що вказане оголошення розміщено на вказаному житловому будинку саме на спірній квартирі.

З огляду на предмет позову, апеляційний суд вважає ухвалу суду першої інстанції законною і обґрунтованою, такою, що достатнім чином мотивована, а вид забезпечення позову є законним і співмірним із заявленими вимогами, запобігатиме зміні правового статусу спірного нерухомого майна й збереже його до вирішення справи по суті.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду в разі задоволення позову, а відтак суд першої інстанції дійшов свого обґрунтованого висновку про задоволення заяви.

При цьому обраний позивачем вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав скаржника (майбутнього відповідача), оскільки спірна квартира фактично перебуває у його (скаржника) володінні, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним, а заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер.

У своїй постанові від 23.04.2020 року у справі № 705/4132/19 Верховний Суду зробив такий висновок у подібних правовідносинах із застосуванням аналогічного виду забезпечення позову: "Забезпечення позову шляхом заборони органам та суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, які утворені та діють відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та державну реєстрацію обтяжень речових прав на спірне нерухоме майно є обґрунтованим, достатнім та співмірним видом забезпечення позову в цій справі. При цьому вжиті заходи забезпечення позову не призводять до зупинення господарської діяльності ТОВ "Фінансова компанія "Централ Фінанс" та не позбавляють товариство права користуватися таким майном і використовувати його в своїй господарській діяльності, як і не припиняють такого права; вони спрямовані на зменшення ризику відчуження спірного майна іншим особам, а також на нівелювання ризиків, пов`язаних із вчиненням дій, що можуть вплинути на цілісність і схоронність такого майна, а тому доводи касаційної скарги в цій частині є безпідставними.

Таким чином, оскаржувана ухвала є законною і обґрунтованою.

Доводи апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону та висновків суду не спростовують.

Зокрема, не можуть бути прийняті до уваги посилання скаржника на недоведення заявником того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

При цьому апеляційний суд виходить з предмету позову, фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача в разі задоволення позову.

Також підлягають відхиленню й посилання скаржника на неврахування судом висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 року у справі № 753/22860/17, а також в інших справах (№№ 922/2163/17, 761/39201/18, 133/828/18, 183/5864/17, 752/6255/18, 490/3925/19, 913/257/18, 826/8556/17, 826/10936/18, 705/4587/17), оскільки частково є різними фактичні обставини, встановлені у зазначених справах, та частково оскаржувана ухвала відповідає вказаним висновкам.

При цьому суд апеляційної інстанції також виходить з того, що за встановлених обставин можна зробити обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Крім того, як такі, що не впливають на правильність прийнятого судом рішення та не містять підстави для скасування оскаржуваної ухвали, не можуть бути прийняті до уваги інші доводи апеляційної скарги.

Оскільки оскаржувана ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального закону, а доводи апеляційної скарги не вказують на такі її порушення, що вплинули на правильність вирішеного судом питання, апеляційний суд вважає за необхідне на підставі п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Гонтаренка Артема Костянтиновича, діючого від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт-Фактор",залишити без задоволення.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 10 вересня 2021 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови - 13 грудня 2021 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.В. Кутурланова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Н.В. Орловська