УХВАЛА

10 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 643/6014/20

провадження № 61-19429ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 30 червня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 18 листопада 2020 року у справі за позовом акціонерного товариства «Ідея Банк» (далі - АТ «Ідея Банк») до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави,

ВСТАНОВИВ :

АТ «Ідея Банк» звернулось до суду з указаним позовом до ОСОБА_1 , в якому просило:

- вилучити у останнього, транспортний засіб, який є предметом застави, а саме, автомобіль ВАЗ (Лада) 21723 ЗНГ, 2011 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак № НОМЕР_2 , та передати АТ «Ідея Банк» на період до його реалізації;

- у рахунок погашення кредитних зобов`язань за кредитним договором № 910.13791, укладеним між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_2 , у сумі 78 223 грн 95 коп., звернути стягнення на предмет застави, який належить ОСОБА_1 , а саме, автомобіль ВАЗ (Лада) 21723 ЗНГ, 2011 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак № НОМЕР_2 , шляхом реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження за ціною, визначеною за результатами таких торгів.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 30 червня 2020 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 18 листопада 2020 року, позов АТ «Ідея Банк» задоволено.

Вилучено у ОСОБА_1 транспортний засіб, який є предметом застави, а саме, автомобіль ВАЗ (Лада) 21723 ЗНГ, 2011 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак № НОМЕР_2 , та передано АТ «Ідея Банк» на період до його реалізації.

У рахунок погашення кредитних зобов`язань на користь АТ «Ідея Банк» за кредитним договором № 910.13791, укладеним між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_2 , в сумі 78 223 грн 95 коп., звернуто стягнення на предмет застави, який належить ОСОБА_1 , а саме: автомобіль ВАЗ (Лада) 21723 ЗНГ, 2011 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак № НОМЕР_2 , шляхом реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження за ціною, визначеною за результатами таких торгів.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суди, задовольняючи позов АТ «Ідея Банк» та врахувавши висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2019 року у справі № 523/8653/15-ц, виходили з того, що позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження заявлених позовних вимог. Позичальник за кредитним договором неналежно виконував власні зобов`язання, за таким договором виникла заборгованість, яка визначена за період з 22 лютого 2014 року по 20 березня 2017 року та становить 78 223 грн 95 коп. Належне виконання зобов`язань за кредитним договором відповідно до договору застави транспортного засобу було забезпечено заставою автомобіля ВАЗ (Лада), моделі НОМЕР_3 , 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , який належить відповідачу.

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Московського районного суду м. Харкова від 30 червня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 18листопада 2020 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову АТ «Ідея Банк» відмовити.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, містяться у статті 129 Конституції України, відповідно до якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Пунктом першим частини шостої статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову АТ «Ідея Банк» до ОСОБА_1 є звернення стягнення на предмет застави у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, ціна позову в загальному розмірі становить 78 223 грн 95 коп., яка станом на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102 грн ? 100 = 210 200 грн), а тому справа № 643/6014/20 є малозначною згідно з наведеними приписами ЦПК України.

Касаційний цивільний суд, перевіривши доводи касаційної скарги, вважає, що наведені заявником обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав як для висновку про те, що справа становить виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, так і для висновку про те, що розгляд справи судом касаційної інстанції потрібен для формування єдиної судової практики правозастосування, у зв`язку з чим відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Вказівка в резолютивній частині постанови Харківського апеляційного суду від 18 листопада 2020 року про можливість її оскарження до Верховного Суду у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України, не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржувані судові рішення ухвалені в малозначній справі.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 30 червня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 18 листопада 2020 року слід відмовити з підстав, встановлених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Керуючись частиною шостою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 30 червня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 18 листопада 2020 року у справі за позовом акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави відмовити.

Судді:В. С. Жданова
А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко