Справа № 674/988/19
Провадження № 2/674/23/21
05 лютого 2021 року м.Дунаївці
Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі:
головуючої судді Шафіковаа Ю. Е.
за участю секретаря Проценко Л.В.,
В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що 04.02.2019 року вона придбала транспортний засіб Volkswagen Passat B-6 2006 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , який 07.02.2019 року ввезено в Україну та поміщено у митний режим імпорту.
В результаті ДТП позивачу було завдано матеріальні збитки у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу.
Згідно постанови Хмельницького міськрайонного суду від 27.03.2019 року винуватцем вищезазначеної дорожньо - транспортної пригоди є ОСОБА_2 , відповідальність якого на дату ДТП була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів №АМ 4971306. Відповідно до полісу страхова сума на одного потерпілого становить: за шкоду заподіяну майну - 100 000 грн.
Після настання страхового випадку позивач зверталась до страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування, однак на день постановлення рішення коштів так і не отримала.
Ухвалою суду від 01 липня 2019 року справу прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження.
В судове засідання позивач та її представник не з`явились, від представника позивача надійшла до суду заява про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивача, позов підтримав. Проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, відзиву на позовну заяву не подав, а тому суд в порядку ст. 280 ЦПК України, вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.
У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує позивач.
У зв"язку з неявкою в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст.247ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, вважає що позовні вимоги підлягають до задоволення частково.
Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленомуцим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чиінтересів.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, порушення ОСОБА_2 ПДР України, що спричинило виникнення дорожньо - транспортної пригоди, та його винуватість встановлено постановою суду від 27.03.2019 року, тому ці обставини є встановленими та доведенню не підлягають.
В наслідок ДТП був пошкоджений автомобіль Volkswagen Passat B6, номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 , що підтверджується копією договору купівлі продажу від 04.02.2019 року.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована на умовах поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/4971306 від 18.09.2018 року у ПАТ «Страхова компанія «Універсальна». Відповідно до полісу страхова сума на одного потерпілого становить: за шкоду заподіяну майну - 100 000 грн., розмір франшизи становить 2000 грн..
Згідно статті 16 ЗУ «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
У відповідності до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Після ДТП, яке сталось з вини ОСОБА_2 , позивачка зверталась із заявами від 16.04.2019 року та 30.05.2019 до страхової компанії про виплату страхового відшкодування. Разом з цим, згідно листа ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» від 09.12.2019 року №1081/09-003 рішення про страхове відшкодування прийняте не було, у зв`язку з недосягненням з потерпілою особою згоди про розмір відшкодування.
Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками серед іншого є - втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Порядок та умови здійснення страхового відшкодування за договорами (полісами) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів регламентується Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»(далі - Закон).
Відповідно достатті 3 Закону, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно п.12.1 ст.12 Закону, розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
Згідно пунктів 37.1.3, 37.1.4п.37.1 ст.37 Закону, підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди; не подання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином, у зазначеній нормі втілено загальний принцип недопустимості формального підходу до вирішення питання про здійснення або нездійснення компенсації і надання пріоритету зовнішній формі юридично значущих дій або бездіяльності над їх змістом і наслідками. Адже підставою для відмови у відшкодуванні визнаються не будь-які порушення регламентованої цим законом процедури, а лише ті, що призвели до неможливості встановлення обставин, які мають істотне значення для вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для здійснення виплат і визначення їх розміру.
Даною нормою не передбачено право на відмову у виплаті страхового відшкодування в разі неузгодження страховиком та заявником (потерпілим) розміру страхового відшкодування, вказана позиція викладена у Постанові КЦС ВП від 10.10.2018 року у справі №308/8358/15-ц.
Отже, уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання взяв на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.
Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», де вказано, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.
Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Слід зазначити, що згідно з положеннями п.п. 5.1, 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року за № 142/5/2092 технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки.
Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. ст. 77, 79 ЦПК України.)
Відповідно до ст.110 ЦПК України визначено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.
У зв`язку з наведеним, суд критично ставиться до висновку судової автотоварознавчої експертизи від 31.08.2020 року №011/08/2020, яка міститься у матеріалах справи, оскільки вказана експертиза проводилась без огляду транспортного засобу, який на дату проведення даної експертизи було відремонтовано. Крім того, згідно матеріалів вказаної експертизи визначено розмір матеріального збитку, заподіяного автомобілю Volkswagen Passat, реєстраційний НОМЕР_4 в сумі 147520 грн.10 коп., як дорівнює ринковій вартості автомобіля на дату ДТП, проте не визначено залишкову вартість пошкодженого автомобіля, в зв`язку з чим він не може бути покладений в основу визначення розміру збитку, завданого позивачу.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача пропорційно до задоволених вимог в розмірі 938 грн. 88 коп..
На підставі ст.ст. 22, 1166, 1194 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Закону України «Про страхування» та керуючись ст.ст. 10, 12,13, 76, 81, 82, 89, 137, 141, 223, 263, 264, 265 ЦПК України суд,-
Позов задовольнити частково.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду через Дунаєвецький районний суд Хмельницької області.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення (або вручення) повного судового рішення.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Дата складання повного тексту рішення суду 12 лютого 2021 року.
Суддя Ю. Е. Шафікова