Дата документу 08.12.2021 Справа № 554/5130/21
Номер провадження № 2/554/2246/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючої судді Материнко М.О.,

за участю секретаря судового засідання - Сальної Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтава Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ягуніна Оксана Валеріївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

28.05.2021 року представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтава Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ягуніна Оксана Валеріївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтава Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ягуніною Оксаною Валеріївною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису №3467, виданого 02.07.2020 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, за яким було стягнуто з позивача за Кредитним договором № від 14.06.2012 р., укладеним з ТОВ «ОТП Кредит», ПАТ «ОТП Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Факторингу від 24.03.2017 р. є ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору Факторингу від 28.12.2018 р. є ТОВ «Фінансова компанія управління активами», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору факторингу від 09.07.2020 р. є ТОВ «Фінпром Маркет», грошові кошти у сумі 16 682, 40 грн.

Позивач вважає, що виконавчий напис №3467 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем було вчинено з порушенням норм чинного законодавства, у зв`язку з чим є підстави визнати його таким, що не підлягає виконанню виходячи з наступного.

Вчинивши виконавчий напис, нотаріус після закінчення строку звернення про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнув заборгованість, тоді як з дня виникнення у кредитора права вимоги минуло більше ніж три роки.

Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості.

З часу відступлення права вимоги за кредитним договором жодного повідомлення, додаткових вимог позивачу не надсилали, приватний нотаріус не перевіряв наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушення, що призводить до порушення процедури вчинення напису.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, правом на подання відзиву не скористався.

В судове засідання третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович не з`явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином.

В судове засідання третя особа державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтава Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ягуніна Оксана Валеріївна не з`явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином, представник Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтава Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Виходячи з положень ч. 3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи, що від відповідача не надійшло повідомлення про причини неявки, від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив про заочний розгляд справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 14.06.2012 р. позивач уклад Кредитний договір № з ТОВ «ОТП Кредит», ПАТ «ОТП Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Факторингу від 24.03.2017 р. є ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору Факторингу від 28.12.2018 р. є ТОВ «Фінансова компанія управління активами», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору факторингу від 09.07.2020 р. є ТОВ «Фінпром Маркет».

Державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтава Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ягуніною Оксаною Валеріївною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису №3467, виданого 02.07.2020 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, за яким було стягнуто з позивача за Кредитним договором № від 14.06.2012 р., укладеним з ТОВ «ОТП Кредит», ПАТ «ОТП Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Факторингу від 24.03.2017 р. є ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору Факторингу від 28.12.2018 р. є ТОВ «Фінансова компанія управління активами», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору факторингу від 09.07.2020 р. є ТОВ «Фінпром Маркет», грошові кошти у сумі 16 682, 40 грн. за період з 23 березня 2017 року по 22 липня 2020 р.

При вирішенні справи суд керується наступним.

Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» (в редакції на час виникнення правовідносин) та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом законодавства станом на час вчинення оскаржуваного виконавчого напису був, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (далі Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів передбачено в Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Главі 16 Порядку.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»).

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29.03.2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19) та постанови від 15.01.2020 року № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19).

Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 (Перелік документів) передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченою угодою, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються, зокрема, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Згідно з пунктами 3.1, 3.2 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Тобто строк для звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису безпосередньо пов`язаний із позовною давністю, встановленою Цивільним кодексом України. Таким чином, загальний строк для такого звернення становить три роки незалежно від суб`єктного складу сторін правовідносин, а якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено іншу позовну давність, виконавчий напис видається у межах цього строку. Таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду за результатами розгляду справи № 916/3006/17.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172.

Отже, в основі вчинення вказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності наявної заборгованості.

Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору щодо її розміру, строку, за який вона нарахована тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж стовідсотково підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі (висновок Верховного Суду у постанові від 05.03.2018 року, справа № 756/11960/15-ц).

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню з огляду на наступне.

Нотаріусом під час вчинення оспорюваного виконавчого напису про стягнення заборгованості на користь відповідача не було дотримано всіх вимог, передбачених Порядком вчинення нотаріальних дій, так як не доведено, що позивач отримував від Товариства з обмеженою відповідальністю є ТОВ «Фінпром Маркет» вимогу щодо погашення заборгованості. Крім того, сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу з метою вчинення виконавчого напису не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого, а тому, суд бере до уваги те, що позивач був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості, у зв`язку з чим не міг як оспорити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», так само і виконати їх, що, в свою чергу, не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення, яку позивач не визнає та заперечує проти наявності такого розміру заборгованості, що також може свідчити про відсутність безспірності вимог до боржника.

Також суд вважає, що нотаріус вчинив оспорюваний виконавчий напис після закінчення строку звернення про стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки з дати появи у відповідача як кредитора права вимоги минули більше 3 років.

Таким чином, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд вважає, що матеріалами справи не доведено, що боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, виконавчий напис вчинено після закінчення строку звернення про стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому суд вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням норм законодавства.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтованими та доведеними, і такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення на його користь судових витрат у виді судового збору суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В зв`язку з задоволенням основної вимоги, на підставі ст.141 ЦПК України, задоволенню підлягає вимога про стягнення судових витрат по сплаті судового збору з відповідача в розмірі 1362 грн., яка складається з судового збору в сумі 908 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 9, 10, 12-13, 18, 81, 141, 247, 263-265, 272, 353, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтава Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ягуніна Оксана Валеріївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №3467, виданий 02.07.2020 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, за яким було стягнуто з позивача за Кредитним договором № від 14.06.2012 р., укладеним з ТОВ «ОТП Кредит», ПАТ «ОТП Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Факторингу від 24.03.2017 р. є ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору Факторингу від 28.12.2018 р. є ТОВ «Фінансова компанія управління активами», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору факторингу від 09.07.2020 р. є ТОВ «Фінпром Маркет», грошові кошти у сумі 16 682, 40 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», на користь ОСОБА_1 , судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.О. Материнко