Справа № 192/829/21
Провадження № 2/192/523/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 грудня 2021 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Щербини Н. О.,
за участю секретаря судового засідання Короти Л. С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Чечелівський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про зміну способу стягнення аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини,
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну способу стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, а також про стягнення додаткових витрат на її утримання.
На обґрунтування позову посилається на те, що рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2013 року було стягнуто з відповідача аліменти на утримання їх спільної дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16 квітня 2018 року було змінено розмір аліментів на 1 000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
На час подання позову виконавчий лист про стягнення аліментів перебуває на виконанні у Чечелівському відділі державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).
Позивачка посилається на те, що аліменти в розмірі 1 000 гривень не можуть забезпечити повноцінне утримання дитини, а тому просить суд змінити спосіб стягнутих за рішенням суду аліментів на ј частину від доходів відповідача. При цьому позивачка зазначає, що отримувати менше ніж 50 % від прожиткового мінімуму на дитину вона не може, а у разі зміни матеріального становища відповідача, автоматично почне отримувати більші суми на утримання дитини.
Під час вирішення спору просила врахувати, що відповідач працездатний, а його стан здоров`я дозволяє працювати та сплачувати аліменти, а також просила стягнути з відповідача 4 592 гривні 00 копійок додаткових витрат на утримання дитини, оскільки за останні три роки доньці було придбано велосипед вартістю 2 600 гривень 00 копійок, пені-борд вартістю 440 гривень 00 копійок, самокат вартістю 1 200 гривень 00 копійок та рюкзак вартістю 450 гривень 00 копійок. Також дитина харчується в групі продовженого дня в школі, а вартість харчування за період 2019-2020 роки склала 4 494 гривні 00 копійок. Тому вважає, що в таких додаткових витратах в розмірі 50% повинен приймати участь також і відповідач, як батько дитини.
У судовому засіданні 10 грудня 2021 року позивачка ОСОБА_1 свій позов підтримала та пояснила, що на даний час вона отримує аліменти в розмірі 1 000 гривень щомісячно, проте вказаних коштів не вистачає на нормальне утримання дитини. Відповідач хоч і не має заборгованості по аліментам, які сплачує регулярно, проте не приймає участь в додаткових витратах на дитину, а зміна способу стягнення аліментів буде слугувати забезпеченню найкращих інтересів дитини, оскільки в разі зміни розміру доходу відповідача, позивачка автоматично почне отримувати більший розмір аліментів на утримання їх спільної дитини.
Відповідач ОСОБА_2 , який про час та місце розгляду справи був повідомлений за зареєстрованим місцем своєї реєстрації, в судове засідання не з`явився, відзив суду не надав.
Представник третьої особи Чечелівський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив.
Ухвалою суду від 10 грудня 2021 року постановлено здійснювати розгляд справи в порядку заочного розгляду.
Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).
Положеннями ч. 4 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участь у справі, в якій такі обставини були встановлені.
Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16 квітня 2018 року, яке набрало законної сили 17 травня 2018 року було змінено розмір стягнутих аліментів за рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2013 року з 400 гривень щомісячно на 1 000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.7-8).

Виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/192/358/13 перебуває у Чечелівському відділі державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с.16-18), а згідно наданих відомостей відповідач не має заборгованості по сплаті аліментів, сплачує їх регулярно.

Згідно акту обстеження від 15 червня 2021 року дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні (а.с.9).

Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року "держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей".

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Верховний Суд України в своїй постанові від 05 лютого 2014 року по справі № 6-143цс13, зазначив, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Судом встановлено, що відповідач є працездатним, доказів про перебування інших осіб на його утриманні суду не надав, аліменти сплачує регулярно, заборгованості зі сплати аліментів не має.

Законом України «Про Державний бюджет на 2021 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Тобто аліменти в розмірів 1 000 гривень є недостатніми для утримання малолітньої ОСОБА_3 її батьком на рівні 50% від вказаного прожиткового мінімуму.

Тому суд вважає, що позивачка, як одержувач аліментів довела свої вимоги щодо необхідності зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на ј частину від розмір доходу відповідача, зокрема тому, що розмір присуджених до стягнення аліментів на даний час є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, оскільки на даний час збільшилися потреби у її розвитку, навчанні та вихованні. Стягнення аліментів в частині від доходу платника аліментів забезпечить утримання дитини в динамічній залежності від розміру доходу платника аліментів, однак не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного вік.

Враховуючи, що відповідач не надав суду відомостей про стан свого здоров`я, розмір доходу, який він отримує, з урахуванням встановлених інших обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачкою вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, не погіршать її матеріального становища і визначення указаного позивачкою способу стягнення аліментів призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення додаткових витрат на утримання дитини в розмірі 4 592 гривні 00 копійок, суд вважає, що такі вимоги задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Оскільки позивачка не довела суду, що придбання малолітній ОСОБА_3 велосипеда вартістю 2 600 гривень 00 копійок, пені-борда вартістю 440 гривень 00 копійок, самоката вартістю 1 200 гривень 00 копійок та рюкзака вартістю 450 гривень 00 копійок, а також витрати на її харчування в розмірі 4 494 гривні 00 копійок обумовлені саме особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), тому суд вважає, що в задоволенні цієї частини вимог слід відмовити як такі, що не доведені.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Таким чином, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат.

Керуючись ст.ст.12, 13, 49, 81, 141, 259, 263-265,280-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Чечелівський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про зміну способу стягнення аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини, - задовольнити частково.

Змінити спосіб стягуваних за рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16 квітня 2018 року аліментів з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровськ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ) з 1 000 (одна тисяча) гривень 00 копійок на 1/4 частину заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання малолітньої дитини доньки ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок судового збору.

В задоволенні іншої частини позову про стягнення додаткових витрат на утримання дитини відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складене 10 грудня 2021 року.

Головуючий: суддя Н. О. Щербина