печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 року суддя Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В., перевіривши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Держави України в особі Кабінету міністрів України, Державної казначейської служби, Міністерства оборони України про стягнення виплати компенсації за мобілізоване (примусово відчужене) майно та стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді Печерського районного суду м. Києва Підпалого В.В. надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Держави України в особі Кабінету міністрів України, Державної казначейської служби, Міністерства оборони України про стягнення виплати компенсації за мобілізоване (примусово відчужене) майно та стягнення матеріальної та моральної шкоди, який, відповідно до ухвали від 22.07.2021 року, заявив самовідвід.

10.11.2021 року на підставі ухвали судді Підпалого В.В. від 22.07.2021 року та розпорядження Керівника апарату суду Ліннік Н.В. № 424 від 10.11.2021 року проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями та передано для розгляду судді Григоренко І.В.

Перевіривши матеріали позовної заяви, дослідивши матеріали справи, суддя вважає за необхідне заявити самовідвід, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.06.2018 року під головуванням судді Остапчук Т.В., цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Держави України в особі Кабінету міністрів України, Державної казначейської служби, Міністерства оборони України про стягнення виплати компенсації за мобілізоване (примусово відчужене) майно та стягнення матеріальної та моральної шкоди, передано за підсудністю до Мар`їнського районного суду Донецької області.

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 10.08.2018 року ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 11.06.2018 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у статтях 36 та 37 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 37 ЦПК України, суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може брати участь в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

Частиною 1 ст.40 ЦПК України визначено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 року у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобовязані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Враховуючи, що постановою Апеляційного суду м. Києва від 10.08.2018 року, ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 11.06.2018 року було скасовано та справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду, тому з метою забезпечення права сторін на справедливий суд, уникнення сумніву щодо неупередженості судді під час проведення судового розгляду та вирішення даної справи, суд приходить до переконання заявити по справі самовідвід.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-19, 33, 36, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заявити самовідвід від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Держави України в особі Кабінету міністрів України, Державної казначейської служби, Міністерства оборони України про стягнення виплати компенсації за мобілізоване (примусово відчужене) майно та стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складений та підписаний суддею 11.11.2021 року.

Суддя І.В. Григоренко