С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
__________________________________________________________________________________________
Провадження 2/760/293/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І . Вступна частина

05 листопада 2021 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

представників Позивача ОСОБА_5, ОСОБА_6

представника Відповідача ОСОБА_1

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

ІІ. Описова частина

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 з вимогами про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок спричинення шкоди здоров`ю через дорожньо-транспортну пригоду.

Свої вимоги Позивачка мотивує наступним.

23 вересня 2013 року на вул. Солом`янській в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю належного Позивачці автомобіля «Mitsubishi Colt», д/н НОМЕР_1 , та автомобілем «Mazda CX-5», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 .

Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди Позивачка, як вона вказує, отримала травму голови та удар в районі живота, після чого її самопочуття різко погіршилося, у зв`язку з чим її було «швидкою» доставлено в лікарню №17, де її терміново госпіталізували. В лікарні їй стало ще гірше, після чого вона впала в діабетичну кому у зв`язку з дуже високим рівнем цукру в крові.

Після реанімації Позивачку, як вона зазначає, перевели в центр ендокринології ( АДРЕСА_1 ), де їй знову підтвердили, що в неї внаслідок стресу та нервового зриву розпочався цукровий діабет, і відтепер їй постійно необхідно буде приймати інсулін.

Враховуючи, що Позивачка ніколи раніше не хворіла на цукровий діабет, вона переживала депресивний стан, постійно плакала, втратила інтерес до життя.

Протягом більше 22 днів ОСОБА_2 , як вона вказує, перебувала на стаціонарному лікуванні та центрі ендокринології. Нею було витрачено власні кошти на купівлю медикаментів та інших медичних засобів для лікування цукрового діабету в сумі 9247,49 гривень.

Крім того, виникнення у неї тяжкого захворювання - цукрового діабету, Позивачка пов`язує виключно з травмами та стресом, які отримала під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини Відповідача.

У первісній позовній заяві розмір компенсації за спричинену моральну шкоду Позивачка оцінювала в 346920,00 гривень, що дорівнювало вартості її лікування, запропонованого в лікарні Ізраїлю.

Заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 20.11.2014 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 було задоволено в повному обсязі.

Ухвалою від 06.05.2015 заочне рішення було скасоване і розгляд справи призначений у загальному порядку.

11 червня 2015 року представник Позивачки подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій наполягав на стягненні з Відповідача компенсації за спричинення моральної шкоди в розмірі 500000 гривень та компенсації за спричинення матеріальної шкоди в розмірі 721870,00 гривень - вартості в лікування в Ізраїлі (34220 доларів США). (Том 1, а.с. 196-199)

Ухвалою суду від 01 липня 2015 в справі призначено судово-медичну експертизу, проте 26.02.2016 справа повернулася до суду без виконання ухвали.

12 квітня 2016 року в справі призначено комплексну судово-медичну експертизу, проведення якої доручено Київському міському бюро судово-медичної експертизи.

04 липня 2016 року надійшов висновок судового експерта №5-2016/ц. (Том 2, а.с. 119-126)

17 жовтня 2016 року судом постановлено ще ухвалу про призначення комплексної судово-медичної експертизи, проведення якої доручено ДУ «Головне бюро судово-медичної експертизи МОЗ України».

04 січня 2017 року до суду надійшов висновок експерта №403/16 від 03.01.2017. (том 2, а.с. 159-170)

07 лютого 2017 року було призначено судово-психологічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз

19 лютого 2018 року судом отримано висновок експерта за результатами судової психологічної експертизи №6687/17-61 від 09.02.2017. (Том 2, а.с. 205-215)

Згідно з ухвалою від 22.05.2018 справу прийнято в своє провадження суддею Коробенком С.В.

04 грудня 2019 року у зв`язку з наданням стороною Позивача нових медичних документів (результатів генетичного дослідження Позивачки на предмет наявності у неї клінічних показників юнацького діабету у дорослого типу 1 а також імунологічного дослідження) судом призначено комплексну судово-медичну експертизу, на вирішення якої поставлено питання про наявність причинно-наслідкового зв`язку виникнення у ОСОБА_2 захворювання на цукровий діабет з дорожньо-транспортною пригодою, яка відбулася 23 вересня 2013 року.

16 березня 2020 року до суду надійшов висновок комплексної судово-медичної експертизи №435/19 (Том 3, а.с. 73 - 86)

24 листопада 2020 року Відповідач подав відзив на позовну заяву ОСОБА_2 , у якому заперечував проти задоволення позову наполягаючи на тому, що наявними у справі висновками експертів встановлено відсутність причинно-наслідкового зв`язку між наявним у ОСОБА_2 цукровим діабетом 1 типу та подіями, які сталися 23.09.2013 під час ДТП, що Позивачем не доведено та не обгрунтовано розмір матеріальної шкоди в сумі 780070 гривень, що нею не обгрунтовано також і розмір моральної школи (500000 гривень).

Крім того, стороною Відповідача також зазначено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована в ПрАТ «СК «Українська страхова група», і згідно з платіжним дорученням від 16.12.2013 страховою компанією було виплачене страхове відшкодування в розмірі 32390,87 гривень.

06 травня 2021 року до суду надійшли додаткові письмові пояснення Позивача ОСОБА_2 , у яких нею було остаточно сформульовано позовні вимоги до ОСОБА_3 , а саме:

-стягнути на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 9267,49 гривень, витрачених до подання позову на придбання медикаментів та інших медичних засобів;

-стягнути на користь ОСОБА_2 компенсацію за спричинену моральну шкоду в розмірі 500000 гривень;

-стягнути витрати на проведення комісійного судово-медичного дослідження №416/09 від 25.05.2016 в розмірі 6326 гривень;

-стягнути витрати на проведення комісійної (комплексної) судово-медичної експертизи по договору №48 від 11.11.2016 в розмірі 6050,90 гривень;

-стягнути витрати на проведення судово-психологічної експертизи в розмірі 6696,00 гривень;

-стягнути витрати на проведення генетичного дослідження в спеціалізованій лабораторії «Sistemas Genomicos» (Іспанія) в розмірі 13062 гривень;

-стягнути витрати на проведення повторної судово-медичної експертизи в розмірі 11494,00 гривень;

-стягнути витрати на оплату професійної допомоги адвоката в розмірі 12000 гривень.

У судовому засіданні представники Позивачки просили суд вважати неналежними доказами та не брати до уваги висновок експертів про те, що відсутній прямий зв`язок між ДТП та виникненням у Позивачки діабету 1 типу, як не підтверджений, несумісний з дослідницькою частиною експертиз, як такий, що суперечить сучасним науковим знанням та науковим знанням та науковим дослідженням в інших країнах світу, висновкам керівників програми ВОЗ стосовно діабету та матеріалам справи про відсутність у позивачки генетичної та сімейної схильності до діабету будь-якого типу. Переконували суд, що справі достатньо доказів, які у своїх сукупності дають змогу дійти висновку про наявність прямого зв`язку між ДТП та отриманням Позивачкою тілесних пошкоджень, сильного стресу та шокового стану, що призвело до виникнення у неї діабету 1 типу, встановлення 3 групи інвалідності, зміни способу життя та соціальних зв`язків, обмеженості в реалізації творчих та професійних здібностей та планів.

Представник Відповідача проти позову заперечувала, звертаючи увагу на те, що жоден з експертних висновків, як в межах даної справи, так і в межах кримінального провадження, яке було закрите у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 ознак кримінального правопорушення, не підтверджує наявності причинно-наслідкового зв`язку між дорожньо-транспортною пригодою та захворюванням на цукровий діабет, яке було діагностовано у ОСОБА_2 після аварії. В той же час, будь-які припущення, на які всупереч висновкам експертів, посилається сторона Позивача, не можуть бути покладені в основу судового рішення.

ІІІ. Мотивувальна частина

Заслухавши пояснення Сторін, дослідивши наявні в справі письмові докази, суд приходить до наступного.

Встановлено, що 23 вересня 2013 року приблизно о 13.50 год. в м. Києві на вул. Протасів Яр в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю належного Позивачці автомобіля «Mitsubishi Colt», д/н НОМЕР_1 , та автомобілем «Mazda CX-5», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 .

У відповідності до постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 14.11.2013 ОСОБА_3 було визнано винним вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, тобто у даній дорожньо-транспортній пригоді.

Встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди Позивачка отримала травми та у зв`язку з погіршенням стану було госпіталізована до Київської міської клінічної лікарні №17.

З копії медичної карти стаціонарного хворого №1447/1063 із Київської міської клінічної лікарні №17 вбачається, що ОСОБА_2 доставлена 23.09.2013 у відділення політравми, де після огляду черговим лікарем був поставлений діагноз: «Закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку. Закрита травма хребта. Забій шийного відділу хребта». 26 вересня 2013 року сталося погіршення стану пацієнтки, а 27 вересня 2013 року встановлений діагноз: «Цукровий діабет, перший тип, вперше иявлений, важка форма, стан декомпенсації. Кетоацидоз. Гострий панкреатит».

Встановлено, що за заявою потерпілої (Позивачки) було порушено кримінальне провадження №0000453 від 18.01.2014 за ч. 1 ст. 286 КК України, проте за підсумками проведених судово-медичних експертиз 25 липня 2014 року вказане кримінальне провадження було закрите у зв`язку з відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення. (Том 1, а.с. 161-163)

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника (водія) транспортного засобу марки «Mazda CX-5», д/н НОМЕР_2 , була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «СК «Українська страхова група». Так, 16 грудня 2013 року Позивачці було виплачене страхове відшкодування за шкоду, заподіяну майну потерпілої, в розмірі 32390,87 гривень. (Том 1, а.с. 87)

Статтею 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» визначено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

У відповідності до ст.22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 23.1. Закону в редакції на день дорожньо-транспортної пригоди шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є:

-шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого;

-шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим;

-шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим;

-моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

-шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Матеріалами справи підтверджуються витрати Позивачки на придбання ліків та медичних препаратів на суму в розмірі 4352,91 грн. (Том 1, а.с.14-16)

Разом з тим, відомостей про звернення Позивача до Страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з її лікуванням в справі немає.

Зазначене свідчить про відсутність підстав для покладення на Відповідача ОСОБА_3 обов`язку з відшкодування такої шкоди, оскільки в цій частині його цивільно-правова відповідальність застрахована.

Вирішуючи вимоги ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, суд враховує наступне.

Згідно зі ст. 26-1 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Враховуючи несуттєвий ліміт страхового відшкодування страховиком заподіяної моральної шкоди, з огляду на підтверджену належними доказами величину заподіяних матеріальних збитків, пов`язаних з лікуванням Позивачки, - 4352,91 гривень, суд надалі розраховуватиме розмір компенсації за спричинену моральну шкоду, яка підлягає стягненню з Відповідача, як такий, що не покривається страховим відшкодуванням згідно з положеннями ст. 1194 ЦК України.

Так, визначаючи розмір заподіяної моральної шкоди, Позивачка в першу чергу посилається на те, що внаслідок травм та нервового стресу, які сталися внаслідок дорожньо-транспортної аварії, в неї раптово розвинулося захворювання на цукровий діабет 1 типу.

Згідно зі ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд неодноразово сприяв Позивачці у доведенні своєї позиції, тричі судом призначалися судово-медичні експертизи, основним завданням яких було вирішення питання про наявність причинно-наслідкового зв`язку між дорожньо-транспортною пригодою та виникненням у ОСОБА_2 захворювання на цукровий діабет 1 типу.

Жоден з висновків експертизи, які проведені як в межах даної справи, так і в межах кримінального провадження №0000453 від 18.01.2014, не підтвердив того, що цукровий діабет 1 типу розвинувся у Позивачки саме внаслідок ДТП, зокрема це вбачається зі змісту наступних досліджень:

-висновок експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи №393/Е від 22.04.2014 (копія - Том 1, а.с. 148-152);

-висновок експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи №1177/Е від 17.07.2014 (копія - Том 1, а.с. 153-158);

-висновок комісійної експертизи Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи №50216/ц від 17.06.2016 (Том 2, а.с. 119-126);

-висновок комісійної експертизи Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи №403/16 від 17.07.2014 (Том 2, а.с. 159-170);

-висновок комісійної експертизи ДУ «Головне бюро судово-медичної експертизи МОЗ України» №435/19 від 03.03.2020 (Том 3, а.с. 73-86) та письмові роз`яснення експертів на поставлені до них уточнюючі запитання (Том 3, а.с. 132-137).

Загальний зміст експертних висновків зводиться до того, що дорожньо-транспортна подія, яка відбулася 23 вересня 2013 року була лише провокуючим фактором, що сприяв прояву (маніфестації) вже існуючого цукрового діабету, тобто між цією подією та виникненням у ОСОБА_2 зазначеного захворювання прямого причинно-наслідкового зв`язку не вбачається.

В межах справи судом було призначено також судову психологічну експертизу, висновок якої за №6687/17-61 від 09.02.2017 міститься на а.с. 205-215 Тому 2.

За замістом вказаного висновку аналіз психологічного складу особистості на момент дослідження дають підстави вважати, що ситуація, яка трапилася 23.09.2013 стала для ОСОБА_2 психотравмуючою і нанесла моральну та фізичну шкоду її особистості.

Результати проведення судової психологічної експертизи дали змогу експерту констатувати, що моральні страждання знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою і невід`ємними з тим, що Позивачка зараз переживає. Орієнтовний еквівалент грошової компенсації завданої ОСОБА_2 моральної шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди 23.09.2013 за участю водія ОСОБА_3 за розрахунком експерта складає 14 мінімальних заробітних плат, що на момент розгляду справи складає 84000 гривень.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» оозмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи обставини дорожньо-транспортної пригоди, обсяг тілесних ушкоджень отриманих Позивачкою безпосередньо внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відсутність причинно-наслідкового зв`язку між подією та виникненням у ОСОБА_2 захворювання на цукровий діабет і в той же час - наявність провокуючого впливу на його маніфестацію, суд не може вважати запропонований експертом розмір компенсації за спричинену моральну шкоду однаково розумним, виваженим та справедливим по відношенню до обох сторін, зокрема - щодо Відповідача.

Натомість, сума в розмірі 30000 гривень уявляється суду більш обгрунтованою та зваженою. Відтак, саме у цій частині вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Матеріалами справи підтверджується, що Позивачкою понесені наступні витрати, пов`язані з розглядом справи:

-витрати на проведення комісійного судово-медичного дослідження №416/09 від 25.05.2016 в розмірі 6326 гривень;

-витрати на проведення комісійної (комплексної) судово-медичної експертизи по договору №48 від 11.11.2016 в розмірі 6050,90 гривень;

-витрати на проведення судово-психологічної експертизи в розмірі 6696,00 гривень;

-витрати на проведення повторної судово-медичної експертизи в розмірі 11494,00 гривень;

-витрати на правничу допомогу в розмірі 12000 гривень.

Оплата вартості генетичного дослідження в спеціалізованій лабораторії «Sistemas Genomicos» (Іспанія) в розмірі 450 Євро (13062 гривень) не може бути віднесена до судових витрат.

Відтак, загальна сума, яка підлягає розподілу між сторонами становить 42566,90 гривень.

Враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково, пропорційна частка судових витрат, які підлягають компенсації їй за рахунок Відповідача становить:

42566,90 х 30000 / 509267,49 = 2507,54 (гривень).

Крім того, стягненню з ОСОБА_3 на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 908 гривень.

IV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 22, 23, 167, 1188 Цивільного кодексу України, ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 компенсацію з спричинену моральну шкоду в розмірі 30000 гривень.

В іншій частині позову відмовити.

2.Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи, в розмірі 2507,54 гривень.

3.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4.Позивач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ;

Відповідач: ОСОБА_3 ,адреса: АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_4 .

Суддя: