Справа №359/3838/20
Провадження №2/359/546/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

за участю секретаря судового засідання Коробова О.П.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

за участю відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», про стягнення матеріальної шкоди,

встановив:

1. Виклад доводів пред`явленого позову.

1.1. В травні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом та посилається на те, що вона є власницею автомобіля марки «Тoyota Prius», номерний знак НОМЕР_1 . 20 грудня 2019 року о 15 годині 30 хвилин ОСОБА_2 , керуючи власним автомобілем, допустив зіткнення з автомобілем позивача. Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений задній бампер автомобіля марки «Тoyota Prius», номерний знак НОМЕР_1 . Відповідач попросив ОСОБА_1 не викликати поліцію для оформлення дорожньо-транспортної пригоди та склав розписку, в якій ОСОБА_2 визнав себе винним та зобов`язався відшкодувати позивачу грошові кошти в розмірі 500 доларів США до 10 квітня 2020 року. Однак відповідач ухиляється від добровільного відшкодування заподіяної матеріальної шкоди та сплати грошових коштів у вказаному розмірі.

1.2. Тому ОСОБА_1 просила суд стягнути з ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі, еквівалентному 500 доларам США станом на день ухвалення судового рішення.

2. Інформація про рух цивільної справи.

2.1. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 3 червня 2020 року (а.с.10-11) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

2.2. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 16 липня 2020 року (а.с.41-42) АТ «Страхова група «ТАС» була залучена до участі у розгляді цивільної справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

2.3. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 17 серпня 2020 року (а.с.48) було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

3. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову.

3.1. У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала позов та наполягала на його задоволенні.

3.2. ОСОБА_2 не визнав позов та заперечував проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень він посилався на те, що розмір матеріальної шкоди є завищеним. Крім того, станом на день дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в АТ «Страхова група «ТАС». Тому ОСОБА_2 просить суд відмовити у задоволенні позову.

3.3. Представник АТ «Страхова група» не з`явився у судове засідання. Він у встановленому порядку повідомлявся про час та місце розгляду цивільної справи.

4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

4.1. ОСОБА_1 є власницею автомобіля марки «Toyota Prius», номерний знак НОМЕР_1 . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 (а.с.82).

4.2. Зі змісту розписки, складеної ОСОБА_2 (а.с.4), вбачається, що 20 грудня 2019 року о 15 годині 30 хвилин сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був пошкоджений задній бампер автомобіля позивача.

4.3. Спірні правовідносини регулюються одночасно главою 82 «Відшкодування шкоди» підрозділу 2 «Недоговірні зобов`язання» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.

5.1. Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

5.2. Згідно з ч.2 ст.22 ЦК України майнова шкода полягає у втратах, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

5.3. Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкода, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

5.4. Згідно з пп.33.1.4 п.33.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.

5.5. Відповідно до пп.37.1.3 п.37.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

5.6. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

5.7. Відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

5.8. Згідно з ч.2 ст.78, ч.1 ст.79 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

6.1. Зі звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу, №384/09-20 від 21 вересня 2020 року (а.с.51-69) вбачається, що вартість матеріальної шкоди, заподіяної ОСОБА_1 у зв`язку з пошкодженням автомобіля марки «Toyota Prius», номерний знак НОМЕР_1 , становить 11471 гривню 71 копійку. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України ОСОБА_2 не подав жодного доказу на спростування достовірності вказаного письмового доказу.

6.2. Зокрема, у судовому засіданні, яке проводилось 18 листопада 2020 року, головуючий роз`яснив відповідачу, що він має право заявити клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи або подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. З метою забезпечення вжиття ОСОБА_2 вказаних процесуальних заходів судом було оголошено перерву у розгляді цивільної справи. Однак у судовому засіданні, яке проводилось 28 січня 2021 року, відповідач повідомив про те, що він не бажає ані заявляти клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи, ані подавати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Крім того, розписка, складена ОСОБА_2 (а.с.4), в частині визначен-ня матеріальної шкоди в розмірі 500 доларів США також є недопустимим доказом в розумінні ст.78 ЦК України.

6.3. Речення «Я, ОСОБА_2 , визнаю, що спричинив пошкод-ження автомобілю «Тойота Пріус», НОМЕР_1 » та «Зобов`язуюсь компенсувати збитки», що містяться в розписці, складеній відповідачем (а.с.4), свідчать про те, що ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Seat Ibiza», всупереч пп.«б» п.2.3, п.13.1 ПДР України не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем марки «Toyota Prius», номерний знак НОМЕР_1 , що рухався попереду. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що дорожньо-транспортна пригода сталась також з вини ОСОБА_1 .

6.4. Ці обставини переконливо свідчать про те, що виключно у ОСОБА_2 виник обов`язок відшкодувати позивачу матеріальну шкоду в розмірі 11471 гривні 71 копійки. Дійсно, в матеріалах цивільної справи міститься поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу (а.с.40), зі змісту якого вбачається, що станом на день дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією автомобіля марки «Seat Ibiza», була застрахована в АТ «Страхова група ТАС». Однак ні ОСОБА_1 , ні відповідач не повідомили страхову компанію та органи поліції про дорожньо-транспортну пригоду. Тому АТ «Страхова група «ТАС» позбавлена можливості перевірити причини та обставини виникнення дорожньо-транспортної пригоди. Згідно з п.37.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказана обставина є безумовною підставою для відмови у виплаті позивачу страхового відшкодування. Тому суд критично оцінює посилання ОСОБА_2 на те, що обов`язок відшкодування матеріальної шкоди виник не у нього, а у АТ «Страхова група «ТАС». Такі доводи відповідача не узгоджуються з вимогами чинного законодавства.

6.5. ОСОБА_2 відмовляється добровільно відшкодувати позивачу заподіяну ним матеріальну шкоду.

6.6. З огляду на це суд вважає, що з метою відновлення порушеного права позивача належить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 11471 гривні 71 копійки.

7. Розподіл судових витрат.

7.1. Відповідно до ч.1, п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До таких витрат належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

7.2. Згідно з ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

7.3. ОСОБА_1 витратила грошові кошти в розмірі 840 гривень 80 копійок на оплату судового збору та грошові кошти в розмірі 1500 гривень на проведення експертизи. Ці обставини підтверджуються квитанціями (а.с.1, 81). Пред`явлений нею позов задоволений.

7.4. З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 840 гривень 80 копійок та витрати на проведення експертизи в розмірі 1500 гривень.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», про стягнення матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 11471 гривні 71 копійки, витрати на оплату судового збору в розмірі 840 гривень 80 копійок та витрати на проведення експертизи в розмірі 1500 гривень.

Повний текст рішення суду складений 8 лютого 2021 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець