Справа № 758/3200/19
У Х В А Л А

16 лютого 2021 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Васильченка О. В. ,

розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «АВК Конфекшінері» про визнання дій дискримінацією у сфері праці, усунення дискримінації шляхом визнання дій та рішення порушення конституційних прав, визнати незаконним та скасувати наказ про звільнення, припинити порушення трудових прав, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відновлення становища, яке існувало до порушення, -

В С Т А Н О В И В :

У провадження судді Подільського районного суду м. Києва Васильченка О.В. надійшли матеріали цивільної справи № 758/3200/19за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «АВК Конфекшінері» про визнання дій дискримінацією у сфері праці, усунення дискримінації шляхом визнання дій та рішення порушення конституційних прав, визнати незаконним та скасувати наказ про звільнення, припинити порушення трудових прав, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Ухвалою судді від 11.06.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху з підстав наявності в ній недоліків.

Не погоджуючись з ухвалою суду про залишення позову без руху 04.07.2019 року позивач подав апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.

05.07.2019 року Київський апеляційний суд повернув без розгляду апеляційну скаргу ОСОБА_1 з підстав того, що ухвала суду про залишення позову без руху не підлягає оскарженню.

31.07.2019 року Подільський районний суд м. Києва, з підстав невиконання позивачем ухвали про залишення позову без руху, постановив ухвалу про повернення позову. Ухвалу про повернення позову та матеріали позовної заяви з додатком отримано позивачем, що підтверджується його підписом на рекомендованому повідомленні про вручення поштової кореспонденції.

23.07.2019 року ОСОБА_1 , не погоджуючись із ухвалою Київського апеляційного суду від 05.07.2019 року про повернення йому апеляційної скарги, подав касаційну скаргу на ухвалу апеляційного суду до Верховного суду.

23.10.2019 року Верховний суд скасував своєю постановою ухвалу Київського апеляційного суду від 05.07.2019 року та передав справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

25.11.2019 року Київський апеляційний суд повторно постановив ухвалу про повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу першої інстанції про залишення позову без руху 04.07.2019 року, з тих самих підстав, а саме: ухвала про залишення позову без руху не підлягає оскарженню.

Не погоджуючись повторно з висновком апеляційного суду, ОСОБА_1 26.12.2019 року знову оскаржив повернення апеляційної скарги до Верховного суду.

05.02.2020 року Верховний суд скасував ухвалу Київського апеляційного суду від 25.11.2019 року та направив справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

17.06.2020 року Київський апеляційний суд втретє розглядаючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 про залишення позову без руху, дійшов висновку про скасування ухвали Подільського районного суду м. Києва в частині визначення розміру судових витрат та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду в цій частині.

01.07.2020 року справа № 758/3200/19 повернулась до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 31.07.2020 року питання про визначення судових витрат було залишено без розгляду, з огляду на те, що позовна заява повернута позивачу, ухвала набрала законної сили з підстав того, що не була оскаржена позивачем.

Однак, 17.11.2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на ухвали суду від 31.07.2019 року та 31.07.2020 року.

Постановами Київського апеляційного суду від 15.01.2021 та від 19.01.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено, та скасовано ухвали суду першої інстанції від 31.07.2019 року та 31.07.2020 року.

Таким чином, позовна заява ОСОБА_1 повторно була передана до провадження Подільського районного суду м. Києва, судді Васильченка О.В.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у ст.ст. 36, 37 ЦПК України.

Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), зокрема, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Ч. 3 ст. 39 ЦПК України передбачає, що самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 9 ст. 40 ЦПК України питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

В період, коли позивачем багаторазово було оскаржено судові рішення судів різних інстанції щодо його позовної заяви, позивач також неодноразово звертався зі скаргами різного змісту до різних органів судової влади щодо некомпетентності, зацікавленості та упередженості судді Васильченка О.В. та голови суду Васильченка О.В .

Так, ОСОБА_1 було двічі подано скарги до Вищої ради правосуддя, подано скарги до Державної судової адміністрації, ТУ ДСА України в м. Києві тощо щодо неналежного виконання суддею Васильченком О.В. своїх повноважень.

В цих скаргах позивачем було надано суб`єктивну оцінку інтелектуальним та професійним якостям судді Васильченка О.В., порядку та способу організації роботи головою суду Васильченком О.В. , а також фактично звинувачено головуючого в упередженості щодо розгляду справи за позовом ОСОБА_1 .

За таких обставин, у зв`язку з приватним інтересом та конфліктною ситуацією, яка склалась у позивача ОСОБА_1 з головуючим у справі суддею Васильченком О.В., суд вбачає обґрунтовані підстави для самовідводу щодо розгляду даної справи.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у відповідній частині передбачено: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру…».

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Відповідно до п. 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Крім того, відповідно до ст. 3 Кодексу суддівської етики суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною.

Враховуючи зазначені вище обставини, з метою недопущення порушення права позивача на справедливий суд, на ухвалення у справі об`єктивного рішення, вважаю за необхідне заявити собі самовідвід.

Керуючись ст.ст. 39, 40, 259-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В :

Задовольнити самовідвід головуючого судді Васильченка О.В. у справі № 758/3200/19 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «АВК Конфекшінері» про визнання дій дискримінацією у сфері праці, усунення дискримінації шляхом визнання дій та рішення порушення конституційних прав, визнати незаконним та скасувати наказ про звільнення, припинити порушення трудових прав, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Справу № 758/3200/19 негайно передати до цивільної канцелярії Подільського районного суду м. Києва для здійснення повторного автоматизованого розподілу справи між суддями.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

СуддяО. В. Васильченко