Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2021 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Едера П. Т.

секретаря с/з Репети К. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,-

в с т а н о в и в:

07 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Львова із заявою про видачу обмежувального припису, у якій просить суд видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , 1985 року народження, РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Шевченківським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 09.10.2001, що фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на строк 6 (шість) місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав відносно ОСОБА_1 , 1985 року народження, РНОКПП НОМЕР_3 , Айдікартка 4652 серія 005855350, видана 15.03.2021: заборонити ОСОБА_2 наближатися ближче ніж на 100 (сто) метрів до місця фактичного проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ; заборонити ОСОБА_2 наближатися ближче ніж на 100 (сто) метрів до місць частого відвідування ОСОБА_1 за наступними адресами: АДРЕСА_3 (місце роботи), АДРЕСА_4 (місце роботи), АДРЕСА_5 (місце роботи), АДРЕСА_6 (місце роботи), АДРЕСА_7 (місце роботи); заборонити ОСОБА_2 особисто, чи/або через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її в будь-який спосіб та спілкуватися з нею; заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори (у тому числі надсилати смс-повідомлення тощо) з ОСОБА_1 чи/або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб.

Свої вимоги мотивує тим, що 09.04.2019 рішенням Шевченківського районного суду м. Львова, що набрало законної сили, шлюб між ОСОБА_1 (на час розірвання шлюбу ОСОБА_3 ) та ОСОБА_2 , актовий запис № 364, розірвано. Від шлюбних відносин є діти: Ратмір-Оскар, 2010 року народження, ОСОБА_4 , 2015 року народження, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом з тим, незважаючи на факт розірвання шлюбу, ОСОБА_2 (далі заінтересована особа чи кривдник) вчиняє щодо ОСОБА_1 (далі заявник), які характеризуються переслідуванням за місцем її проживання та проживання неповнолітніх дітей, відповідно. Крім цього, заінтересована особа здійснює заявнику телефонні дзвінки та веде при цьому розмови з висловлюваннями, що мають ознаки погроз щодо її особи з використанням нецензурної лайки.

З приводу протиправної поведінки заінтересованої особи щодо проявів домашнього насильства відносно заявника зафіксовано звернення останньої до Відділу поліції № 4 Львівського районного управління поліції ГУНП у Львівській області. В ході розгляду звернення відносно заінтересованої особи складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (домашнє насильство). Окрім цього, мають місце відеофіксування факту насильства з боку заінтересованої особи відносно заявника.

14.08.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Із обставин справи встановлено, що 13.08.2021 близько 23:40 год. за адресою: м. Львів, вул. Грінченка, 6, біля під`їзду № 8, колишній чоловік ОСОБА_2 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_1 , а саме декілька ударів в область голови. Із Виписки з медичної картки хворого № 24741, заявнику ОСОБА_1 заподіяно тілесні ушкодження, що потребують медичного лікування.

31.08.2021 матеріали кримінального провадження за № 0001051 з обвинувальним актом направлено до Шевченківського районного суду м. Львова для розгляду (справа № 466/8150/21).

Відтак, всі вищевказані дії з боку заінтересованої особи по відношенню до заявниці мають ознаки домашнього насильства, а відтак потребують вжиття заходів щодо збереження життя та здоров`я, як особи, постраждалої від домашнього насильства та заходів для неповторення домашнього насильства, попередження настання тяжких наслідків.

Заявник вважає, що до заінтересованої особи необхідно застосувати обмежувальний припис з метою забезпечити дієвий та ефективний спосіб захисту від недопущення повторних випадків вчинення домашнього насильства щодо заявника.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилась, про день, час та місце розгляду повідомлялась належним чином, причини неявки невідомі.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду заяви.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України, неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, приходить висновку, що заява про видачу обмежувального припису підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно з положеннями п. 5 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема: особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти.

Положеннями ст. 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 цього Закону, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа.

Положеннями ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Судом встановлено, що згідно рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 09 квітня 2019 року шлюбу між заявником ОСОБА_6 та заінтересованою особою ОСОБА_2 розірвано. Рішення набрало законної сили 10 травня 2019 року (а. с. 11).

Від шлюбних відносин у заявника та заінтересованої особи є діти: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із матеріалів справи встановлено, що заявник неодноразово зверталась із заявами до Шевченківського відділу поліції ГУНП у Львівській області, Відділу поліції № 4 Львівського районного управління ГУНП у Львівській області щодо неправомірної поведінки заінтересованої особи, в ході розгляду якого складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а. с. 12, 13).

14.08.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України (а. с. 9).

Із Виписки з медичної картки хворого № 24741, заявнику ОСОБА_1 заподіяно тілесні ушкодження, що потребують медичного лікування (а. с. 10).

Щодо неправомірних дій заінтересованої особи відносно заявника, останньою до матеріалів справи долучено диск із фіксуванням факту насильства (а. с. 8, 14).

Таким чином, суд вважає доведеним факт, що заінтересована особа ОСОБА_2 вчиняє домашнє насильство відносно заявника ОСОБА_1 , та є високою вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалих осіб, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис.

З врахуванням практики Європейського Суду з прав людини, суд вважає, що вжиті заявником розумні заходи для її захисту та покарання винного не надали очікуваного результату, а тому обмежувальний припис є належним та допустимим способом захисту прав заявника.

За статтею 3 Європейської Конвенції, Україна має зобов`язання захистити громадян від нелюдського і принизливого поводження і ставлення шляхом вжиття заходів для забезпечення того, щоб особи не піддавалися такому поводженню, включаючи нелюдське і принизливе поводження зі сторони інших осіб (не представників держави). Такі заходи повинні передбачати ефективний захист і включати кроки по попередження нелюдського та принизливого ставлення про яке влада знала чи повинна була знати.

У рішенні Європейського Суду по справі Опуз проти Туреччини (Ориг V. Тигкеу, по. 33401/02, 09.06.2009) суд дав характеристику зобов`язань держави у зв`язку з насильством в сім`ї, визнавши серйозність домашнього насильства в Європі та підкресливши серйозність, з якою держави повинні вживати відповідних заходів з метою протидії цьому порушенню прав людини. У своєму рішенні Суд підкреслив, що насильство в сім`ї не є приватною чи сімейною справою, але є проблемою, яка зачіпає суспільні інтереси, що в свою чергу вимагає ефективних дій з боку держави. Суд також вказав, що недостатньо мати закони щодо протидії домашньому насильству, більш важливим є наявність ефективних механізмів їх реалізації.

Суд погоджується із доводами заявника, що саме наведені у заяві заходи обмежувальних приписів будуть забезпечувати дієвий та ефективний захист від кривдника, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 1, 3, 21, 24, 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст. ст. 2, 81, 258, 259, 263-265, 268, 350-2, 350-6 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

заяву ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису - задовольнити.

Видати обмежувальний припис, яким заборонити ОСОБА_2 , 1985 року народження, РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Шевченківським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 09.10.2001, що фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відносно ОСОБА_1 , 1985 року народження, РНОКПП НОМЕР_3 , ID-картка 4652 серія НОМЕР_4 , видана 15.03.2021, протягом 6 (шести) місяців:

- заборонити ОСОБА_2 наближатися ближче ніж на 100 (сто) метрів до місця фактичного проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ;

- заборонити ОСОБА_2 наближатися ближче ніж на 100 (сто) метрів до місць частого відвідування ОСОБА_1 за наступними адресами: АДРЕСА_3 (місце роботи), АДРЕСА_4 (місце роботи), АДРЕСА_5 (місце роботи), АДРЕСА_6 (місце роботи), АДРЕСА_7 (місце роботи);

- заборонити ОСОБА_2 особисто, чи/або через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її в будь-який спосіб та спілкуватися з нею;

- заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори (у тому числі надсилати смс-повідомлення тощо) з ОСОБА_1 чи/або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб.

Допустити рішення суду до негайного виконання.

Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Копію рішення направити до ВП №1 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області для взяття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на профілактичний облік.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя П. Т. Едер