КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Владімірової О.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Правекс Банк», подану представником Слостіним Андрієм Геннадійовичем, на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 25 червня 2021 року у справі за заявою Акціонерного товариства «Правекс Банк», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2020 року представник АТ «Правекс Банк» - Радченко В.Ю. звернулась до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, у якій просила суд: поновити строк на пред`явлення виконавчих листів по справі №761/11734/13-ц за позовом ПАТ КБ «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вимоги заяви обґрунтовувала тим, що 12 лютого 2014 року Шевченківський районний суд м. Києва ухвалив рішення, яким вимоги ПАТ КБ «Правекс-Банк» про стягнення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії задоволено частково та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» заборгованість в сумі 985713,84 грн., судовий збір в сумі 860,25 грн., а всього 986 574,09 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» заборгованість в сумі 985 713,84 грн., судовий збір в сумі 860,25 грн., а всього 986 574,09 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» заборгованість в сумі 985 713,84 грн., судовий збір в сумі 860,25 грн., а всього 986 574,09 грн.

В іншій частині позовних вимог та в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Правекс-Банк», 3-і особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про захист прав споживача шляхом розірвання договору про відкриття кредитної лінії відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду міста Києва від 17 червня 2014 року вказане рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Заявник вказувала, що на виконання даного рішення 07 липня 2020 року було видано виконавчі листи.

Згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень з відкритим доступом на сайті: asvpweb.minjust.gov.ua, за параметрами пошуку за прізвищем, ім`ям, по-батькові вказаних боржників - відкриті виконавчі провадження відсутні, що підтверджує факт відсутності на виконанні у будь-якому відділі державної виконавчої служби чи приватного виконавця виконавчих листів про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Радченко В.Ю. наголошувала, що судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист. Відмова ж в поновленні строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання тягне за собою фактичне невиконання рішення суду, що є завершальною частиною розгляду цивільної справи, а тому суд, вирішуючи дане питання відповідно до практики Європейського суду, повинен враховувати, що процесуальні обмеження у вигляді пропуску процесуального строку не можуть обмежувати реалізацію права в такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено.

Та зазначала, що поновлення АТ «Правекс Банк» строку на пред`явлення виконавчих листів у даній справі жодним чином не порушує права боржників та не покладає на них будь-яких додаткових зобов`язань.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 25 червня 2021 року заяву АТ «Правекс Банк» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник АТ «Правекс Банк» - Слостін А.Г. подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти постанову, якою поновити строк на пред`явлення виконавчих листів у справі.

Так, апелянт вказує на те, що виконавчі листи було видано лише 07 липня 2020 року, а тому строк на пред`явлення їх до виконання було пропущено вже станом на дату видачі, у зв`язку із чим заявник звернувся до суду 21 липня 2020 року із відповідною заявою.

Вважає, що судом першої інстанції не було перевірено та встановлено поважності причин пропуску строку на пред`явлення виконавчих листів, та вказує, що в розпорядженні заявника не було виконавчих документів в момент пропуску строку пред`явлення їх до виконання, тому і було пропущено вказаний строк, тобто дана причина є поважною.

Апелянт наголошує, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист, невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом, відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд було б ілюзорним, якби національна система права дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якій із сторін, а за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою.

08 листопада 2021 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив від ОСОБА_2 , у якому посилається на те, що заявник у своїй заяві мотивує тим, що він звернувся до суду за виконавчими листами лише 07 липня 2020 року та отримав їх в той же день, тобто через шість років з дати набрання рішенням законної сили, при цьому поважних причин пропуску не зазначає, що в свою чергу свідчить про пропущення строку внаслідок неналежної організації роботи та недбалого ставлення працівників банку до посадових обов`язків.

Враховуючи наведене, ОСОБА_2 просить апеляційний суд залишити ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 25 червня 2021 року без змін, а вимоги апеляційної скарги АТ «Правекс Банк» - без задоволення.

Відповідачі у справі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на розгляд справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи боржники були повідомлені належним чином( а.с. 24-27 т.3)

Представник стягувача АТ «Правекс банк», адвокат Слостін А.Г. був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, належним чином шляхом направлення відповідного виклику на електронну адресу зазначену ним в апеляційній скарзі (а.с. 3,4 т.3).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, суд першої інстанції при розгляді вказаної справи встановив, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12 лютого 2014 року позов ПАТ КБ «Правекс-банк» про стягнення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 було задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість в сумі 985713,84 грн., судовий збір в сумі 860,25 грн., а всього 986574,09 грн., стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь банку заборгованість в сумі 985713,84 грн., судовий збір в сумі 860,25 грн., а всього 986574,09 грн., стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь позивача заборгованість в сумі 985713,84 грн., судовий збір в сумі 860,25 грн., а всього 986574,09 грн.; в іншій частині позовних вимог було відмовлено. Також було відмовлено в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Правекс- Банк» про захист прав споживача шляхом розірвання договору про відкриття кредитної лінії.

Ухвалою апеляційного суду міста Києва від 17 червня 2014 року рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 лютого 2014 року було залишено без змін, та у відповідності до ст.319 ЦПК України ( в редакції чинній на час постановлення ухвали апеляційним судом), набуло чинності 17 червня 2014 року.

Також із матеріалів справи вбачається, що дана цивільна справа після перегляду рішення судом апеляційної інстанції була повернута 02 липня 2014 року до Шевченківського районного суду міста Києва (а.с.127 т.2).

18 червня 2020 року до Шевченківського районного суду міста Києва надійшла заява представника АТ «Правекс банк» Бараннікової Н.О. про видачу виконавчих листів на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 лютого 2014 року у справі вказаній справі.

07 липня 2020 року Шевченківським районним судом міста Києва виконавчі листи були видані представнику банку (а.с.136-143 т.2).

Вирішуючи подану банком заяву про поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання та відмовляючи у їх задоволенні, суд першої інстанції мотивував свій висновок тим, що заявник не навів суду достатній та допустимих доказів щодо поважності пропуску строку.

Апеляційний суд погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції.

Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що вказана ухвала наведеним вимогам в повній мірі відповідає.

Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. В розумінні даної норми, під поважними причинами неможливості пред`явлення виконавчого документа до виконання слід вважати лише ті причини, які не залежали від волі стягувача і які об`єктивно унеможливлювали можливість дотримання останнім встановлених законом строків.

З матеріалів справи вбачається ухвалою апеляційного суду міста Києва від 17 червня 2014 року подану Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «Правекс банк» на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 лютого 2014 року відхилено, а рішення залишено без змін. При апеляційному розгляді вказаної справи приймав участь представник банку Синявський О.В., що є свідченням того що банку як стягувачу було достовірно відомо про результат розгляду апеляційним судом вказаної справи, а також про дату набрання чинності рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 лютого 2014 року.

Вказане рішення суду набрало законної сили 17 червня 2014 року, і відповідно до діючої на той час редакції ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» строк пред`явлення виконавчого листа до виконання становив один рік тобто до 17 червня 2015 року.

Однак із матеріалів справи вбачається, що АТ «Правекс банк» як позивач у вказаній справі за виконавчим листами до 18 червня 2020 року до суду не звертався. При цьому обставин, які б свідчили про не можливість із об`єктивних, не переборних причин звернутися до суду за отриманням виконавчих листів заявником ні в заяві про поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, ні в апеляційній скарзі не зазначено.

Посилання заявника на обов`язковість виконання рішення суду само по собі, не може бути підставою для поновлення такого строку оскільки буде порушувати права інших учасників вказаної справи.

Так, відповідно до статті 129 Конституції України одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має тлумачитися з урахуванням верховенства права, яке вимагає, щоб сторони у справі мали ефективний судовий засіб, що давав би їм можливість заявляти про свої громадянські права. Таким чином, це положення втілює "право на суд", право на доступ до якого, тобто право на звернення до суду у цивільних справах, є лише одним аспектом; однак, це аспект, який фактично дає можливість скористатися додатковими гарантіями, викладеними в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд також зазначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод покликана гарантувати не права, які є теоретичними або ілюзорними, а права, які є практичними та ефективними. Це особливо стосується гарантій, закріплених у статті 6 Конвенції, з огляду на важливе місце, яке в демократичному суспільстві займає право на справедливий суд з усіма гарантіями відповідно до цієї статті. Правила, що регулюють офіційні кроки та строки, які мають бути дотримані при подачі апеляційної скарги або заяв на судовий перегляд, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності.

Європейський суд з прав людини вказав, що право на доступ до правосуддя не має абсолютного характеру та може бути обмежене: держави мають право установлювати обмеження на потенційних учасників судових розглядів, але ці обмеження повинні переслідувати законну мету, бути співмірними й не настільки великими, щоб спотворити саму сутність права. Щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права.

Відмова суду в задоволенні вимог особи, не свідчить про порушення її права на ефективний засіб юридичного захисту, передбаченого статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до критеріїв, визначених Європейським судом з прав людини, зміст цього права полягає лише в доступності особі на національному рівні засобу юридичного захисту, здатного забезпечити втілення в життя змісту конвенційних прав і свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Зінченко проти України" (заява № 63763/11); "Мельник проти України (заява № 72286/01); "Ухань проти України" (заява № 30628/02)). Проте належна реалізація права за статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не гарантує задоволення заяви, клопотання або скарги по суті, які задовольняються лише в разі підтвердження підстав для цього в межах установленої законом процедури.

З урахуванням викладених обставин колегія суддів доходить висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального законодавства, доводи викладені в апеляційній скарзі зазначених висновків не спростовують, а тому апеляційна скарга повинна бути залишена без задоволення, а ухвала суду без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Правекс Банк», подану представником Слостіним Андрієм Геннадійовичем залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 25 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Постанова виготовлена 08 грудня 2021 року.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді Т.Ц.Кашперська

В.О.Фінагеєв