Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/1081/20
Провадження № 2-з/499/2/21
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

16 лютого 2021 року смт.Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Погорєлова І.В., за участю секретаря судового засідання Дібрової О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Іванівка Одеської області заяву адвоката Савицького Андрія Яковича, який діє в інтересах та від імені ОСОБА_1 про забезпечення позову в рамках цивільної справи за позовною заявою адвоката Савицького Андрія Яковича, який діє в інтересах та від імені ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на рухоме майно та витребування його з чужого незаконного володіння

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Іванівського районного суду Одеської області перебуває цивільна справа за позовом адвоката Савицького Андрія Яковича, який діє в інтересах та від імені ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на рухоме майно та витребування його з чужого незаконного володіння, підставою позову є та обставина, що позивачу належить на праві власності рухоме майно, а саме автомобіль, який було придбано у шлюбі за її власні кошти, однак відповідач забрав автомобіль та відмовляється повертати. Предметом позову є автомобіль марки Mercedes-Benz С240, 1999 року випуску з державним номерним знаком НОМЕР_1 .

Провадження у справі відкрите 01.12.2020 року, підготовче провадження не закрито.

01.02.2021 р. від позивача надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову. Представник позивача просив суд накласти на автомобіль марки Mercedes-Benz С240, 1999 року випуску з державним номерним знаком НОМЕР_1 та заборонити ОСОБА_2 , тобто відповідачу вчиняти дії, які можуть призвести до пошкодження, знищення або продажу складових частин вищевказаного автомобілю.

В обґрунтування заяви вказано, що вищевказаний транспортний засіб без згоди позивача може бути неправомірно відчужений на користь будь-якої особи, що може значно ускладнити виконання рішення суду по даній справі, оскільки неправомірні дії відповідача на сьогоднішній день, а саме приховування місця знаходження транспортного засобу, свідчать про небажання відповідача повернути даний автомобіль. Крім того існують ризики приведення автомобілю у несправний стан шляхом його пошкодження або знищення, або продажу його складових частин, зважаючи на складні стосунки, які склалися між сторонами.

У зв`язку з перебуванням судді у щорічній відпустці, розгляд заяви проводиться на виконання ч.1 ст.153 ЦПК України не пізніше двох днів з дня виходу судді з відпустки без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали позовної заяви, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з частинами першою та другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, умовою застосування забезпечення позову, як сукупності процесуальних дій, є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно з принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування обов`язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на ту особу, яка заявляє відповідне клопотання. Отже, за загальним правилом, заявник зобов`язаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову, перелік яких визначений статтею 150 цього Кодексу, а також інші заходи, необхідні для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 частини першої статті 150 ЦПК України.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, які в-подальшому можуть унеможливити виконання рішення.

З витягу з Єдиного державного реєстру транспортних засобів станом на 15.10.2020 року право власності на автомобіль Mercedes-Benz С240 з державним номерним знаком НОМЕР_1 зареєстровано за ОСОБА_1 , дата набуття права 27.11.2018 року.

Позивачем не надано обґрунтування та не наведено доказів на підтвердження реальності існування ризиків продажу транспортного засобу, який зареєстровано за нею, відповідачем ОСОБА_2 .

Також суд враховує, що вказане рухоме майно належить позивачу на праві власності, а тому відповідач не зможе вчинити будь-яких юридично значимих дій з транспортними засобами без волі власника.

Крім того, не підлягають задоволенню вимоги про встановлення заборонити ОСОБА_2 , тобто відповідачу вчиняти дії, які можуть призвести до пошкодження, знищення або продажу складових частин вищевказаного автомобілю, на підставі наступного.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен, чиї права та свободи, визнанні в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

В заяві позивача про забезпечення позову не наведено вмотивованого обґрунтування, що саме цей вид заходу забезпечення позову необхідно вжити, та що невжиття такого заходу ускладнить або унеможливить виконання рішення суду; не зазначено, яким чином може сприяти виконанню рішення суду вказаний захід забезпечення позову; не зазначено обставини та не надано документи, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи предмет позову, суд дійшов висновку, що подана заява про забезпечення позову в даній частині не підлягає задоволенню, оскільки стороною позивача не визначено який чином можливо буде виконати таке рішення суду у разі задоволення заяви, сам по собі факт належності спірного автомобілю позивачу встановлює презумпцію непорушності права власності (ст.41 Конституції України) та в даному випадку додаткового судового захисту шляхом заборони вчиняти дії по пошкодженню чи здійсненню майна не потребують, оскільки у разі вчинення таких дій відповідачем, останній буде нести відповідальності згідно закону.

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви, що не позбавляє заявника у повторному звернені до суду з заявою про забезпечення позову .

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 12, 149-150, 156, 158, 258-260, 353 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви адвоката Савицького Андрія Яковича, який діє в інтересах та від імені ОСОБА_1 про забезпечення позову в рамках цивільної справи за позовною заявою адвоката Савицького Андрія Яковича, який діє в інтересах та від імені ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на рухоме майно та витребування його з чужого незаконного володіння - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяІ. В. Погорєлов