Справа № 2-7420/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2021 року м.Рівне

Суддя Рівненського міського суду Бердій М.А., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та про розподіл спільного сумісного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та про розподіл спільного сумісного майна подружжя.

27 січня 2021 року ОСОБА_1 подала суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження будь-яким чином на користь третіх осіб, вносити до статутного капіталу юридичних осіб, вчиняти будь-які реєстраційні дії пов`язані з подальшим переходом прав власності (реєстрацію прав власності, інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого іншого відчуження чи обтяження, тощо), на наступне нерухоме майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 та складається з житлового будинку, житловою площею 101,2 кв.м., загальною площею 155,9 кв.м., вхідного ганку (літ.»а»), балкону (літ. «а1»), гаража (літ.»Б-1»), погребу (літ.»Пг/Б-1»), огорожі (№1), воріт (№2), хвіртки (№3), замощення (літ. «I»), земельні ділянки місця розташування: кадастровий номер :01:054:0835, площею 0,0495 га. Окрім того просить заборонити суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно (державним реєстраторам прав на нерухоме майно; виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, державним та приватним нотаріусам) вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо об`єкту нерухомого майна житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 та складається з житлового будинку, житловою площею 101,2 кв.м., загальною площею 155,9 кв.м., вхідного ганку (літ. «а»), балкону (літ. «а1»), гаража (літ. «Б-1»), погребу (літ. «Пг/Б-1»), огорожі (№1), воріт (№2), хвіртки (№3), замощення (літ. «I»), земельні ділянки місця розташування: кадастровий номер :01:054:0835, площею 0,0495 га.

В обґрунтування заяви вказує, що на даний час право власності на нерухоме майно та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 визнано за ОСОБА_2 а отже він безперешкодно зможе розпорядитись зазначеним майном, що може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову.

Згідно ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Цивільно-процесуальним законодавством України передбачено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Поруч із цим, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Відповідно до ч.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається з матеріалів справи, нерухоме майно, про заборону вчинення дій щодо якого подано заяву ОСОБА_1 , було предметом спору у справі 569/12710/17.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 20 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_5 про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння позов задоволено та визнано право власності ОСОБА_2 на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , витребувано на його користь із чужого незаконного володіння ОСОБА_4 , а також витребувано на його користь земельну ділянку кадастровий номер: :01:054:0835, площею 0,0495 га за адресою: АДРЕСА_1 з чужого незаконного володіння ОСОБА_6 .

Постановою Рівненського апеляційного суду від 20 серпня 2019 року вказане рішення залишене без зміни.

Постановою Верховного Суду від 24 червня 2020 року рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20 березня 2019 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 20 серпня 2019 року залишено без зміни та відновлено дію рішення суду першої інстанції.

Стаття 18 ЦПК України закріплює принцип обов`язковості судових рішень,який передбачає,що судові рішення,що набрали законної сили,обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ,організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках,встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України,-і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конституції України, відповідно до ч.4 ст.41 якої, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Відповідно до ст.317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном на власний розсуд.

Статтею 321 ЦК України встановлена заборона протиправного позбавлення чи порушення цього права, або обмеження у його здійсненні.

Таким чином, наявність заборон на домоволодіння і земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на які визнані в судовому порядку за ОСОБА_2 порушують його законні права власника.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Жодних доказів того, що відповідач ОСОБА_2 має намір реалізувати спірне майно, а невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду заявником до суду не подано.

Суд враховує, що саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження їх доказами згідно зі ст.81 ЦПК, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

За вказаних обставин суд не знаходить підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та про розподіл спільного сумісного майна подружжя відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду (відповідно до п.п. 15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147 - VIII від 03 жовтня 2017 року).

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним Кодексом України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя Рівненського

міського суду М.А.Бердій