Провадження №: 2/755/7005/21
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

"13" грудня 2021 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П., розглянувши матеріали за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

До Дніпровського районного суду м. Києва 02.09.2021 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, яка передана у провадження судді Катющенко В.П. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

У порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддею витребувано інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачів шляхом направлення відповідних запитів, відповідь на які було отримано 09.09.2021 та 30.11.2021.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 03.12.2021 позовна заява була залишена без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків не більше ніж десять днів з дня отримання ухвали.

Вказану ухвалу, з метою економії процесуального часу та якнайшвидшого вирішення, у тому числі, було направлено на адресу електронної пошти представника позивача, зазначену ним у позовній заяві, та доставлено йому 06.12.2021.

27.09.2021 до суду від представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 надійшла заява, про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Вивчивши зміст поданих документів, доходжу наступного.

Так, підставами для залишення позовної заяви без руху слугувало те, що у порушення вимог ст. 83, п. 5 ч. 3 ст. 175, ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивачем не долучено до позовної заяви доказів, що підтверджують факт непроживання відповідачів за спірною адресою. Крім того, оскільки судом було отримано інформацію про те, що відповідач, ОСОБА_3 , вибула з місця проживання за її заявою, позивачу слід було уточнити вказані обставини та відповідно позовні вимоги.

У своїй заяві представник позивача просить, залишити позов без розгляду, оскільки спір між сторонам вирішився добровільно внаслідок добровільного зняття з реєстрації відповідачами.

За приписами п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Встановлено, що питання відкриття провадження по справі судом наразі не вирішено, а отже у суду відсутні підстави для залишення позову без розгляду.

За змістом поданої заяви убачається, що представник позивача вдається до критики рішення суду, вважаючи, що таке рішення про залишення позовної заяви без руху не ґрунтується на нормах процесуального Закону, що, на його думку, є здійсненням перешкод на доступ до правосуддя, у зв`язку з чим вважає можливим, давати суду вказівку утриматися від вчинення таких дій та здійснювати відкриття провадження у справі, а не виходити за межі повноважень суду, а також дослідити правовий інститут реєстрації місця проживання та інститут приватної власності.

Європейський суд з прав людини в рішеннях від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України», від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України» зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Необхідно звернути увагу, що існує чітка межа між свободою вираження думок і законною критикою, з одного боку, та неповагою й неправомірним тиском на судову владу - з іншого. Суддя повинен виконувати свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно із фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, незважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Будь-які вказівки на адресу суду з боку сторін та їх представників щодо дій, які суд, на їх суб`єктивне переконання, має вчинити, як то: здійснювати відкриття провадження у справі, а не виходити за межі повноважень суду; дослідити правовий інститут реєстрації місця проживання та інститут приватної власності, є недоречними та такими, що виходять за межі процесуальних прав та обов`язків сторін.

За приписами п. 3 ч.4 ст. 185 ЦПК України, крім цього, заява повертається у випадках, коли: до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від позивача надійшла заява про врегулювання спору або заява про відкликання позовної заяви.

У зв`язку з надходженням до суду заяви представника позивача, у якій зазначається про добровільне вирішення спору, позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Частиною 7 ст. 185 ЦПК України встановлено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 185, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, - вважати такою, що не подана, та повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: