Справа № 698/486/20
Провадження № 2/698/91/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 р. Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Баранова О.І.,

за участю секретаря Триліс Я.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у селищі Катеринопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Гончариської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області, про визнання права на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона є спадкоємцем відносно спадщини яка відкрилася після смерті її бабусі ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Гончариха, Катеринопільського району, Черкаської області. До складу спадкового майна входить право на земельну частку (пай), площею 4,05 в умовних кадастрових гектарах. Після смерті ОСОБА_3 спадщину фактично прийняв її син ОСОБА_4 , однак, за життя нотаріально право власності на земельний пай не оформив та ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. Позивач прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_4 , однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) оскільки відсутній факт прийняття ОСОБА_4 спадщини після смерті матері ОСОБА_3 та втрачений правовстановлюючий документ, у зв`язку із чим позивач змушена звернутися до суду з даним позовом.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить суд позов задовольнити.

Відповідач, представника в судове засідання не направив, надав суду заяву від 19.08.2020 року, в якій просить суд розглянути справу без участі його представника не заперечує проти задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 10.12.1999 року вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Гончариха, Катеринопільського району, Черкаської області, актовий запис про смерть від 10.12.1999 року № 16 (а.с. 8).

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 08.01.2003 року вбачається, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Гончариха, Катеринопільського району, Черкаської області, актовий запис про смерть від 08.01.2003 року № 1 (а.с. 10).

З копії архівної довідки від 04.06.2020 року № А-11/05-08 вбачається, що у книзі реєстрації актів про народження по с. Гончариха, Катеринопільського району міститься актовий запис про народження № 42 від 14.06.1927 року, згідно якого ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батьками зазначені: ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с. 11).

Згідно довідок Гончариської сільської ради від 06.04.2020 року № 102 та від 19.05.2020 року № 219, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 доглядав свою матір ОСОБА_3 до дня смерті останньої, до 10.12.1999 року (а.с. 12,13).

З заповіту від 05.10.1999 року, зареєстрованого за № 38 та посвідченого Гончариською сільською радою Катеринопільського району вбачається, що ОСОБА_4 заповів все належне йому майно своїй дочці ОСОБА_2 (а.с. 15).

З відповіді відділу Держгеокадастру у Катеринопільському районі Черкаської області від 12.06.2020 року № 29-23-0.270-251/105-20 вбачається, що ОСОБА_3 отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЧР № 0156614, розміром 4,05 в умовних кадастрових гектарах (а.с. 9).

З постанови державного нотаріуса Катеринопільської державної нотаріальної контори від 26.06.2020 року № 458/02-31 вбачається, що позивачу відмовлено у нотаріальному оформленні спадщини через відсутність правовстановлюючого документа. Нотаріусом встановлений факт прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті батька ОСОБА_4 . Також встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_3 її син ОСОБА_4 не прийняв (а.с. 16-17).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 повідомила суду, що ОСОБА_4 був її сусідом. Проживав разом та доглядав за мамою, яка померла узимку в 1999 році. Після смерті мами син забрав постільні речі, фото, посуд.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 повідомив суду, що ОСОБА_4 проживав із мамою до дня смерті останньої у 1999 році. Потім забрав з її дому фотографії та інструмент.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай), при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.03.2020 року у справі № 396/1683/18-ц).

Згідно пунктів 1,4,5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року і застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Аналогічні роз`яснення містить пункт 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13, правова позиція Верховного Суду України, викладена у постанові від 18 грудня 2013 року у справі № 6-138 цс13, згідно яких відносини спадкування регулюються правилами ЦК України 2003 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Згідно ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10 листопада 1994 року № 666/94, право на земельну частку (пай) може бути об`єктом успадкування.

Згідно з п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) видача нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачена. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Відповідно до ст. 525 (в редакції 1963 року) ЦК України, часом відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 (в редакції 1963 року) ЦК України спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 (в редакції 1963 року) ЦК України, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину , якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від спадкодавця до спадкоємців.

Відповідно до ст. 1299 ЦК України, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. При цьому право власності на успадковане нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Згідно п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004р. № 20/5), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві.

Оскільки відповідачем Гончариською сільською радою позовні вимоги визнані, а також враховуючи той факт, що визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб, при цьому встановивши у судовому засіданні факт, що ОСОБА_4 , за життя виконані дії, які свідчать про прийняття ним спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , а саме: організація похорон, збереження особистих документів, користування та розпорядження особистими речами померлої, суд, оцінивши, за своїм внутрішнім переконанням, досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок досліджених доказів у їх сукупності, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність законних підстав для визнання за позивачем ОСОБА_2 , в порядку спадкування за заповітом, право на земельну частку (пай), площею 4,05 в умовних кадастрових гектарах, що розташована в адмінмежах Гончаріської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області за межами населеного пункту, яке згідно втраченого сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0156614, за життя належало ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Гончариха, Катеринопільського району, Черкаської області, актовий запис про смерть від 10.12.1999 року № 16.

Відповідно ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивачем при подачі позову не заявлено вимоги про стягнення судових витрат.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 534, 548, 549 ЦК України в ред. 1963 року, ст.ст. 534, 548, 549 ЦК України в ред. 1963 року, ст.ст. 4, 12, 81, 141, 265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Гончариха, Катеринопільського району, Черкаської області, актовий запис про смерть від 08.01.2003 року № 1, за життя прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Гончариха, Катеринопільського району, Черкаської області, актовий запис про смерть від 10.12.1999 року № 16.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в порядку спадкування за заповітом, право на земельну частку (пай), площею 4,05 в умовних кадастрових гектарах, що розташована в адмінмежах Гончариської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області за межами населеного пункту, яке згідно втраченого сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0156614, за життя належало ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Гончариха, Катеринопільського району, Черкаської області, актовий запис про смерть від 10.12.1999 року № 16.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Черкаського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя Баранов О.І.