Дата документу 01.12.2021
Справа № 334/8254/21
Провадження № 2/334/4504/21
01 грудня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Фетісова М.В., за участю секретаря судового засідання Боднар А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,
позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Договором позики від 22.02.2021 та борговою розпискою від 10.05.2021 у сумі 157 740 гривень.
Позов обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного 22.02.2021 Договору позики ним відповідачу було надано в борг грошові кошти у сумі 5 000 доларів США, що в еквіваленті складає 131 450 гривень терміном повернення отриманої суми до 22.08.2021. Крім того, відповідно до укладеної 10.05.2021 розписки ним відповідачу було надано в борг грошові кошти у сумі 1 000 доларів США, що в еквіваленті складає 26 290 гривень терміном повернення отриманої суми до 11.06.2021. ОСОБА_2 станом на час звернення з вказаним позовом до суду грошові кошти за жодною з розписок не повернув, а тому загальний розмір його заборгованості складає 6 000 доларів США, які позивач просить стягнути з відповідача відповідно до офіційного курсу НБУ, а саме у розмірі 157 740 гривень.
Відповідач відзив на позов не надав.
Ухвалою від 02.11.2021 відкрите провадження у справі. Справа була призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін.
Позивач та його представник адвокат Радостєва М.В. у судове засідання не з`явились. Представник позивача подала заяву про розгляд справи без їх участі. Проти заочного вирішення справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. 01.12.2021 до суду надійшла заява ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою його родини та його перебуванням на самоізоляції.
Розглянувши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, суд постановив залишити його без задоволення, оскільки відповідачем не подані докази для підтвердження зазначених ним обставин. Окрім того, нез`явлення у судове засідання відповідача та не використання останнім можливості взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, зокрема, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, враховуючи приписи частини четвертої статті 212 ЦПК України, а також достатність матеріалів справи необхідних для її судового розгляду, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин, відзив не подав, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Оскільки всі учасники справи не з`явились у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено частиною другою статті 247 ЦПК України.
Дослідивши позовну заяву, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками..
Згідно із статтею 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до висновку, який містить постанова Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13, який згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК має бути врахований судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
22 лютого 2021 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 укладений договір позики, відповідно до якого позивач надав відповідачу в борг грошові кошти у сумі 5 000 доларів США з терміном повернення отриманої суми до 22.08.2021.
Крім цього, 10 травня 2021 року між позивачем та відповідачем, шляхом написання розписки, укладено Договір позики, відповідно до якого позивач надав відповідачу в борг грошові кошти у сумі 1 000 доларів США з терміном повернення отриманої суми до 11.06.2021.
Факт одержання відповідачем грошових коштів підтверджується відповідними розписками від 22.02.2021 та 10.05.2021.
Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: (1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; (2) зміна умов зобов`язання; (3) сплата неустойки; (4) відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК).
Суд встановив, що позивач ОСОБА_1 виконав свої зобов`язання за Договорами позики, надавши відповідачу ОСОБА_2 у позику грошові кошти в сумі 6 000 доларів США. Відповідач, у свою чергу, свої зобов`язання за Договорами не виконав, що є підставою для стягнення з нього на користь позивача позики. Факт невиконання відповідачем умов Договорів підтверджується наявністю у позивача оригіналів розписок про отримання грошових коштів, які надані суду.
Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.
Відповідно до вимог статті 192 ЦК гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.
За змістом статті 524 ЦК грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.
Загальні положення виконання грошового зобов`язання закріплені у статті 533 ЦК, зокрема, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.
У частині третій статті 533 ЦК зазначено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.
Згідно з умовами Договору грошові зобов`язання відповідача виражені у доларах США.
Відповідно до витягу з офіційного вебсайту Національного банку України станом на 25.10.2021 курс долара США по відношенню до української гривні становив 26,2918 гривень за 1 долар США.
З огляду на вищевказане, загальний розмір заборгованості ОСОБА_2 перед позивачем ОСОБА_1 за Договорами позики від 22.02.2021 та 10.05.2021 складає 157 740 гривень (6 000 доларів США*26,29 гривень).
Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 577,40 гривень.
Керуючись статтями 10-13, 76-81, 89, 141, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за Договорами позики від 22.02.2021 та 10.05.2021 у сумі 157 740 (сто п`ятдесят сім тисяч сімсот сорок) гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1 577 (одна тисяча п`ятсот сімдесят сім) гривень 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Реквізити учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 місце проживання: АДРЕСА_2 ,РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: