Справа № 375/731/20
Провадження№ 6/375/6/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 року смт Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області в складі головуючої судді Чорненької О.І., за участю секретаря судового засідання Киричок В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Рокитне подання старшого державного виконавця Рокитнянського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Смакоти Сергія Володимировича, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа відносно боржника, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

До Рокитнянського районного суду Київської області звернувся старший державний виконавець Рокитнянського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Смакота С.В., (далі - державний виконавець) з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - ОСОБА_1 , без вилучення паспортного документа.

Підставою для звернення до суду із зазначеним поданням стало те, що на виконанні у Рокитнянському районному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - відділі ДВС) знаходиться виконавче провадження № 61377990 з примусового виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3496-50-У, виданої 06.11.2019 року, про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь ГУ ДПС у Київській області заборгованості у розмірі 10 719,72 грн. по сплаті боргу (недоїмки).

Обґрунтовуючи подання, державний виконавець вказує на те, що боржник ОСОБА_1 зазначене рішення не виконав, декларацію не надав, будь яких дій, спрямованих на його виконання не здійснює, на виклики до державного виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення не з`являється та про причини неявки не повідомляє.

Разом з тим, відповідно до наданої Державною прикордонною службою України, інформації боржник ОСОБА_1 неодноразово перетинав державний кордон України. За повідомленням Державної міграційної служби України від 28.04.2020, ОСОБА_1 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданий 21.03.2014 органом видачі 3220.

Враховуючи викладене з метою забезпечення виконання боржником зобов`язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець просить суд тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа.

Державний виконавець Смакота С.В. в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності.

За наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути подання без участі держвного виконавця.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали подання приходить до висновку, що подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі ДВС знаходиться виконавче провадження № 61377990 з примусового виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3496-50-У, виданої 06.11.2019 року, про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь ГУ ДПС у Київській області заборгованості у розмірі 10 719,72 грн. по сплаті боргу (недоїмки), яке відкрите державним виконавцем 25.02.2020 року.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із частинами 2-5 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт.

На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника.

Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Відповідно до частини 8 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Разом з тим, в порушення вищезазначених норм закону державним виконавцем до матеріалів подання долучено лише відповідь на запит державного виконавця про наявність у боржника паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Державним виконавцем не надані відповіді з Пенсійного фонду України, Державної фіскальної служби про відсутність у боржника пенсії та заробітної плати, інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними і цьому Пакті.

Статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України", регламентовано тимчасове обмеження в праві виїзду за кордон за наявності неврегульованих цивільно-правових зобов`язань.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України».

Так, згідно з підпунктом 2 пункту 5 частини 1 статті 6 зазначеного Закону, громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку ,і якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

З аналізу зазначеної норми матеріального закону витікає, що для тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон необхідна не тільки наявність невиконаних зобов`язань, але і ухилення від їх виконання. Ухилення означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків.

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки це не буде доведено.

Відповідно до положень частини 2 статті 12 ЦПК України, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Зважаючи на те, що відповідно до частини 4 статті 441 ЦПК України, подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається обов`язок доказування.

Державним виконавцем належними та допустимими доказами не підтверджено той факт, що боржник здійснював свідомі діяння (дії або бездіяльність), спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (дія непереборної сили, події тощо).

Наведене свідчить про передчасність та безпідставність звернення старшого державного виконавця Рокитнянського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Смакоти Сергія Володимировича із поданням про обмеження боржника у виїзді за межі України до суду, так як, державним виконавцем, у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», - не вжито всіх заходів для виконання вимоги, в зв`язку з чим, в задоволенні подання необхідно відмовити.

Керуючись статтями 258-260 Цивільного процесуального кодексу України, частинами 2-5 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Рокитнянського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Смакоти Сергія Володимировича, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа відносно боржника, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання суддею.

Учасник справ, якому ухвала суду не була вручена у день її підписання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя О.І.Чорненька