Справа № 355/978/20
Провадження № 2/355/146/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2021 року Баришівський районний суд Київської області в складі

головуючого судді Коваленка К.В.

за участю секретаря Котенко Л.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в селищі Баришівка Київської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення завдатку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 18.08.2020 року звернулась до суду з зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що між нею та відповідачем по справі ОСОБА_3 , було укладено попередню домовленість про укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки, яка належить останній на праві приватної власності.

На підтвердження даної угоди за взаємною згодою позивачем було передано відповідачці суму завдатку, за вказаною домовленістю, в розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень, про що ОСОБА_3 власноручно написала розписку. Відповідно до вказаної домовленості договір купівлі-продажу повинен був бути укладений до кінця 2018 року, проте відповідач не виконала взятих на себе зобов`язань, а тому позивач просить стягнути з відповідача завдаток та додатково суму завдатку за невиконання договору.

В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_2 заявлений позов підтримали в повному обсязі.

Відповідач та її представник ОСОБА_4 проти позову заперечили та підтримали доводи викладені у відзиві.

У відзиві на позов відповідач зазначила, що позов не визнає, оскільки вона жодним чином не відмовлялась від виконання зобов`язання, а навпаки позивач відмовилась купляти у неї земельну ділянку, оскільки знайшла іншу. В судовому засіданні представник відповідача також зазначила, що розписку на яку посилається позивач неможливо вважати належним чином укладеним договором, оскільки не дотримана форма договору передбачена діючим законодавством.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає позов немотивованим та таким, що не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що між сторонами досягнуто згоди про продаж відповідачем ОСОБА_3 позивачу ОСОБА_1 земельної ділянки що розташована по АДРЕСА_1 . Після досягнутої домовленості позивач віддала відповідачу завдаток в розмірі 15000 грн., дана обставина не заперечується сторонами та суд приймає її.

Разом з тим суд не погоджується з доводами позивача та її представника, що розписка видана при отриманні грошей є попереднім договором, та погоджується з думкою представника відповідача про те, що даний правочин не відповідає вимогам чинного законодавства та не може вважатись попереднім договором з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.635 ЦК України попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Основним договором в даному випадку є договір купівлі-продажу земельної ділянки.

Стаття 657 ЦК України передбачає, що Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Таким чином попередній договір про купівлю-продаж земельної ділянки також підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Відповідно до ч.1 ст.219 ЦК України У разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним.

Разом з тим суд зазначає, що сторонами не заперечується факт досягнення домовленості про продаж земельної ділянки, не заперечується факт передачі позивачем ОСОБА_1 відповідачу ОСОБА_3 завдатку в сумі 15000 грн..

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 571 ЦК України:

- Якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора.

- Якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості.

Таким чином законодавець пов`язує долю завдатка з винними діями тієї чи іншої сторони.

Обов`язок доказування відповідно до ч. 3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України покладається на сторони. Тобто позивач який покладає вину за невчинення договору на відповідача повинен довести дану вину.

Разом з тим ч.4 ст.12 ЦПК України зазначає, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Позивач не надала суду жодного належного та допустимого доказу того, що договір не було укладено саме з вини відповідача.

За таких обставин суд вважає, що позов є безпідставним та не підлягає до задоволення.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст10,12,81,141,268 ЦПК України, ст.ст. 570-571,657, ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення завдатку відмовити

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 15.02.2021 року.

Суддя Баришівського

районного суду К. В. Коваленко