КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 761/8975/20
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/3318/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Музичко С.Г.,

при секретарі Маштаковій Т.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до дочірнього підприємства «Вуглесинтезгаз України» про визнання незаконним та скасування наказу про оголошення догани,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2020 року, ухваленого під головуванням судді Савицького О.А.,-

встановив:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом.

Просив визнати незаконним та скасувати Наказ ДП «Вуглесинтезгаз України» № 115 від 18 грудня 2019 року про оголошення йому догани.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 працює на посаді заступника генерального директора ДП «Вуглесинтезгаз України». ОСОБА_1 підпорядковується безпосередньо генеральному директору ДП «Вуглесинтезгаз України».

Позивач зазначає, що незважаючи на встановлений на підприємстві п`ятиденний робочий тиждень, для ОСОБА_1 , як заступника директора підприємства, встановлений режим ненормованого робочого дня, оскільки праця ОСОБА_1 на посаді не піддається точному обліку в часі, він може розподіляти час для роботи на власний розсуд, виходячи з його посадових обов`язків.

Наказом ДП «Вуглесинтезгаз України» про оголошення догани від 18 грудня 2019 року № 115, визнано відсутність ОСОБА_1 , заступника генерального директора, на роботі в офісі ДП «Вуглесинтезгаз України» за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 7/11 без поважних причин, в робочий час: 04 грудня 2019 року з 08:30 год. до 16:45 год. (7 год. 30 хв.), 05 грудня 2019 року з 08:30 год. до 12:00 год. (3 год. 30 хв.), 11 грудня 2019 року з 08:30 год. до 17:30 год. (8 годин), 12 грудня 2019 року з 08:30 год. до 14:40 год. (5 год. 25 хв.) та застосовано до нього дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Підставою для застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани стало те, що ОСОБА_1 систематично порушує трудову дисципліну, а саме не виконує вимоги п. 2.5.1., п. 2.5. Колективного договору ДП «Вуглесинтезгаз України» на 2019-2021 роки та п. 2.1.2.20, п. 2.1.2.21, п. 3.1.1., п. 3.1.4. Трудового договору № 1т/д від 08 серпня 2019 року, та ст. 21 КЗпП України.

ОСОБА_1 вважає, що вказаний Наказ від 18 грудня 2019 року є незаконним та необґрунтованим.

Причини, з яких 04 грудня 2019 року ОСОБА_1 був відсутній безпосередньо на своєму робочому місці, є поважними, оскільки позивач був присутнім на конференції.

05 грудня 2019 року відсутність ОСОБА_1 на робочому місці не вважається прогулом, оскільки він не залишав місце розташування підприємства, оскільки знаходився за юридичною адресою підприємства.

11 грудня 2019 року відсутність ОСОБА_1 в офісі була погоджена з в.о. генерального директора ДП «Вуглесинтезгаз України» ОСОБА_2 . Так, ОСОБА_1 приймав участь в роботі науково-технічної конференції. Близько 10-ї години ОСОБА_2 зателефонував позивачу та повідомив, що генеральний директор проти його участі в конференції. Однак усвідомлюючи, що конференція вже почалась, а також розуміючи важливість співпраці з провідними установами з питань водневої енергетики, виступив з невеликою доповіддю, а тому вважає, що був відсутній на робочому місці з поважних причин.

12 грудня 2019 року ОСОБА_1 перебував на нараді та підводив підсумки проведеної 11 грудня 2019 року конференції. Позивач зазначає, що у телефонному режимі він повідомив генерального директора ДП «Вуглесинтезгаз України» про свою відсутність на робочому місці в офісі 12 грудня 2019 року та повідомив причини відсутності.

Враховуючи наведене, позивач вважає, що причини відсутності на робочому місці не можна вважати, такими, що не є поважними, а факт відсутності прогулом.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи.

У відзиві на апеляційну скаргу ДП «Вуглесинтезгаз України» зазначило, що рішення суду прийнято у відповідності до норм матеріального та процесуального права та є законним й обґрунтованим.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник вимоги апеляційної скарги підтримали.

Представники ДП «Вуглесинтезгаз України» проти апеляційної скарги заперечили.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із відсутності порушень трудового законодавства при оголошенні Наказом генерального директора ДП «Вуглесинтезгаз України» ОСОБА_3 № 115 від 18 грудня 2019 року догани позивачу.

Судом першої інстанції зроблено висновок, що ОСОБА_1 зобов`язаний був дотримуватися Правил внутрішнього трудового розпорядку ДП «Вуглесинтезгаз України», які він порушив, шляхом непогодження та повідомлення керівництва про відсутність його без поважних причин на робочому місці 04 грудня 2019 року з 08:30 год. до 16:45 год. (7 год. 30 хв.), 05 грудня 2019 року з 08:30 год. до 12:00 год. (3 год. 30 хв.), 11 грудня 2019 року з 08:30 год. до 17:30 год. (8 годин), 12 грудня 2019 року з 08:30 год. до 14:40 год.(5 год. 25 хв.), що в свою чергу, у відповідності до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 13 вересня 2017 року по справі № 6-1412цс17, є прогулом ОСОБА_1 .

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Встановлено, що Наказом в.о. генерального директора ДП «Вуглесинтезгаз України» ОСОБА_4 № 19-К від 01 жовтня 2014 року призначено ОСОБА_1 з 01 жовтня 2014 року на посаду заступника генерального директора з посадовим окладом відповідно до штатного розпису.

08 серпня 2016 року між ДП «Вуглесинтезгаз України» в особі генерального директора ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладено Трудовий договір № 1т/д.

18 грудня 2019 року Наказом генерального директора ДП «Вуглесинтезгаз України» ОСОБА_3 № 115 від 18 грудня 2019 року було визнано відсутність заступника генерального директора на роботі в офісі підприємства за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 7/11 в робочий час: 04 грудня 2019 року з 08:30 год. до 16:45 год. (7 год. 30 хв.), 05 грудня 2019 року з 08:30 год. до 12:00 год. (3 год. 30 хв.), 11 грудня 2019 року з 08:30 год. до 17:30 год. (8 годин), 12 грудня 2019 року з 08:30 год. до 14:40 год.(5 год. 25 хв.), прогулом без поважних причин; застосовано до нього дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення догани.

Обґрунтовуючи поданий позов, ОСОБА_1 зазначив, що причини відсутності на робочому місці в офісі в робочий час 04 грудня 2019 року, 05 грудня 2019 року, 11 грудня 2019 року та 12 грудня 2019 року, не можна вважати такими, що не є поважними, а факт відсутності прогулом.

Позивач зазначає, що будучи відсутнім на робочому місці в офісі підприємства, позивач виконував безпосередньо свої обов`язки, визначені посадовою інструкцією.

Відсутність заступника генерального директора ДП «Вуглесинтезгаз України» на робочому місці безпосередньо в офісі ДП «Вуглесинтезгаз України» не може розцінюватись як прогул, враховуючи зокрема ненормований робочий день заступника директора.

Догана оголошена безпідставно, а тому відповідний наказ підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватись трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Статтею 140 КЗпП України визначено, що трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохочення за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов`язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу.

За правилами ч. 1 ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

Відповідно до вимог трудового законодавства порушення трудової дисципліни визначається як невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків.

Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Частиною першою статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

При розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 3.1.1., п. 3.1.3., п. 3.1.4. Трудового договору № 1т/д від 08 серпня 2016 року, працівнику встановлюється режим роботи відповідно до Колективного договору та Правил внутрішнього трудового розпорядку.

Режим роботи працівника встановлюється з ненормованим робочим днем.

Працівник повинен дотримуватися Правил внутрішнього трудового розпорядку.

Згідно п. 5.3.6. Трудового договору № 1т/д від 08 серпня 2016 року працівник несе персональну відповідальність за порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку, невиконання зобов`язань, передбачених Колективним договором.

Відповідно до п. 3.1.4. Правил внутрішнього трудового розпорядку ДП «Вуглесинтезгаз України», затвердженого зборами трудового колективу протоколом № 1 від 24 серпня 2019 року, працівник зобов`язаний повідомляти безпосереднього керівника та працівника, що веде кадровий облік або генерального директора підприємства про причини відсутності на роботі письмово, засобами телефонного чи електронного зв`язку або іншим доступним способом. У разі недотримання працівником цієї вимоги складається акт про відсутність працівника на робочому місці.

Згідно п. 5.3. Правил внутрішнього трудового розпорядку початок і закінчення роботи працівників підприємства та перерва для відпочинку та харчування встановлюється в такі часи: початок робочого дня - 08:30; обідня перерва - з 12:45 до 13:30; закінчення робочого дня - з понеділка по четвер о 17:30, у п`ятницю о 16:15.

Відповідно до п. 5.13. Правил внутрішнього трудового розпорядку протягом робочого часу працівники зобов`язані виконувати роботу, обумовлену трудовим договором. За необхідності тимчасово відлучитися з робочого місця з питань виробничої необхідності або з особистих поважних причин працівник має попередньо погодити свою відсутність із безпосереднім керівником та повідомити про це працівника, що веде кадровий облік або генерального директора підприємства.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції зробив правильний висновок, що ОСОБА_1 вищенаведених вимог не дотримався.

Так, 04 грудня 2019 року ОСОБА_1 був відсутній на робочому місці в робочий час більше 7 годин (з 08.30 до 16.45), про що комісією у складі генерального директора ДП «Вуглесинтезгаз України» ОСОБА_3 , менеджера по персоналу ОСОБА_5 , начальника сектора адміністративної діяльності ОСОБА_6 , складено акт про прогул.

Належних та допустимих доказів на підтвердження повідомлення ОСОБА_1 безпосереднього керівника та працівника, що веде кадровий облік про причини відсутності 04 грудня 2019 року на роботі позивачем не надано.

У своїх поясненнях до суду ОСОБА_1 зазначив, що з метою виконання своїх посадових обов`язків він був присутнім на конференції, яка проводилась з 08:30 до 17:30 год, місце проведення Grand Hall Chamber Plaza.

При цьому, будь-яких доказів, що він був запрошений на конференцію як делегат, позивач не надав.

05 грудня 2019 року ОСОБА_1 був відсутній на робочому місці в офісі в робочий час з 08:30 до 12:00 (3 год 30 хв.), про що менеджером з персоналу ОСОБА_5 , начальником сектора адміністративної діяльності ОСОБА_6 , заступником начальника відділу технологічного проектування Татарчук В.О. складено акт про відсутність на робочому місці.

У пояснювальній записці ОСОБА_1 зазначив, що оскільки саме він є розробником нової тематики розвитку бізнесу Групи Нафтогаз в проектах водневої енергетики, та для проведення подальших консультацій з керівником підрозділів НАКу, ОСОБА_1 знаходився в центральному офісі НАКу.

11 грудня 2019 року ОСОБА_1 був відсутній на робочому місці в офісі в робочий час з 08:30 год до 17:30 год, про що в.о. генерального директора ОСОБА_2 , менеджером з персоналу ОСОБА_5 , начальником сектору адміністративної діяльності ОСОБА_6 , складено акт про відсутність на роботі.

У своїх поясненнях до суду, ОСОБА_1 зазначив, що 11 грудня 2019 року він приймав участь в роботі науково-технічної конференції «Розвиток наукових засад отримання, зберігання та використання водню в системах автономного енергозабезпечення». Відсутність 11 грудня 2019 року на робочому місці була погоджена з в.о. генерального директора ОСОБА_2 в усній формі. При цьому, близько 10-ї годи ОСОБА_2 зателефонував позивачу та повідомив, що генеральний директор проти його участі в конференції. Однак усвідомлюючи, що конференція вже почалась, а також розуміючи важливість співпраці з провідними установами з питань водневої енергетики, виступив з невеликою доповіддю.

Матеріали справи містять нотаріально посвідчену заяву ОСОБА_2 , в якій останній зазначив, що він відмовив ОСОБА_1 у проханні щодо погодження участі у конференції та порадив звернутись особисто до генерального директора підприємства ОСОБА_3

12 грудня 2019 року ОСОБА_1 був відсутній на роботі в офісі в робочий час з 08:30 год до 14:40 год (5 год 25 хв.), про що генеральним директором ОСОБА_3 , менеджером з персоналу ОСОБА_5 , начальником сектору адміністративної діяльності ОСОБА_6 складено акт про відсутність на роботі.

У своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що 12 грудня 2019 року він перебував на нараді в офісі Секретаріату НТР п.ОСОБА_7 та підводив підсумки проведеної 11 грудня 2019 року конференції. Про свою відсутність ОСОБА_1 повідомив генерального директора в телефонному режимі.

При цьому, будь-яких доказів, що участь в зазначеному заході була обумовлена виконанням своїх обов`язків як заступника генерального директора ДП «Вуглесинтезгаз України», позивач також не надав.

Узагальнюючи свою правову позицію в суді апеляційної інстанції, та пояснюючи поважність причин відсутності на робочому місці в робочий час, ОСОБА_1 в тому числі зазначив, що затверджений на підприємстві розпорядок дня, відповідно до якого початок робочого дня - 08:30; обідня перерва - з 12:45 до 13:30; закінчення робочого дня - з понеділка по четвер о 17:30, у п`ятницю о 16:15, є формальним, і ніхто з працівників його фактично не дотримується.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно встановив, що позивачем не надано доказів на підтвердження погодження з керівником підприємства його відсутності на робочому місці. В свою чергу, позивач не підтвердив свої доводи, що його відсутність на робочому місці була пов`язана з виконанням службових обов`язків.

Доводи апеляційної скарги про те, що лише неповідомлення про причини відсутності на роботі безпосереднього керівника та працівника, що веде кадровий облік, не дає підстави робити висновок про наявність в діях працівника ознак прогулу, колегія суддів відхиляє, оскільки Правилами внутрішнього трудового розпорядку чітко передбачено обов`язок працівника погоджувати свою відсутність із безпосереднім керівником та повідомити про це працівника, що веде кадровий облік.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що будучи відсутнім на робочому місці позивач виконував безпосередньо свої обов`язки, визначені посадовою інструкцією, колегія суддів не приймає, оскільки доказів цьому позивачем не надано. До того ж виконання працівником своїх обов`язків, визначених посадовою інструкцією, не звільняє його від дотримання Правил внутрішнього трудового розпорядку та умов Колективного договору.

Так, участь ОСОБА_1 у конференціях не погоджувалась з генеральним директором. Доказів на підтвердження необхідності обов`язкової участі ОСОБА_1 у відповідних конференціях матеріали справи не містять.

Більш того, з наданої позивачем переписки у телефонному режимі, вбачається, що 12 грудня 2019 року генеральний директор ОСОБА_3 заперечував проти участі ОСОБА_1 у конференції.

Доказів на підтвердження перебування 05 грудня 2019 року у центральному офісі НАК «Нафтогаз України» та виконання безпосередньо посадових обов`язків, та перебування 12 грудня 2019 року на нараді з керівником НТР групи Нафтогаз та виконання посадових обов`язків, позивачем не надано.

При цьому підприємство зазначає, що тематика конференцій, які проводились 04 грудня та 11 грудня 2019 року, не має відношення до діяльності підприємства та не пов`язані з нафтогазовим комплексом та діяльністю підприємства.

Доводи апеляційної скарги про те, що згідно посадової інструкції позивач може виконувати свої посадові обов`язки, не перебуваючи на своєму робочому місці в офісі, колегія суддів оцінює критично, оскільки посадова інструкція не містить положення щодо виконання ОСОБА_1 посадових обов`язків поза робочим місцем.

Доводи апеляційної скарги про те, що в основу висновку суду про непогодження позивачем з керівником підприємства своєї відсутності на роботі 11 грудня 2019 року були покладені показання свідка ОСОБА_2 , надані в нотаріальній конторі та посвідчені нотаріусом, утім такого порядку надання показань свідків цивільним процесуальним законодавством України не передбачено, колегія суддів відхиляє, оскільки свій висновок суд зробив на підставі повного дослідження усіх доказів, наявних в матеріалах справи, яким надав правильну оцінку.

Доводи апеляційної скарги про те, що оскаржуваний наказ від 18 грудня 2019 року не містить інформації про шкоду, яка була заподіяна позивачем підприємству у зв`язку із відсутністю на робочому місці, колегія суддів не приймає, оскільки вказана обставина не впливає на кваліфікацію дій позивача: відсутність на робочому місці без поважних причин.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що оскаржуваний наказ не містить інформації про те, що приймаючи його відповідачем враховано попередню роботу позивача, колегія суддів відхиляє, оскільки це не є обов`язковим при видачі наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 27 жовтня 2020 року постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 16 лютого 2021 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: О.Ф. Лапчевська

С.Г. Музичко