08.12.2021 Провадження по справі № 2/940/13/21
Справа № 940/347/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08 грудня 2021 року Тетіївський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді : Косович Т.П.

при секретарі : Козуб І.С.

з участю адвоката: Макопіненко С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві цивільну справу за позовом Тетіївської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа виконавчий комітет Тетіївської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

встановив:

Тетіївська міська рада звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав відповідача ОСОБА_1 відносно її неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та відповідача ОСОБА_2 відносно його неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по догляду, вихованню та утриманню дітей, не піклуються про їх фізичний та духовний розвиток - в житловому будинку, де проживають діти, антисанітарія, діти не мають постійного харчування, одягу та лікування. ОСОБА_1 на чотири дні залишила дітей вдома самих без догляду, в зв`язку з чим через виникнення загрози їх життю та здоров`ю 27.06.2019 року діти були відібрані у матері та на даний час перебувають у Київському обласному центрі соціально-психологічної реабілітації «Сизенків». ОСОБА_2 взагалі дитиною не цікавиться, аліменти на її утримання не сплачує.

В судовому засіданні представник позивачаТетіївської міської ради Волянюк Н.І. позовні вимоги підтримала.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат Макопіненко С.М. позовних вимогне визнали. ОСОБА_1 просить суд не позбавляти її батьківських прав відносно дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки вона дітей любить, постійно їм телефонує, відправляє посилки з продуктами харчування, має намір забрати їх з центру реабілітації. Представник позивача суду пояснила, що ОСОБА_1 на даний час виправилася, створила нову цивільну сім`ю, із співмешканцем купують житловий будинок під виплату та має намір забрати дітей додому. Життям дітей постійно цікавиться, переживає за них, а тому на даний час підстав для позбавлення її батьківських прав немає.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, до суду надав заяву про проведення розгляду справи без його участі, позовні вимоги про позбавлення його батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнає в повному обсязі (т. 1 а.с. 57).

Представник третьої особи виконавчого комітету Тетіївської міської ради Панченко Л.В. позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що діти, знаходячись в Київському обласному центрі соціально-психологічної реабілітації «Сизенків», жодного разу не бачилися зі своїми батьками, оскільки останні їх не відвідували, вже звикли до проживання там, під час спілкування з психологом матір згадують в останню чергу.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що на час подання позовної заяви до суду перебував на посаді голови П`ятигірської сільської ради та може пояснити, що ОСОБА_1 не виконувала своїх батьківських обов`язків по догляду, вихованню та утриманню дітей - в житловому будинку, де проживали діти, антисанітарія, діти не мали постійного харчування, одягу та лікування, мати залишала їх вдома самих без догляду, батька взагалі не було. При цьому ОСОБА_1 взагалі неврівноважена людина, постійно кричить, веде себе неадекватно. На даний час, проживаючи в с. П`ятигори, він бачить, що ОСОБА_1 садить город для забезпечення сім`ї продуктами харчування та ходять чутки, що вона зі своїм співмешканцем має намір купити будинок під виплату.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з такого.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є матір?ю неповнолітніхОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей серії НОМЕР_1 від 17.05.2010 року та серії НОМЕР_2 від 20.06.2012 року (т. 1 а.с. 25, 26).

Відповідно до копії довідки-характеристики виконавчого комітету П`ятигірської сільської ради № 17 від 22.01.2020 року, копії довідки П`ятигірської сільської ради № 22 від 28.01.2020 року, копії довідки П`ятигірського ліцею Тетіївської районної ради Київської області № 22 від 29.01.2020 року та характеристик неповнолітніх дітей з навчального закладу - П`ятигірського ліцею Тетіївської районної ради Київської області (т. 1 а.с., 16, 19, 20-21, 22, 23), ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 . Її сім`я перебуває на обліку сільської ради як сім`я, яка опинилася в складних життєвих обставинах. ОСОБА_1 часто змінювала місце свого проживання, ночувала з дітьми в чужих людей, працівників сільської ради до свого будинку не допускала. При обстеженні її житлового будинку було виявлено постійний антисанітарійний стан в приміщенні, дуже рідко було зварено дітям їсти, ОСОБА_1 постійно показувала одні і ті ж самі крупи, вела себе агресивно, діти лише частково були забезпечені всіх необхідним відповідно до їх віку та сезону. Життям та навчанням дітей в школі ОСОБА_1 не цікавилася, діти не були забезпечені шкільним приладдям, за харчування дітей кошти сплачували родичі. ОСОБА_2 в с. П`ятигори не зареєстрований та не проживає. Життям, навчанням та здоров`ям неповнолітньої ОСОБА_3 жодного разу не цікавився, не забирав дитину додому, не відвідував її у школі та не спілкувався з нею.

Відповідно до копії довідки Броварського міськрайонного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) № 49058 від 29.06.2020 року ОСОБА_2 в період з 01.12.2019 року по 01.06.2020 року аліменти на підставі виконавчого листа Тетіївського районного суду № 2-527/2010 від 28.09.2010 року на утримання дочки ОСОБА_3 не сплачував (т. 1 а.с. 96).

Наведені обставини свідчать про байдуже та безвідповідальне ставлення батьків до своїх неповнолітніх дітей.

Відповідно висновку П`ятигірської сільської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету П`ятигірської сільської ради від 17.01.2020 року № 3, неповнолітні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в зв`язку з виникнення загрози їх життю та здоров`ю 27.06.2019 року були відібрані у матері та на даний час перебувають у Київському обласному центрі соціально-психологічної реабілітації «Сизенків», висловлено доцільність про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно її малолітніх дітей (т. 1 а.с. 14-15).

Відповідно висновку Тетіївської районної державної адміністрації № 07-13/783 від 18.05.2020 року, зважаючи на інтереси дітей, визнано доцільним позбавити ОСОБА_1 батьківських праві відносно її дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 1 а.с. 56-57).

Відповідно до ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов?язків по вихованню дитини.

Згідно ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім?ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров?я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов?язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов?язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов?язками.

В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто права на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов?язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об?єктивного з?ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

В п.16 зазначеної постанови роз?яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов?язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності , можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування ними своїми обов?язками.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов?язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з?ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

У рішенні ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78). Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини.

З урахуванням принципу забезпечення «якнайкращих інтересів дитини» суд може застосувати до батька дитини крайній захід впливу у вигляді позбавлення його батьківських прав у разі непідтримання ним стосунків з дитиною протягом тривалого часу, відсутність у батька інтересу до її життя, самоусунення від виконання своїх батьківських обов`язків. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 21.07.2021 року у справі № 202/7712/18.

Вважаючи доведеним факт ухилення відповідача ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов?язків по догляду, вихованню та утриманню неповнолітньої ОСОБА_3 на підставі з?ясованих у справі обставин, в тому числі на підставі заяви самого ОСОБА_2 про визнання позовних вимог, а також враховуючи, що ОСОБА_2 свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, втратив інтерес до дитини, ставлення відповідача до своєї дитини суперечить основним засадам прав та обов?язків батьків з виховання та розвитку дітей їх інтересам, суд вважає, що ОСОБА_2 слід позбавити батьківських прав щодо його неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Щодо позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд зазначає наступне.

Так, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для матері (батька), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав, подання відповідачем апеляційної скарги свідчить про його інтерес до дитини (постанова Верховного суду від 06.05.2020 року у справі 753/2025/19).

Відповідно до частини шостої статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. При вирішенні такої категорії спорів судам необхідно мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків.

Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено право суду, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків з урахуванням характеру, особи батька, а також конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дітей, поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід потрібно як крайню міру впливу для захисту прав дитини.

Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків (постанова Верховного суду від 17.06.2021 року у справі № 466/9380/17).

Суд зазначає, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», пункт 49).

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проте, позивачем не доведено належними та допустимими доказами того, що на даний час поведінка відповідачки ОСОБА_1 відносно її неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками, тобто, що вона систематично продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, втратила інтерес до дітей, а всі інші засоби впливу на неї, незважаючи на попередження, виявилися безрезультатними.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, що підтверджується довідками № 243 та № 238 від 22.06.2020 року (т. 1 а.с.84, 85), протягом 2019-2020 років до адміністративної відповідальності не притягувалась (інформація Тетіївського ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області від 22.06.2020 року - т. 1 а.с. 86). ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 народила здорову дитину - дівчинку ОСОБА_6 (копія свідоцтва про народження - т. 1 а.с. 90, інформація КП «Комунальне некомерційне підприємство Тетіївська центральна районна лікарня» № 406 від 26.06.2020 року - т. 1 а.с. 93).

Будучи матір`ю та виконуючи свої батьківські обов`язки, ОСОБА_1 забезпечила, щоб неповнолітні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пройшли всі необхідні профілактичні щеплення (копії амбулаторних карток - т. 1 а.с. 112-113).

Відповідно акту та висновку оцінки потреб сім`ї/особи, складеного Тетіївським центром соціальних служб з 29.06.2021 року по 05.07.2021 року (т. 1 а.с.247-250), ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_2 разом зі своїм цивільним чоловіком ОСОБА_7 , який є батьком її малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебувають у Київському обласному центрі соціально-психологічної реабілітації «Сизенків». Сім`я фізично здорова, алкогольними напоями не зловживає. ОСОБА_1 перебуває у відпустці по догляду за дитиною, ОСОБА_7 є пенсіонером та отримує пенсію в розмірі 10243,64 гривень щомісячно (довідка про доходи - т. 1 а.с. 42). Боргів за комунальні послуги (електроенергію) не мають. Сім`я проживає в житловому будинку матері ОСОБА_1 , який складається з трьох кімнат. Будинок умебльований, є необхідні речі домашнього вжитку - холодильник, телевізор, пральна машина. Твердим паливом забезпечені, але поки що не на весь опалювальний період. Навколо будинку територія впорядкована, земельна ділянка оброблена. Продуктами харчування сім`я забезпечена.

Згідно наданих суду фотокарток умов проживання сім`ї ОСОБА_1 , в будинку, де сім`я проживає, прибрано, ліжка застелені, є необхідна постільна білизна, речі, продукти харчування, памперси (т. 1 а.с. 139-144).

Відповідно торгово-транспортних накладних (т. 2 а.с. 52-53) ОСОБА_1 відправляє своїм дітям ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у Київський обласний центр соціально-психологічної реабілітації «Сизенків» продукти харчування та інші побутові речі.

Викладені факти свідчать, що на даний час ОСОБА_1 стала на шлях виправлення та інтересу до своїх неповнолітніх дітей не втратила.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком).

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно її неповнолітніх дітей не забезпечуватиме інтересів самих дітей.

Крім того, висновки П`ятигірської сільської ради та Тетіївської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , були зроблені ще 17.01.2020 року та 18.05.2020 року і доказів того, що на даний час ситуація не змінилася суду не надано.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав у даному випадку є передчасним та не доцільним, так як винна поведінка її або свідоме нехтування своїми обов?язками щодо дітей в суді не доведені,остання умисно не ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дітей, до неї раніше не застосовувалися заходи попередження та впливу, на даний час вона прагне належним чином виконувати свої батьківські обов`язки, повноцінно приймати участь у вихованні дітей,позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, який за обставин, що склались, застосовувати не можна, а тому суд в задоволенні позовних вимог про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відмовляє.

Керуючись ст.ст. 81, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 164, 165 СК України суд,

ухвалив:

Позовні вимоги Тетіївської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа виконавчий комітет Тетіївської міської ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованого в АДРЕСА_3 , батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Дата складення повного рішення: 14.12.2021 року.

Суддя: Т.П.Косович