СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-з/759/45/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Петренко Н.О., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення грошової компенсації,

В С Т А Н О В И В:

19.06.2020р. позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації за Ѕ частину вартості Mercedes-Benz, Е 220 CDI, д/н НОМЕР_1 в розмірі 139 930,50 грн.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 26.06. 2020 р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

08.02.2021р. позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на Ѕ частину автомобіля Mercedes-Benz, Е 220 CDI, д/н НОМЕР_1 та заборонити вчиняти певні дії щодо відчуження вказаного транспортного засобу на час розгляду цивільної справи і до набрання законної сили рішення суду.

В обгрунтування заяви посилався на те, що спірним авто користується тільки ОСОБА_2 та своїми діями незаконно перешкоджає у володінні спільним транспортним засобом, постало питання щодо подачі до суду заяви про забезпечення позову, адже до винесення судового рішення автомобіль Mercedes-Benz, Е 220 CDI, д/н НОМЕР_1 може бути проданий або розібраний на запчастини, а тому виникає загроза унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.06.2018р. зокрема визнано право власності по Ѕ частині за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені у ст. 150 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

До заяви не надані дані про те, що майно, на яке просить позивач накласти арешт належить відповідачу на даний час та про те, що є реальна небезпека реалізації вказаного майна, що унеможливить виконання рішення суду в майбутньому.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в даному випадку не доведено, що невжиття забезпечення позову може істотно ускладнити (унеможливити) виконання рішення суду, оскільки не надано належних доказів, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.151-153, 293 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення грошової компенсації.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту підписання її суддею.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.О.Петренко