Дата документу 09.12.2021
Провадження №2-о/937/1018/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2021 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі: головуючого - судді Горбачової Ю.В.,

присяжних Горшкової Л.О., Пишненко К.А.,

з секретарем с/з Мироненко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою директора Комунального некомерційного підприємства «Мелітопольський заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради Резніченка Олександра Леонідовича про госпіталізацію у примусовому порядку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в психіатричне відділення чоловіче,

за участю:

прокурора Остратюк Т.В.,

представника заявника ОСОБА_2 ,

особи, стосовно якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, ОСОБА_1

заінтересована особа (дружина ОСОБА_1 ) ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

До Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшла заява Комунального некомерційного підприємства «Мелітопольський заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради, про надання ОСОБА_1 психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що громадянин ОСОБА_1 , 1950 р.н., який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 був доставлений бригадою ШМД, лікар ОСОБА_4 у супроводі працівників поліції та дружини, до комунального некомерційного підприємства «Мелітопольський заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради 07.12.21 р. о 21-50 год. Пацієнт хворіє психічно з 1992р. Захворювання дебютувало з галюцинаторно-параноїдної симптоматики. Надалі багаторазово лікувався у Молочанській психіатричній лікарні та двічі у психіатричному відділенні чолрвічому Мелітопольського закладу з надання психіатричної допомоги з приводу параноїдної шизофренії. Захворювання перебігає безперервно, ремісії неповні, суто медикаментозні. Раніше у стані загострення відмічалися агресивні тенденції. За роки хвороби сформувався стійкий дефект особистості за емоційно-вольовим та психопатоподібним типом. Був визнаний інвалідом II гр. за психічним розладом, враховуючи те, що хворий категорично відмовлявся проходити переогляд, в подальшому був переведений на III групу інвалідності без переогляду. Останнє стаціонарне лікування у Мелітопольському ЗНПД з 28.09.16р. до 30.12.16р. Після виписки з відділення деякий час стан пацієнта залишався задовільним, приймав ПТ під контролем дружини, допомагав дружині у побуті. Зі слів дружини змінився у поведінці протягом останніх 2-х місяців: порушився сон, став дратівливий, пред`являв дружині безглузді претензії. Надалі почав відмовлятися від прийому ПТ, став злісний, розмовляв з уявними людьми, сварився з ними. По ночах не спав, стукав у двері до сусідів, висловлював погрози. Сусіди та дружина неодноразово викликали поліцію та бригаду ШМД, звертались до різноманітних інстанцій, але під час огляду пацієнт заявляв, що на нього «зводять наклеп» та відмовлявся відвідувати психіатра. 07.12.21р. став вкрай агресивним, намагався вибити сусідам двері, на зауваження реагував агресивно, висловлював погрози фізичної розправи. В зв`язку з такою поведінкою бригадою ШМД був доставлений до Мелітопольського ЗНПД та госпіталізований до п/в чоловічого. При надходженні відмовився надати згоду на госпіталізацію та лікування в умовах закладу з надання психіатричної допомоги. Згідно з записом чергового лікаря: при надходженні орієнтований у власній особистості, плутається у місці та поточній даті. Контакт утруднений, на запитання не відповідає, кричить, лається, погрожує дружині та мед. персоналу. Місця не утримується, відмовляється виконувати інструкції. Опирається огляду, кидається на дружину, погрожує сусідам. З`ясувати зміст переживань не виявляється можливим через виражене психомоторне збудження. Критики до свого стану немає. У зв`язку з такою поведінкою бригадою ШМД був доставлений до КНП «Мелітопольский заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР. 07.12.2021р. та госпіталізований до п/в чоловічого, лікарем бригади ШМД ОСОБА_4 був виставлений діагноз: «Шизофренія, загострення». При надходженні відмовився надати усвідомлену письмову добровільну згоду на обстеження та лікування в умовах закладу з надання психіатричної допомоги.

Представник заявника у судовому засіданні заяву підтримала у повному обсязі, просить її задовольнити з підстав, зазначених у заяві.

Особа, стосовно якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_1 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, не бажає лікуватися.

Заінтересована особа ОСОБА_3 у судовому засіданні наполягала на задоволенні заяви.

Суд, вислухавши представника заявника, думку прокурора, яка вважає необхідним задовольнити вказану заяву, думку інших учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає повному задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 339 ЦПК України за умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подаються до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.

Статтею 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «Анатолій Руденко проти України») від 17 квітня 2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 340 ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом.

Згідно з ч. 2 ст. 340 ЦПК України до заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , 1950 р.н., який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 був доставлений бригадою ШМД, лікар ОСОБА_4 у супроводі працівників поліції та дружини, до комунального некомерційного підприємства «Мелітопольський заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради 07.12.21 р. о 21-50 год.

При надходженні ОСОБА_1 відмовився надати усвідомлену письмову добровільну згоду на обстеження та лікування в умовах закладу з надання психіатричної допомоги.

07.12.2021 року був госпіталізований до п/в чоловічого, лікарем бригади ШМД ОСОБА_4 та йому був виставлений діагноз: «Шизофренія, загострення». При надходженні відмовився надати усвідомлену письмову добровільну згоду на обстеження та лікування в умовах закладу з надання психіатричної допомоги.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів Комунального некомерційного підприємства «Мелітопольський заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради від 08.12.2021 року № 01-02/719 встановлено, що ОСОБА_1 страждає на шизофренію, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром, дефект змішаного типу (емоційно-вольовий та психопатоподібний). У зв`язку з наявністю у хворого тяжкого психічного розладу та відсутністю критичної оцінки свого стану, лікування його можливо лише в стаціонарних умовах. Внаслідок чого ОСОБА_1 потребує ; госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку для подальшого нагляду та здійснення адекватного лікування (а.с.2-3).

У зв`язку з викладеним, аналізуючи обставини справи та надавши їм належну правову оцінку, враховуючи висновок лікарів-психіатрів Комунального некомерційного підприємства «Мелітопольський заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, суд вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 342 ЦПК України, залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні, яке підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 12, 258, 263-265, 339-342,430 ЦПК України, ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу", суд

У Х В А Л И В:

Заяву Комунального некомерційного підприємства «Мелітопольський заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради, про надання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 психіатричної допомоги у примусовому порядку задовольнити у повному обсязі.

Госпіталізувати до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , для здійснення адекватного лікування та подальшого нагляду.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги в Мелітопольський міськрайонний суд. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: Ю.В. Горбачова

Присяжні : Л.О. Горшкова

К.А. Пишненко