Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №439/185/21

Провадження № 2/439/202/21

15 листопада 2021 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді Петейчука Б.М.,

з участю секретаря

судового засідання Ковальчук Н.І.,

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції»,

відповідачі: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, ухвалив таке рішення.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» звернувся до Бродівського районного суду Львівської області із позовною заявою до відповідачів: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у якій просить суд стягнути солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватні Інвестиції» заборгованість за кредитним договором № CL-135498 від 20 вересня 2018 року у розмірі 120 257 гривень 93 копійки. Також просить суд покласти усі судові витрати на відповідачів.

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач вказує, що 20 вересня 2018 року між Акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № CL-135498 відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 100 000 гривень 00 копійок, зі сплатою 47,69 % річних за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення до 17 вересня 2021 року.

Позивач зазначає, що на виконання умов вищевказаного договору Банк свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Проте у порушення вимог закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 24 листопада 2020 року за відповідачем утворилася заборгованість в загальному розмірі 120 257 гривень 93 копійки. Заборгованість складається: 80 197 гривень 89 копійок за тілом кредиту; 36 833 гривні 72 копійки за відсотками; 3 226 гривень 32 копійки за пенею по простроченому тілу кредиту.

Позивач акцентує, що дружина відповідача ОСОБА_2 підписала заяву про надання згоди на отримання готівкового кредиту в розмірі 100 000 гривень ОСОБА_1 за кредитним договором № CL-135498 від 20 вересня 2018 року строком на три роки. Із огляду на те, що на момент укладення кредитного договору ОСОБА_1 перебував у шлюбі, то ОСОБА_2 є солідарним відповідачем іншого подружжя навіть у випадку відсутності окремого договору поруки.

Позивач звертає увагу, що відповідно до Договору факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами № 250621/1 від 25 червня 2021 року, право вимоги за кредитним договором № CL-135498 від 20 вересня 2018 року перейшло від Акціонерного товариства «Кредобанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції».

Отже, відповідач вважає, що порушене його договірне право як кредитора підлягає судовому захисту шляхом стягнення з відповідачів суми заборгованості, яка виникла у зв`язку із невиконанням умов Договору.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

01.03.2021 року відкрито провадження у справі.

Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» надійшло клопотання про залучення до участі у справі правонаступника позивача.

Ухвалою суду клопотання задоволено та залучено до участі у справі правонаступника позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції».

Позивач явку свого представника у судове засідання не забезпечив. Від представника позивача ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує повністю та просять суд їх задовольнити.

Відповідачі: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судові засідання повторно не з`явилися. Від представника відповідачів адвоката Микитюка Степана Михайловича надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідачів та відповідачів. Проти задоволення позовних вимог заперечує та просить суд відмовити в їх задоволенні.

Суд, враховуючи те, що неявка відповідачів є другою неявкою по справі, вважає, що наявних у справі доказів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення. З метою забезпечення розумності та ефективності судового процесу, суд, не відкладаючи розгляду справи, визнає за доцільне вирішити спір по суті, оскільки основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Суд розглянув справу без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням частини 2 статті 247 ЦПК України.

Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланнями на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Доказами по справі встановлено, що 20 вересня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладеного кредитний договір за № CL-135498, що підтверджується наданою суду копією кредитного договору (а.с. 13-15).

Пунктом 1 кредитного договору № CL-135498 від 20 вересня 2018 року банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані у цьому кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим кредитним договором. Кредит видається виключно на цілі зазначені в цьому Кредитному договорі.

В пунктах 2.1-2.3 кредитного договору визначене: сума та валюта кредиту 100 000 гривень; дата видачі кредиту 20 вересня 2018 року; строк (термін) кредитування 36 місяців терміном до 17 вересня 2021 року.

Пунктом 2.4 кредитного договору, позичальник доручає банкові здійснити переказ кредитних коштів з позичкового рахунку, вказаного в пункту 2.5. кредитного договору, на поточні потреби в сумі 100 000 гривень, на поточний рахунок позичальника.

Як вбачається з пункту 4.1 кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки за процентною ставкою 47,69 % річних.

Відповідно до пункту 4.2 кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), за ставкою, визначеною у пункті 4.1 кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі; якщо інше не випливає із умов цього кредитного договору.

Пунктом 4.4 кредитного договору визначено, що загальні витрати позичальника по кредиту за цим кредитним договором становлять 91 358 гривень 80 копійок.

За змістом пунктів 6.1, 6.2 кредитного договору позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і строки (терміни), передбачені кредитним договором та/або додатками до нього. Позичальник здійснює погашення заборгованості за цим кредитним договором відповідно до Графіку платежів (Додаток № 1 до цього кредитного договору). Всього позичальник зобов`язаний здійснити 36 щомісячних платежів по 5 309 гривень 00 копійок, щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяця, впродовж 60 місяців з дати укладення кредитного договору. Перший та останній платежі можуть відрізнятися за розміром суми щомісячного платежу. Щомісячні платежі з 20 вересня 2018 року до 17 вересня 2021 року погашаються в однаковому порядку.

За змістом до пункту 6.9 кредитного договору банк у випадках, передбачених п. 3.3. кредитного договору, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника.

Пунктом 6.10 кредитного договору визначено, що позичальник зобов`язаний після отримання повідомлення банку, передбаченого п. 6.9 кредитного договору, усунути порушення умов кредитного договору, вказаних у повідомленні (згідно пунктів 3.3.2, 3.3.3 кредитного договору) протягом 30 календарних днів із дня отримання такого повідомлення.

Якщо позичальник не усунув вказані порушення, то він зобов`язаний достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за Кредитним договором не пізніше 31-го календарного дня після отримання письмового повідомлення банку (п. 6.9 Кредитного договору).

ОСОБА_2 надала згоду своєму чоловікові ОСОБА_1 на отримання готівкового кредиту у розмірі 100 000 гривень 00 копійок на умовах, визначених кредитним договором № CL-135498 від 20 вересня 2018 року, що підтверджується наданою суду копією заяви від 20 вересня 2018 року (а.с. 16).

Відповідно до меморіального ордеру за № 52659085 від 20 вересня 2018 року ОСОБА_1 надано кредит у розмірі 100 000 гривень 00 копійок (а.с. 8).

Випискою про рух коштів по рахунках, яка долучена до доказів у справі, підтверджено, що ОСОБА_1 на відкритий картковий рахунок 20 вересня 2018 року було зараховано кошти у розмірі 100 000 гривень 00 копійок, які надійшли від Акціонерного товариства «Кредобанк», та відповідач користувався вказаними грошовими коштами, починаючи з 20 вересня 2018 року (а.с. 9-12).

Кредитодавець Акціонерне товариство «Кредобанк» намагалося врегулювати в позасудовому порядку спір, який виник між сторонами за кредитним договором № CL-135498 від 20 вересня 2018 року, що підтверджується Досудовою вимогою Вих. 334/2020 від 30 листопада 2020 року та Досудовою вимогою Вих. № 335/2020 від 30 листопада 2021 року (а.с. 25-32).

Із дослідженого судом розрахунку заборгованості за основним боргом, процентами, комісією, пенею, трьох відсотків річних станом на 24 листопада 2020 року за ОСОБА_1 утворилася заборгованість в загальному розмірі 120 257 гривень 93 копійки, яка складається із: 80 197 гривень 89 копійок заборгованості за тілом кредиту; 36 833 гривні 72 копійки заборгованості за відсотками; 3 226 гривень 32 копійки заборгованості за пенею по простроченому тілу кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором кредиту № CL-135498 від 20 вересня 2018 року (а.с. 6-7).

Акціонерне товариство «Кредобанк» 25 червня 2021 року уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитним договором № 250621/1 від 25 червня 2021 року, за яким Акціонерне товариство «Кредобанк» передало право грошової вимоги за договором кредиту № CL-135498 від 20 вересня 2018 року, який укладений між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Кредобанк» - Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції», що підтверджується наданою суду копією договору та додатку № 1 до вищевказаного договору (а.с. 86-103).

Щодо стягнення заборгованості за кредитним договором.

За правилами частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Нормою частини 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Імперативними приписами частини 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За правилом частини 2 статті 1046 ЦК України, яка застосовується до відносин за кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 цього Кодексу, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 1 статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 1 статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина 2 статті 1050 ЦК України).

Як вбачається із доказів по справі, відповідач ОСОБА_1 сплатив останній платіж на погашення заборгованості за кредитним договором 28 січня 2020 року. Унаслідок цього прострочив сплату процентів та частину тіла кредиту на строк більше одного календарного місяця. Це зумовило утворення заборгованості за наданим кредитом. Відтак у позивача виникло право на вимогу про дострокове повернення суми заборгованості відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України та пункту 6.9 кредитного договору.

Водночас нормою статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Законодавчими приписами пункту 3 статті 12, частин 1, 5 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що обставини на які посилається позивач підтверджуються належними та допустимими доказами, дослідженими судом в судовому засіданні, в той же час відповідачем не надано жодних належних доказів, що підтверджують необґрунтованість чи безпідставність позовних вимог.

У свою чергу відповідач, якому було достеменно відомо про наявність спору, який виник між сторонами, будучи наділеним процесуальними правами та обов`язками не скористався своїм правом на подання відзиву на позов та участь в судовому засіданні з можливістю надання додаткових доказів на спростування позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції».

Виходячи з встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, які виникли з укладеного кредитного договору, беручи до уваги, що позивачем надано достатні докази виникнення зобов`язання з укладеного кредитного договору та їх неналежного виконання відповідачем, наслідком якого є обов`язок відповідача повернути всю суму кредиту та сплатити відсотки, суд погоджується з доводами позивача і вважає правильним стягнути з відповідача ОСОБА_1 загальну суму заборгованості за кредитом в розмірі 120 257 гривень 93 копійки.

Щодо солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором.

При вирішення питання щодо солідарного стягнення з відповідача ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором, суд виходить із наступних підстав.

Належність майна до об`єктів права спільної сумісної власності визначено статтею 61 Сімейного кодексу України, згідно з частиною 3 якої, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Норма частини 3 статті 61 Сімейного кодексу України кореспондує частині 4 статті 65 цього Кодексу, яка передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового (частина 2 статті 65 Сімейного кодексу України).

За нормами сімейного законодавства України умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані із сім`єю інтереси одного з подружжя.

Отже, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя, незважаючи на відсутність в законі прямої вказівки на солідарну відповідальність.

Суд звертає увагу на те, що на момент укладення кредитного договору за № CL-135498 від 20 вересня 2018 року ОСОБА_2 надала свою письмову згоду на укладення її чоловіком договору кредиту із цільовим призначенням: на поточні потреби. Власноруч підписавши таку згоду, ОСОБА_2 погодилася, що розуміє значення своїх дій та не помиляється у правовій природі правочину, який хоче здійснити її чоловік ОСОБА_1 .

Позивач стверджує, що надання таких коштів у кредитну позику зумовлювалося в інтересах сім`ї ОСОБА_1 . Водночас відповідачами не заперечувався той факт, що на момент виникнення спірних правовідносин (20 вересня 2018 року) ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не перебувала у шлюбних відносинах. Окрім цього відповідачами не заперечувався той факт, що отримані кредитні кошти ОСОБА_1 було використано в інтересах сім`ї.

Суд зауважує, що доказів, які можуть підтвердити протилежні обставини справи, відповідачем не надано.

Із урахуванням наведеного, суд доходить висновку, що позивачем надано суду належні, достатні, достовірні та допустимі докази про обізнаність відповідача ОСОБА_2 про існування вказаного вище кредитного договору. Також перебування відповідачів у шлюбі на момент укладення правочину та використання кредитних коштів у цілях, які не пов`язані із особистим використанням грошових коштів ОСОБА_1 .

Відтак суд приходить до переконання, що ОСОБА_2 є солідарним боржником за договором кредиту № CL-135498 від 20 вересня 2018 року, який укладений між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Кредобанк», право вимоги за яким передано Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції».

Щодо стягнення судового збору.

Судом встановлено, що позивачем було сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 270 гривень 00 копійок.

Нормою частини 1 статті 141 ЦПК України закріплено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У свою чергу позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» задоволені в повному обсязі.

За таких обставин, суд вважає, що з відповідачів: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 необхідно пропорційно стягнути понесені судові витрати за сплачений судовий збір за подання позовної заяви на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції», що буде відповідати вимогам чинного цивільного процесуального законодавства України.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

За правилами частини 1-2 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За нормативними вимогами частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин 5 та 6 статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Як вбачається із доказів по справі, позивач заявляє вимогу щодо покладення на відповідачів судових витрат, які пов`язані із відшкодуванням понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12 025 гривень 79 копійок. Проте до моменту виходу суду до нарадчої кімнати, позивачем не надано доказів на підтвердження судових витрат на понесену правову допомогу. Також не зроблено відповідно заяву про надання доказів на підтвердження таких протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що заявлені вимоги у частині стягнення судових витрат, понесених на правничу професійну допомогу підлягають залишенню без розгляду.

Відповідно до статтей 525, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, керуючись статтями 12, 13, 81, 89,141, 259, 263-265, ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» задовольнити повністю.

Стягнути солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» заборгованість за кредитним договором № CL-135498 від 20 вересня 2018 року у розмірі 120 257 (сто двадцять тисяч двісті п`ятдесят сім) гривень 93 копійки.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» понесені судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 1 135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) гривень 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» понесені судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 1 135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) гривень 00 копійок.

В задоволенні вимоги про відшкодування судових витрат, понесених на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом справи відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питань без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дні складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 15.5 частини 1 Розділу XIII ЦПК України, до початку функціонуванні Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне судове рішення складено 15 листопада 2021 року.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції», , місцезнаходження: Київська область, м. Київ, вул. Жамбила Жабаєва, 7.

Відповідачі:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя Б.М. Петейчук