Провадження №2/523/4341/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2021 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.,

за участю секретаря - Кащавцевої А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду № 15, у місті Одеса, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб без самостійних вимог: Одеської міської ради, Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Пересипський» про усунення перешкоду у користуванні підсобним приміщенням,

ВСТАНОВИВ

І . Зміст вимог та заперечень учасників справи.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами в яких просить зобов`язати відповідача усунути перешкоди у здійснені ним права користування спірним підсобним приміщенням, яке розташоване у дворі будинку АДРЕСА_1 шляхом звільнення приміщення та видачі йому ключів від замка (замків) дверей спірного підсобного приміщення.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 є власником кв. АДРЕСА_2 . Житловий будинок перебуває на балансі КП «Житлово-комунальний сервіс «Пересипський». Разом з квартирами квартиронаймачі даного житлового будинку отримували у користування підсобні приміщення, які розташовані на прибудинковій території та за кожною квартирою було закріплено одне підсобне приміщення, які використовувались для зберігання твердого палива. За твердженням позивача, після придбання ним квартири до нього перейшло право користування одним із підсобних приміщень, розташованих у дворі даного будинку, яким він користувався в період з 1996р. до 2004р. У 2004р. невідомі особи шляхом підробки його підпису заволоділи належною йому на праві власності кв. АДРЕСА_3 . Після розгляду судових справ належну йому на праві власності кв. АДРЕСА_2 було витребувано з чужого незаконного володіння та поновлено реєстрацію його права власності. Як вважає позивач, під час незаконного заволодіння його квартирою, ОСОБА_3 у 2004р. незаконно заволоділа належним йому підсобним приміщенням, а у 2012р. продала його власниці кв. АДРЕСА_4 ОСОБА_4 та згодом було зайнято дочкою останньої ОСОБА_2 , яка продовжує незаконно ним користуватися. При цьому ОСОБА_2 є користувачем власного, окремого, підсобного приміщення. В зв`язку з протиправними діями ОСОБА_2 у нього відсутня можливість користування спірним підсобним приміщенням. Він не в змозі виготовити технічний паспорт на приміщення з метою введення в експлуатацію з оформленням права власності. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав та надала письмові пояснення на позовну заяву в яких зазначив, що у 2008р. ОСОБА_5 придбала у ОСОБА_3 два сараю, які розташовані біля житлового будинку АДРЕСА_1 , в якому був зроблений ремонт, замінені двері, вікна тощо. У 2013р. ОСОБА_5 віддала ОСОБА_1 один із двох сараїв.

Від представника Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради до суду надійшли письмові пояснення в яких зазначено, що нежитлові будівлі та споруди, розташовані у дворі житлового будинку АДРЕСА_1 до комунальної власності не приймались, та, відповідно, не є об`єктами комунальної власності територіальної громади міста. Такі приміщення не перебувають на балансі підприємств або органів Одеської міської ради. ОСОБА_1 , не надано документів, які б давали йому право на передбачу йому підсобних приміщень. Просить відмовити у задоволені позовних вимог.

Від Одеської міської ради, Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Пересипський» не надходило відзиву та/або пояснень на позовні вимоги.

ІІ. Клопотання та інші процесуальні рішення в справі.

Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 06.09.2021р. було відкрито провадження у справі з призначенням розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 16.11.2021р. підготовче провадження було закрито та призначено розгляд справи за участі сторін.

ІІІ. Позиції сторін.

Позивач в призначене судове засідання не з`явився. Направив заяву про підтримання позовних вимог та розгляду справи у його відсутність.

ОСОБА_2 та представник Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради направили заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Одеська міська рада, Комунальне підприємство «Житлово-комунальний сервіс «Пересипський» не забезпечили участь своїх представників у судовому засіданні. Про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Неявка учасників розгляду справи не перешкоджає її розгляду.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, встановив таке.

Матеріалами справи встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 27.06.1996р., посвідченого державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори, реєстровий номер 9-1687, ОСОБА_1 набув право власності на кв. АДРЕСА_2 .

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 06.09.2010р. (справа №2-1127/2010), яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про витребування майна із чужого незаконного володіння, виселення, скасування правовстановлюючих документів на ім`я ОСОБА_6 задоволено, витребувано з незаконного володіння ОСОБА_6 кв. АДРЕСА_2 та поновлено реєстрацію права власності ОСОБА_1 . Виселено ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 з кв. АДРЕСА_2 .

Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 235 від 31.05.2011р. на баланс КП «ЖКС «Пересипський» були передані багатоквартирні житлові будинки, в тому числі і будинок АДРЕСА_1 .

Згідно листа КП «ЖКС «Пересипський» №446/вих від 15.10.2019р. підтверджено перебування житлового будинку АДРЕСА_1 на балансі комунального підприємства. На час передачі (31.05.2011р.) на прибудинковій території знаходяться підсобні приміщення. Будь-якою інформацією щодо будівництва власником кв. АДРЕСА_2 підсобних приміщень комунальне підприємство не володіє. В особовому рахунку, відкритому на ім`я ОСОБА_1 на кв. АДРЕСА_3 підсобне приміщення не значиться. Не значилось в особовому рахунку жодне підсобне приміщення і у попереднього власника кв. АДРЕСА_3 . Дозволи на будівництво підсобних приміщень, у вказаному вище дворі житлового будинку не надавались. Документи, які б підтверджували право власності на підсобні приміщення у дворі будинку АДРЕСА_1 мешканцями не надавались. Із вказаного листа також убачається, що мешканці будинку АДРЕСА_1 використовували підсобні приміщення для зберігання твердого палива. Під час приватизації квартир, мешканці будинку підсобні приміщення не приватизували.

З наданого суду договору, укладеного в простій письмовій формі від 06.06.2008р. убачається, що ОСОБА_5 придбала у ОСОБА_6 сарай.

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні (частина перша і друга статті 4 чинного ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з частиною першою, другою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

За змістом частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Отже, тлумачення статті 391 ЦК України свідчить, що негаторний позов застосовується для захисту права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння коли право власності може бути порушено без безпосереднього вилучення майна у власника. Таким чином положення статті 391 ЦК України підлягають застосуванню лише в тих випадках, коли між сторонами не існує договірних відносин і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі укладеного з позивачем договору. При цьому право на захист в такому випадку належить власнику майна.

Позивачем не доведено та не підтверджено жодним належним та допустимим доказом належність йому на праві власності або на праві користуванні підсобного приміщення, яке розташоване у дворі житлового будинку АДРЕСА_1 , як під час придбання ним квартири у 1996р., так і після витребування її з чужого незаконного володіння. Більш того, під час проведення судом підготовчого судового засідання ОСОБА_1 не зміг пояснити, яке саме підсобне приміщення перебуває у незаконному володінні ОСОБА_2 , зокрема його номер, загальна площа, місце розташування.

За змістом частини першої та другої статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Даних про те, що ОСОБА_1 є забудовником підсобного приміщення суду не надано.

Як встановлено судом, наявні підсобні приміщення у дворі житлового будинку АДРЕСА_1 використовуються ними без оформлення права власності або користування, на власний розсуд.

В зв`язку з чим слід дійти висновку, що наявні підсобні приміщення побудовані без відповідного дозволу на земельній ділянці, яка для цієї мети не відводилася, тобто є самовільними будовами.

Зважаючи на викладене, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не доведені позовні вимоги про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів на підсобне приміщення, яке розташоване у дворі будинку АДРЕСА_1 . Відтак, у задоволені позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.

Суд відхиляє наданий з боку відповідача договір продажу сараю від 06.06.2008р., оскілки такий, в силу частини другої статті 215 ЦК України є нікчемний, тобто є таким, що не породжує будь-яких прав та обов`язків у сторін такого договору.

VІ. Судові витрати.

Згідно ст.141 ЦПК України в зв`язку з відмовою у задоволені позовних вимог питання розподілу судових витрат не вирішується.

Керуючись ст.ст.12,13,76,259,263-265,268, 279 ЦПК України,

ВИРІШИВ

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб без самостійних вимог: Одеської міської ради, Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Пересипський» про усунення перешкоду у користуванні підсобним приміщенням відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення.

Повне рішення суду складено 09 грудня 2021 року.

Суддя