Справа №266/446/13-ц
Провадження№ 6/266/4/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2021 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі :

головуючого судді Шишиліна О.Г.

за участі секретаря Воропаєвої О.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», стягувач Публічне акціонерне товариство КБ «Надра», боржник ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому листі, видачу дублікату виконавчого документа та поновлення строку його пред`явлення,-

В С Т А Н О В И В:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» звернулося до суду із завою про заміну сторони у виконавчому листі, видачу дублікату виконавчого документа та поновлення строку його пред`явлення. В обґрунтування вимог зазначив, що 22.10.2013 р. Приморським районним судом м. Маріуполя ухвалено рішення у цивільній справі №266/446/13-ц, яким в задоволенні зустрічного позову ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. Рішенням апеляційного суду Донецької області від 19.02.2014 року вищезазначене рішення в частині відмови в задоволенні позову до ОСОБА_1 скасовано та позов ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково, стягнуто заборгованість за кредитним договором №827847/ФЛ від 29.05.2008 р. за кредитом 190163,74 доларів США, що еквівалентно 1519978,77 грн., за процентами 125161,75 доларів США, що еквівалентно 1000417,87 грн., пені 114507,56 грн., штрафу 157142,38 грн. та судові витрати 5161,50 грн. 17.07.2020 р. між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладено Договір №GL48N718070-1-3 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого право грошової вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до останнього. У зв`язку із чим просить замінити вибулого стягувача. Крім того заявник просить поновити строк пред`явлення до виконання та видати дублікат виконавчого листа по даній справі у зв`язку з тим, що постановою Правління НБУ від 04.06.2015 року №356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ КБ «Надра» було прийнято рішення від 05.06.2015 року №113 «Про початок ліквідації ПАТ КБ «Надра». Рішенням виконавчої дирекцій Фонду гарантування вкладів Фізичних осіб від 28.04.2016 року №616 продовжений строк здійснення процедури ліквідації ПАТ КБ «Надра» та повноваження ліквідатора. У зв`язку із чим посилився контроль за супроводом судових справ та виконавчих проваджень. При перевірці наглядової кредитної справи банку відносно позичальника ОСОБА_1 було виявлено , що банк отримав рішення апеляційного суду Донецької області від 19.02.2014 р. по справі №266/446/13-ц, але постанови про повернення виконавчого документу стягувачу або виконавчі листи виявлені не були. Згідно інформації Автоматизованої системи виконавчих проваджень та єдиного реєстру боржників на даний час жодного виконавчого провадження з виконання вищевказаного рішення апеляційного суду Донецької області не відкрито. Оригінали виконавчих листів в наглядовій кредитній справі, яка передана новому кредитору відсутні. Таким чином, виконавчі листи на примусовому виконанні не перебувають, заборгованість боржником в добровільному порядку не сплачена, виконавчі листи фактично не було отримано, а відтак строки пред`явлення виконавчих документів до виконання були пропущені з поважних причин.

Оскільки рішення суду не виконано, відбулась заміна стягувача, виконавчий лист новому стягувачу не видавався, просив суд замінити вибулого стягувача на «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп». поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видати дублікат виконавчого листа у справі.

Представник заявника в заяві зазначив про розгляд справи без участі представника.

Представник ПАТ КБ «Надра» повідомлений про дату, час та місце розгляду заяви належним чином до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Боржники повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви належним чином до судового засідання не з`явилися.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про таке.

Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Донецької області від 19.02.2014 року рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22.10.2013 року №266/446/13-ц в частині відмови в задоволенні позову до ОСОБА_1 скасовано та позов ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково, стягнуто заборгованість за кредитним договором №827847/ФЛ від 29.05.2008 р. за кредитом 190163,74 доларів США, що еквівалентно 1519978,77 грн., за процентами 125161,75 доларів США, що еквівалентно 1000417,87 грн., пені 114507,56 грн., штрафу 157142,38 грн. та судові витрати 5161,50 грн.

Згідно договору про відступлення прав вимоги від 17.07.2020 р. №№GL48N718070-1-3 укладеного між ПАТ КБ «НАДРА» та ТОВ «ДНІПРОФІНАНСГРУП», ПАТ КБ «НАДРА» відступив новому кредитору права вимоги за кредитними договорами згідно реєстру ДОГОВОРІВ.

Відповідно до реєстру договорів відступлення прав вимоги за якими відступаються права вимоги наявний договір 82784/ФЛ від 29.05.2008 року за яким боржником є ОСОБА_1 .

Згідно ст. 442 ч. 1 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.15 закону «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Аналогічний висновок зробив і Верховний Суд України в постанові від 20.11.2013 у справі №6-122цс13.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Із заяви вбачається, що відповідно до отриманих заявником даних з Автоматизованої системи виконавчих проваджень та в єдиному реєстрі боржників виконавчі провадження відносно вказаного рішення суду відсутні, що підтверджується результатами пошуку (а.с.129,130).

Таким чином, суд дійшов висновку, що за виконавчими листами у справі №266/446/13-ц відсутні відкриті виконавчі провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 442 ЦПК України, положення цієї статті застосовується також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, щоб ст.6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у ст.6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19.03.97 у справі «Hornsby v. Greece», п.40).

Враховуючи наведене, оскільки у правовідносинах, що виникли на підставі кредитного договору, відбулась заміна стягувача з ПАТ КБ «НАДРА» на ТОВ «ДНІПРОФІНАНСГРУП», судове рішення про задоволення вимог кредитора не виконане боржником, що не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин, тому суд вважає за необхідне заяву в частині заміни стягувача у виконавчому листі задовольнити.

Саме таких висновків дійшов Верховний суд у своїй постанові №643/4902/14-ц від 05.12.2018 р.

Розглядаючи заяву в частині поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачі дубліката виконавчого листа, суд дійшов висновку, що заява в цій частині не підлягає задоволенню з огляду про так.

Відповідно до вимог частини першої статті 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до пункту 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Згідно частин першої, другої статті 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд відповідно до статті 89 ЦПК України дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Частинами першою, третьою статті 12 та частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно частини другої статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

У пунктах 44-47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону України «Про виконавче провадження»). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».

Відповідно до ст.ст. 22, 23 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час постановлення Апеляційним судом Донецької області рішення від 19 лютого 2014 року, виконавчий лист виданий судом міг бути пред`явлений до виконання протягом року з наступного дня після набрання рішенням суду законної сили або повернення його без виконання.

Як вбачається з матеріалів справи представником ПАТ КБ «Надра» на адресу Приморського районного суду м. Маріуполя була надіслана заява про видачу копії судового рішення та виконавчих листів, заява одержана судом 22.04.2014 р. (а.с. 74).

На виконання вищевказаного рішення Апеляційного суду Донецької області від 19.02.2014 р. на адресу ПАТ КБ «Надра», Приморським районним судом м. Маріуполя надіслано 3 виконавчих листа, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 112). Згідно відмітки виконавчі листи отримані представником банку 07.05.2014 р.

В обґрунтування своєї заяви про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу заявник посилається на те, що постановою Правління НБУ від 04.06.2015 року №356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ КБ «Надра» було прийнято рішення від 05.06.2015 року №113 «Про початок ліквідації ПАТ КБ «Надра». Рішенням виконавчої дирекцій Фонду гарантування вкладів Фізичних осіб від 28.04.2016 року №616 продовжений строк здійснення процедури ліквідації ПАТ КБ «Надра» та повноваження ліквідатора. У зв`язку із чим посилився контроль за супроводом судових справ та виконавчих проваджень. При перевірці наглядової кредитної справи банку відносно позичальника ОСОБА_1 було виявлено, що банк отримав рішення апеляційного суду Донецької області від 19.02.2014 р. по справі №266/446/13-ц, але постанови про повернення виконавчого документу стягувачу або виконавчі листи виявлені не були.

Проте, суд вважає, що процес ліквідації банку жодним чином не міг перешкоджати ПАТ КБ «НАДРА» пред`явити отримані о травні 2014 року виконавчі листи про стягнення на його користь заборгованості, що, в свою чергу, сприяло б вирішенню питання вчасного пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Між тим, як вбачається із доданих до заяви доказів заявником не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження втрати оригіналу виконавчого листа, строк пред`явлення якого відповідно до пункту 2 частини першої, пункту 1 частини другої статті 22 Закону України від 21.04.1999 № 606-XIV «Про виконавче провадження» (в редакції на момент видачі виконавчих листів) сплинув у лютому 2015, а також доказів поважності пропуску строку пред`явлення його до виконання.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що підстави для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання відсутні.

Щодо видачі дублікату виконавчого документа, то така вимога також не підлягає задоволенню, так як видача дублікат виконавчого документа можлива до закінчення строку, встановленого для пред`явлення його до виконання, який в даному випадку судом не поновлено та сплинув більше ніж п`ять років назад. Крім того, заявником не доведено втрату оригіналу виконавчого листа.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 442, п.17.4 розділу ХІІІ перехідних положень ЦПК України ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»- задовольнити частково.

Замінити вибулого стягувача Публічне акціонерне товариство КБ «НАДРА» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» (49089, м. Дніпро, вул.. Автотранспортна, буд. 2, оф. 205 код. ) у виконавчих листах виданих Приморським районним судом м. Маріуполя Донецької області у справі №266/446/13-ц відповідно до рішення Апеляційного суду Донецької області від 19.02.2014 р.

У задоволенні вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про видачу дублікату виконавчих листів та поновлення строку пред`явлення їх до виконання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Шишилін О. Г.