Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2021 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Гуденко О.А.,

секретаря - Дудник Г.С.

за участю представників позивача ОСОБА_1 , адвоката Кобзаренка М.Ю.,представника третьої особи адвоката Киричука В.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві заяву про відвід судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , державного реєстратора Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, третя особа ОСОБА_4 про визнання незаконним, протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, права власності та витребування майна на користь ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва перебуває справа за позовом ОСОБА_2 до відповідачів ОСОБА_3 , державного реєстратора Департаменту про визнання незаконним, протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, права власності майна, а саме: адміністративно-побутового та торгівельного комплексу за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку, площею 0,2518 га за цією адресою; та скасувати з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших державних реєстрів записи про право власності ОСОБА_5 ,С на вказані об`єкти нерухомого майна . В обгрунтування вимог посилається на те, що 06.08.2014 р. між ОСОБА_3 та ним укладено договір позики грошових коштів в сумі 822 016,00 грн. 06.08.2014 р. між ним та ОСОБА_3 укладено Іпотечний договір відносно адміністративно-побутового та торгівельного комплексу за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,2518 га за цією ж адресою. Рішенням державного реєстратора від 22.09.2017 р. право власності зареєстроване на ім`я ОСОБА_3 . Він вважає, що ОСОБА_3 не мав законних підстав з заявою про реєстрацію права власності, у зв`язку з чим звернувся до суду з відповідним позовом.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу справи від 09.01.2020 року на підставі розпорядження від 08.01.2020 року в.о. керівника апарату суду з підстав заявлення самовідводу попереднім складом суду суддею ОСОБА_6 - справу передано судді ОСОБА_7 .

Ухвалою судді Гуденко О.А, від 14.01.2020 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді Гуденко О.А. від 13.02.2020 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 20.07.2020 року задоволено частково заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову по справі.

Ухвалою суду від 04.09.2020 року задоволено частково заяву ОСОБА_3 про зустрічне забезпечення.

Протокольною ухвалою суду від 15.09.2020 року залучено в якості третьої особи ОСОБА_4 .

Останньою ухвалою суд від 03.11.2020 року повернуто заявнику заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову по справі за позовом .

Підготовче засідання по справі неодноразово відкладалося за клопотанням представників сторін та 06.11.2020 року продовжено перерву ві підготовчому провадженні до 15.02.2021 року - в зв`язку з невиконанянм ухвали суду від 15.09.2020 про витребування доказів, якою витребувано у державного реєстратора Департаменту з надання адміністративних послуг ММР завірені належним чином: - копії рішень № 37548392 від 12.10.2017 р. та № 37547054 від 12.10.2017 р. ;- копію запису від 22.09.2017 року номер запису про право власності : 22801382; - копію запису від 22.09.2017 року номер запису про право власності : 22802231; та копії матеріалів,які стали підставою для їх прийняття.

У підготовчому судовому засіданні відповідачем ОСОБА_3 , та його представником адвокатом Старюком В.А. заявлений відвід судді Гуденко О.А., з посиланням на те, що наявні сумніви в неупередженості та об`єктивності судді, оскільки в провадженні судді пребувало та перебувають цивільні справи № 490/10200/15-ц, 490/2988/15-ц, 490/7050/19, 490/10490/19, 490/7508/20 - за позовами між тими самим сторонами, предметом яких є об`єкт нежитлової нерухомості в АДРЕСА_1 .

Так, ухвалено суддею Гуденко О.А, по справі № 490/10200/16-ц рішення було скасовано судом апеляційної інстанції. Рішення про задволення позовних вимог ОСОБА_8 про визнання недійсним договорів дарування та іпотеки вказаного майна та витребування його на користь власника ОСОБА_2 , на думку позивача було незаконним та необгрунтованим. До того ж при розподілі вказаної справи відбувалося штучне маніпулювання системою авторозподілу справ, оскільки за періолд жовтня 2016 року позивачами - родиною ОСОБА_8 було подано до Центрального районного суду м.Миколаєва 10 однакових позовів, які були розподілені суддям Черенковій Н.П. та Батченко О.В., але які були повернуті тими суддями або залишені без розгляду, адже позивачи домоглися, щоб справа потрапила до судді Гуденко О.А. на 8-й раз і було відкрито провадження.

У справі № 490/2988/15 ц за позовом ОСОБА_9 , до ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки - суддею Гуденко О.А. було взято самосвдвід в 2017 році, оскільки вона вже приймала участьу розгляді спору між тими самим сторонами.

У справі № 490/7050/19 за позовом ОСОБА_3 до ПП "Шафаят", ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про усунення перешкод у користуванні майном - позов суддею Гуденко було задволено частково, при цьому, на думку заявника, суддею було безпідставно проігноровано його доводи та посилання на практику Верховного суду. При цьому при розгляді вкаазної справи судом було допущено численні порушення норм ЦПК України, безпідставно задовольнялися клопотання відповідачів, не зроблено висновків щодо зловживання відповідачами своїми процесуальними правами та допущено невиправдане затягування розгляду справи. На сьогодняшній день справа перебуває в Миколаївському апеляційному суді за його апеляційною скаргою.

У справі № 490/10490/19 ( справа яка розглядається), яка потрапила до судді Гуденко О.А. після незрозумілого самовідводу судді Черенкової Н.П. - суддею Гуденко О.А. також допущено безпідставне затягування розгляду справи, за час перебування справи в провадженні судді з 13.02.2020 року призначено лише 4 судові засідання з тривалими перервами та досі не закрито підготовче провадження у справі.

Вважає такі дії судді Гуденко О.А. вчиненими на користь ОСОБА_12 та сім`ї ОСОБА_8 - оскільки за весь час затягування справи вони продовжують користуватися майном, власником якого є заявник.

У справі № 490/7508/20, яка перебуває у провадженні судді Гуденко О.А. , за позовом ОСОБА_2 до АТ "Миколаївобленерго" Філія Миколаївського району Південного округу, ОСОБА_3 про визнання протиправними дії -суддею Гуденко О.А. було необгрунтвоано заявлено заяву ОСОБА_13 , про забезпечення позову, при цьому ухвала суду не є належним чином мотивованою. При цьому, до цього ухвалами від 12.11.2020 та 20.11.2020 ркоу вже було відмовлено у задоволенні такої самої заяви ОСОБА_12 та повернуто повторно подану ( відповідно). Отже розгляд заяви, поданої до суду втретє, свідчить на думку заявника про неупередженість та необ`єктивність судді відносно позивача ОСОБА_12 . Ззаначає, що такі дії судді ОСОБА_7 можуть бути кваліфіковані як дисциплінарний проступок.

Також при розподілі вказаної справи знову вбачаються дії позиваач щодо штучного обрання судді.

Представники позивача та третьої особи заперечували проти задоволення заяви як безпідставної.

Відповідач в свойї заяві не заперечував проти її розгляду у його відсутність.

Відповідно до п.п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді цивільної справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо ... а також за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно ч.1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про самовідвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

За такого, оскільки всі доводи заявника зводяться до його фактичної незгоди з процесуальними діями судді і жодним чином не свідчать про наявність обгрунтованих підстав вважати, що суддя є неупередженою чи необ`єктивною при розгляді даної справи, а тривалий час розгляду справи викликаний виключно надмірним навантаженням судді - є підстави для відмови у відводі, але вважаю за необхідне взяти самовідвід з наступних підстав.

Кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом… (ст. 6 Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод).

Незалежність судів є прерогативою (привілеєм), що надається не на користь власних інтересів суддів, а на користь забезпечення верховенства закону та в інтересах тих осіб, що покладають надію на правосуддя. (висновок No 1 (2001) КРЄС для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів зазначено) .

Незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів… Судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. (Висновок No1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів незмінності суддів») .

Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється. (Конституція України). Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. (ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»).

Основним завданням судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судових спорів, на основі принципів, зокрема верховенства права та рівності всіх учасників перед законом і судом.

Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він повинен бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. (За Кодексом суддівської етики).

За такого : з метою недопущення сумніву в неупередженості судді; у зв`язку із необхідністю виключення обставин, які можуть поставити під сумнів неупередженість судді при розгляді справи; недопущення у подальшому сумнівів у сторін чи інших осіб щодо неупередженості суду та забезпечення довіри до судової влади України; виключення суб`єктивних підстав для сумніву сторін в неупередженості суду, є підстави для задоволення відводу.

Суддя також не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу, якщо є обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді. (Постанова Пленуму Верховного Суду України N 8 від 13.06.2017 року "Про незалежність судової влади").

Згідно практики ЄСПЛ - рішення від 09.11.2006. у справі "Білуга проти України", - рішення від 28.10.98. у справі "Ветштайн проти Швейцарії": судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду ; будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Обґрунтування відводу підтверджується Кодексом суддівської етики, Бангалорськими принципами, які передбачають, що суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Підставою для відводу (самовідводу) судді, є зокрема, наявність обставин, які б викликали у стороннього спостерігача сумнів в неупередженості судді.

При розгляді заяви про відвід(самовідвід) слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

ЄСПЛ у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказує, що справедливим в розумінні ст.6 Конвенції може вважатися тільки такий суд, який діє незалежно від будь-яких обставин особистого (людського) чи іншого плану, є безстороннім та безпристрасним, тобто, при абсолютній відсутності обставин, які можуть викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п.1 ст.6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки судді від 19.05.2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН 27.07.2006 року №2006/23, які адресовані суддям для використання, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли виникнути сумніви в неупередженості судді.

Отже, при вирішенні питання про відвід судді (складу суду) необхідно перевірити додержання як об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв безсторонності суду, а саме формування суду (колегії суддів) для розгляду конкретної справи (об`єктивний критерій) у встановлений законом спосіб, та надати оцінку доводам заявника на предмет недодержання вимог щодо особистої безсторонності суду (суб`єктивний критерій).

Так, дії позивачів хоча і не підпадають під ознаки штучного обрання складу суду, у головуючого по справі судді Гуденко О.А. особисто відсутня будь-яка упередженість чи необ`єктивність щодо сторін по справі, проте у відповідача по справі ОСОБА_3 виникли категоричні, хоча і безпідставні сумніви у неупередженості судді - отже у стороннього спостерігача з точку зору об`єктивного критерію можуть виникнути легитимні сумніви з цього приводу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Для усунення сумнівів в тому, що рішення по справі буде ухвалено безстороннім та неупередженим судом, саме з ціллю збереження та підвищення авторитету судової системи України, розгляду справи саме на засадах довіри до суду, вважаю за необхідне завити самовідвід з розгляду позову ОСОБА_12 у справі №490/10490/19 .

Згідно ч. 1 ст. 39 ЦПК, з підстав, зазначених у п.5 ст. 36 ЦПК України суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Керуючись ст.ст.36, 39, 258, 260 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_3 про відвід судді Гуденко О.А. - відмовити.

Відвести суддю Гуденко О.А. від розгляду справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , державного реєстратора Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, третя особа ОСОБА_4 про визнання незаконним, протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, права власності та витребування майна на користь ОСОБА_2 .

Ухвала окремому апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя О.А. Гуденко