Провадження № 2/734/460/21 Справа № 734/990/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 листопада 2021 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Домашенка Ю.М.,

секретар судового засідання - Гузенко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в поряду загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Козелецького районного суду Чернігівської області із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Позовні вимоги мотивує тим, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . У 2020 році на її адресу почали надходити листи різних кредитних компаній на ім`я ОСОБА_2 . Звернувшись до Карпилівського старостинського округу, дізналася, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрована у належному їй (позивачу) житловому будинку з 28.06.1989. Реєстрація ОСОБА_2 за вказаною адресою створює перешкоди у користуванні та розпорядженні житловим будинком, в зв`язку з чим позивач просить визнати відповідача такою, що втратила право користування вищезазначеним житловим приміщенням.

Ухвалою судді Козелецького районного суду Чернігівської області Бузунко О.А. від 28.04.2021 відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 04.08.2021 справу прийнято до провадження судді Домашенка Ю.М.

Ухвалою судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 10.09.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримала.

Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час, дату і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, відзив на позовну заяву не надала.

З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судовим розглядом цивільної справи встановлено, що згідно з договором купівлі-продажу житлового будинку, посвідченим 21.04.2009 приватним нотаріусом Козелецького районного нотаріального округу Ткаченко Н.В., ОСОБА_3 передав у власність за плату, а ОСОБА_1 прийняла у власність та оплатила житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Це також підтверджується і витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.10.2019 № 186040938.

Згідно з довідкою Деснянської селищної ради від 01.04.2021 № 178/4 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки Деснянської селищної ради від 31.03.2021 № 177/4 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 28.06.1989.

Із акту обстеження будівлі по АДРЕСА_1 від 31.03.2021 вбачається, що ОСОБА_1 прописана та проживає за цією адресою. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прописана в АДРЕСА_1 з 28.06.19890, але в дійсності не проживає там із 28.06.1989 та не зберігає свої речі.

Із відповіді начальника Козелецького відділу ДРАЦС у Чернігівському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) вбачається, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості відсутні. Крім того, відповідно до актового запису про шлюб прізвище громадянки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з договором купівлі-продажу будинку, посвідченим 01.04.1989 секретарем виконавчого комітету Карпилівської сільської Ради народних депутатів Козелецького району Чернігівської області Вербовою Н.М., ОСОБА_5 продала, а ОСОБА_3 купив житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно із ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла, втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім`ї власника будинку (квартири) на користування цим жилим приміщенням може виникати та існувати лише у осіб, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство або при їх вселенні була інша угода про порядок користування цим приміщенням. У разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік він втрачає право на користування цим будинком. Такі ж вимоги стосуються і колишніх членів сім`ї власника житла.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню, оскільки відповідач за місцем реєстрації ( АДРЕСА_1 ) без поважних причин не проживає з 1989 року та не є членом сім`ї власника будинку.

Крім того, відсутні підстави для збереження за відповідачем житлового приміщення понад один рік відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 273, 354, 368 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 12.11.2021.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ).

Суддя Козелецького районного суду

Чернігівської області Ю.М. Домашенко