Провадження № 2/641/2082/2021 Справа № 641/4393/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Ященко С.О.,

за участю секретаря судового засідання Шелудченко В.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові за правилами загального позовного провадження цивільну справу № 641/4393/21

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк", приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Дмитро Вячеславович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Тетяна Іванівна

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до ТОВ "Вердикт Капітал", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк", приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Дмитро Вячеславович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Тетяна Іванівна, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Секістової Т. І., вчинений 24.09.2020 року, реєстраційний № 1328, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Вердикт Капітал" грошової суми.

В обґрунтування позову зазначає, що постановою приватного виконавця Кудряшова Д.В. від 25.10.2020 року відкрито виконавче провадження № 63408415 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Вердикт Капітал" грошової суми боргу на підставі виконавчого напису № 1328, вчиненого 24.09.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секітовою Т.І. Позивач вважає, що виконавчий напис є незаконним та відповідно таким, що не підлягає виконанню. Правовою підставою для вчинення зазначеного виконавчого напису був кредитний договір, укладений між ОСОБА_1 та АТКБ "Приватбанк", та який вже був предметом судового розгляду, за наслідками якого винесено чинне судове рішення. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 02.03.2015 року по цивільній справі № 641/10653/14-ц задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , скасовано рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.12.2014 року та ухвалене нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову ПАТ КБ "Приват Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вказаним рішенням від 02.03.2015 року було встановлено факт погашення ОСОБА_1 заборгованості по картковому рахунку, а також порушення КБ "Приватбанк" строків позовної давності. Нотаріус, вчиняючи виконавчий напис, мав обов`язок перевірити і впевнитися у безспірності вимог кредитора. Крім того, право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Також позивач вказує на те, що він кілька разів письмово звертався до приватного нотаріуса Секітової Т.І., однак остання на його запити ніяким чином не відреагувала.

16.07.2021 року на адресу суду від ТОВ "Вердикт Капітал" надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позовних вимог заперечує в повному обсязі.

В обґрунтування заперечень зазначає, що вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі факт подання документів стягувачем не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Нотаріусу для вчинення виконавчого напису відповідачем були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, а зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість можна вважати безспірною, оскільки позивач у своєму позові не зазначив жодної обставини, яка б свідчила про протилежне. В обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Крім того, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

24.09.2021 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначає, що відзив відповідача не містить конкретних заперечень, та зміст поданого відзиву свідчить про те, що відповідач цілком погоджується із доводами, викладеними позивачем у позовній заяві.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.06.2021 року задоволено клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору, відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження. Цією ж ухвалою задоволено клопотання позивача про витребування доказів

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.06.2021 року позивачу повернуто його заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.09.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Додатково пояснив, що у 2006 році мав намір взяти споживчий кредит ВАТ "Родовід Банк" для купівлі меблів, однак був ошуканий шахраями, кредитні кошти та меблі не отримав. В подальшому по данному факту його викликати для допиту у якості свідка по кримінальному провадженню.

Представник відповідача ТОВ "Вердикт Капітал" в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив.

Третя особа - приватний нотаріус Секістова І.І. в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі.

Третя особа - приватний виконавець Кудряшов Д.В. в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив.

Третя особа - АТ КБ "Приватбанк" в судове засідання представника не направив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно копії кредитного договору № 2006-000020ФО194С від 12.11.2006 року встановлено, що між ВАТ "Родовід Банк" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, згідно якого банк надав ОСОБА_1 10771,34 грн., а позичальник зобов`язався повернути банку кредит у розмірі 10771,34 грн. у строк до 12.11.2018 року, а також сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, в порядку, на умовах та у строки, що встановлені цим договором.

Приватним нотаріусом КМНО Секістовою Т.І. 24.09.2020 року на підставі заяви ТОВ "Вердикт Капітал" вчинено виконавчий напис № 1328 щодо звернення стягнення з ОСОБА_1 за кредитним договором № 2006-000020ФО194С від 12.11.2006 року, укладеним з ПАТ "Родовід Банк", правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ "Вердикт Капітал", заборгованості за кредитним договором № 2006-000020ФО194С від 12.11.2006 року за період з 04.07.2019 року по 11.03.2020 року у розмірі 19608,36 грн., а саме: 9515,34 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 4194,30 грн. - прострочена заборгованість за комісією, 10348,70 грн. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 768,51 грн. - строкова заборгованість за комісією, 3815,40 - строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 02.03.2015 року в задоволенні позову ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 05.04.2006 року відмовлено.

Таким чином, між сторонами склались правовідносини щодо стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, що регулюються нормами Закону України «Про нотаріат».

За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Вчиняючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік).

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ цього Порядку).

Так, згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Постановою Кабінету Міністрів № 622 від 26.11.2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення.

Таким чином, постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 набрала законної сили 22.02.2017 року, а тому п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» також втратив чинність з цього дня.

З викладеного вбачається, що Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року, у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І., стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів, укладених між позивачем та банком у електронній формі.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) та у постанові від 02 липня 2019 року по справі № 916/3006/17 (провадження № 12-278гс18) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс 17, постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 207/1587/16, постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 308/11193/16-ц та постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №201/11696/16-ц.

Приписами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частинами 1, 2 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд зазначає, що виконавчий напис № 1328 від 24.09.2020 року вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованості за кредитним договором № 2006-000020ФО194С від 12.11.2006 року у розмірі 19608,36 грн., на примірнику кредитного договору, який нотаріально не посвідчено, що є порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Щодо доводів позивача про те, що ним було погашено кредит за кредитним договором б/н від 05.04.2006, укладеним між позивачем та АТ КБ "Приватбанк", що підтверджуєтьмя рішенням апеляційного суду Харківської області, то суд зазначає, що приватним нотаріусом Секістовою Т.І. вчинено виконавчий напис № 1328 від 24.09.2020 року про звернення стягнення за кредитним договором № 2006-000020ФО194С від 12.11.2006 року, укладеним з ВАТ "Родовід Банк", а не АТ КБ "Приватбанк".

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що виконавчий напис № 1328 від 24.09.2020 року вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованості за кредитним договором № 2006-000020ФО194С від 12.11.2006 року у розмірі 19608,36 грн. з порушенням вимог Закону України "Про нотаріат", Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, а тому наявність підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» наголошується, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, а в п.58 рішення Європейського суд у справі «Серявін та інші проти України» зазначається про те, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті… Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

З огляду на викладене, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши всі доводи і заперечення сторін, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.06.2021 року позивачу відстрочено сплату судового збору за подання заяви до ухвалення рішення по суті. Оскільки позов задоволено у повному обсязі, то судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 908 грн. підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" на користь держави.

Керуючись ст. ст. 4, 10-13, 76-81, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити повністю.

Визнати виконавчий напис № 1328 від 24.09.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" заборгованості за кредитним договором № 2006-000020ФО194С від 12.11.2006 року, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" на користь держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" (адреса місцезнаходження: вул. Кудрявський узвіз, 5Б, м. Київ, код 36799749).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (адреса місцезнаходження: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, код 14360570).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Дмитро Вячеславович (адреса місцезнаходження: вул. Університетська, 33, офіс 7, м. Харків).,

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Тетяна Іванівна (адреса місцезнаходження: вул. Тургенєвська, 32а, офіс 7, м. Київ).

Повний текст рішення складено 09.12.2021 року.

Суддя С. О. Ященко