Справа № 548/1448/16-ц
Провадження №2/548/4/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.12.2021 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Миркушіної Н.С.,

за участю секретаря судового засідання Калініченко А.В.,

адвоката Павелка Р.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Хорол у порядку загального позовного провадження клопотання представника позивача про заміну позивача його правонаступником та уточнені позовні заяви представника позивача Хорольської міської ради Полтавської області про стягнення безпідставно збережених (заощаджених) коштів по цивільній справі за об"єднаними позовами Хорольської міської ради Полтавської області до ОСОБА_1 про відшкодування завданих збитків; Хорольської міської ради Полтавської області до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, без заявлення самостійних вимог на стороні позивача - Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області про відшкодування завданих збитків,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Хорольського районного суду Полтавської області з вищевказаним позовом.

Ухвалою судді Хорольського районного суду Полтавської області від 07.10.2016 року відкрито провадження по справі.

Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 01.09.2017 року зупинено провадження у справі.

Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 12.10.2020 року відновлено провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Хорольського районного суду від 09.11.2020 року прийнято уточнену позовну заяву.

Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 11.08.2021 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою суду від 12.10.2021 року відкладено основний судовий розгляд.

Від представника позивача Хорольської міської ради Полтавської області надійшли уточнені позовні заяви про стягнення безпідставно збережених (заощаджених) коштів.

В судовому засіданні представник позивача заявив клопотання про заміну сторони, яке обгрунтоване тим, що на даний час позивач Хорольська міська рада Полтавської області припинила свою діяльністю в зв`язку з реорганізацією, а її правонаступником є Хорольська міська рада Лубенського району Полтавської області. Також просив прийняти до цієї справи уточнені позовні заяви.

В судовому засіданні представник відповідача - адвокат Павелко Р.С. не заперечував проти заміни позивача правонаступником та заперечував проти прийняти до цієї справи уточнених позовних заяв, так яке це не передбачено ЦПК України.

Суд, дослідивши клопотання представника позивача про заміну позивача його правонаступником вважає, що воно підлягає задоволенню, а дослідивши уточнені позовні заяви, вважає, щослід відмовити у їх прийнятті та повернути позивачу з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також у інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Зважаючи на це, в матеріалах справи наявне підтвердження того, що позивач - Хорольська міська рада Полтавської області припинила свою діяльністю в зв`язку з реорганізацією, а її правонаступником є Хорольська міська рада Лубенського району Полтавської області, зазначений учасник справи підлягає заміні.

Представник позивача подав уточнені позовні заяви Хорольської міської ради Полтавської області про стягнення безпідставно збережених (заощаджених) коштів та про зміну підстав позову.

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У відповідності до ч.3, 4 ст.49 ЦПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. Зміна предмета або підстав позову при новому розгляді справи допускається в строки, встановлені частиною третьою цієї статті, лише у випадку, якщо це необхідно для захисту прав позивача у зв`язку із зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання.

Тобто ЦПК України передбачена можливість позивача здійснити лише зміну предмета позову або лише зміну підстав позову.

Практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Верховний Суд в рішенні від 13.03.2018 року у справі №916/1764/17 відзначив, що під підставами позову, які згідно зі ст.49ЦПК може змінити лише позивач, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а не самі по собі посилання позивача на певну норму закону, яку суд може замінити, якщо її дія не поширюється на дані правовідносини. Позивач може змінити або підставу, або предмет позову. Зміна підстав і предмету позову не допускається. Якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності з ЦПК і одночасною відмовою від раніше заявлених вимог.

Верховний Суд в постанові від 01.11.2021 року у справі №405/3360/17 вказав, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи - об`єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову.

Заява про збільшення позовних вимог не є за своєю суттю позовною заявою, оскільки нею змінюється лише предмет або підстава позову.

Водночас подання заяви, якою одночасно змінюється підстава та предмет позову, фактично є пред`явленням нового позову.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, яке складається з двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача.

У первісних позовах предметами позовів є вимога про стягнення несплаченої орендної плати за використання земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, без укладення договору оренди, внаслідок чого позивачем не отримано дохід у зазначеному розмірі у виді неодержаної орендної плати за землю, який за визначенням ст.ст. 1166, 22 ЦК України є збитками у вигляді упущеної вигоди.

В уточнених позовах предметами позовів є вимога про стягнення безпідставно збережених (заощаджених) коштів, які за визначенням ст.1212 ЦК України є стягнення безпідставно набутих коштів.

Тобто в уточнених позовних заявах змінено предмети позову.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує його вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц).

В первісному позові підставами позову є: акти комісії «Про визначення збитків власнику землі», рішення Позивача «Про затвердження рішення комісії про визначення збитків у сфері земельних відносин».

В уточнених позовах підставами позовів є: розрахунки безпідставно збережених (заощаджених) коштів.

Тобто, в уточнених позовних заявах змінено окрім предметів позовів також і підстави позовів.

При цьому при поданні вказаних заяв (клопотань) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

Верховний Суд в постанові від 01.11.2021 року у справі №405/3360/17 вказав, що наслідком відмови у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог є повернення такої заяви позивачу.

Водночас, пунктом 6 частини першої статті 353 ЦПК України визначено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).

Якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права) (частина дев`ята статті 10 ЦПК України).

У справі «Скорик проти України» від 08 січня 2008 року Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава має гарантувати, що особи, які знаходяться під її юрисдикцією, мають право у апеляційних судах на основні гарантії, передбачені статтею 6 Конвенції. Мають бути враховані особливості провадження, що розглядається, та сукупність проваджень, що здійснювались у відповідності з національним правопорядком, а також роль апеляційного суду у них.

Таким чином, апеляційне провадження є важливою процесуальною гарантією захисту прав і охоронюваних законом інтересів осіб, які брали участь у розгляді справи у випадках та порядку, встановлених ЦПК України.

Зважаючи на те, що процесуальним наслідком відмови у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог є повернення такої заяви, яка, у свою чергу, може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до вимог пункту 6 частини першої статті 353 ЦПК України, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що на ухвалу суду про відмову у прийняті заяви про збільшення позовних вимог може бути подана апеляційна скарга окремо від рішення суду.

Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку про необхідність відмови у прийнятті уточнених позовних заяв та їх поверненні позивачу.

Керуючись ст.49 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Задоволити клопотання представника позивача про заміну позивача його правонаступником за об"єднаними позовами Хорольської міської ради Полтавської області до ОСОБА_1 про відшкодування завданих збитків; Хорольської міської ради Полтавської області до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, без заявлення самостійних вимог на стороні позивача - Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області про відшкодування завданих збитків.

Замінити позивача Хорольську міську раду Полтавської області його правонаступником Хорольською міською радою Лубенського району Полтавської області у справі № 548/1448/16-ц.

Відмовити у прийнятті уточнених позовних заяв представника позивача Хорольської міської ради Полтавської області про стягнення безпідставно збережених (заощаджених) коштів до справи за об"єднаними позовами Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області до ОСОБА_1 про відшкодування завданих збитків; Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, без заявлення самостійних вимог на стороні позивача - Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області про відшкодування завданих збитків.

Повернути позивачу уточнені позовні заяви представника позивача Хорольської міської ради Полтавської області про стягнення безпідставно збережених (заощаджених) коштів.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Відповідно до пп.15.5 п.15розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України,до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Хорольський районний суд Полтавської області.

Повний текст судового рішення складено 09.12.2021 року.

Суддя: Н.С.Миркушіна