Справа № 152/1388/21
У Х В А Л А

іменем України

10 грудня 2021 року м. Шаргород

права №152/1388/21

Провадження №2/152/450/21

Шаргородський районний суд

Вінницької області

в складі:

головуючого судді Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах яких діє адвокат Залокоцька Вікторія Дживанівна, до Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

12.11.2021 року адвокат Залокоцька В.Д. звернулася до Шаргородського районного суду з позовом у інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, у якому просить визнати протиправною бездіяльність Шаргородської міської ради, яка полягає у не розгляді клопотань позивачів про затвердження розроблених проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства на території Шаргородської міської ради; зобов`язати відповідача затвердити проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність позивачам та передати у власність земельні ділянки у визначеному розмірі кожному окремо для ведення особистого селянського господарства на території Шаргородської міської ради; стягнути на користь позивачів судові витрати в розмірі сплаченого судового збору у сумі 2724 грн.

Мотивуючи позовні вимоги, представник позивачів зазначила, що з метою завершення процедури приватизації земельних ділянок, в липні 2021 року позивачами подані до відповідача Шаргородської міської ради клопотання про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, а також самі проекти.

Відповідно до ч.9 ст.118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

29.10.2021 року нею було надіслано адвокатський запит відповідачеві, в якому вона просила надати належним чином засвідчені копії рішень, прийнятих Шаргородською міською радою за результатом розгляду клопотань позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі.

03.11.2021 року на її електронну адресу надійшов лист від Шаргородської міської ради із відповіддю на адвокатський запит, в якому зазначено, що клопотання знаходяться на розгляді у відділі земельних ресурсів виконавчого комітету Шаргородської міської ради.

Адвокат Залокоцька В.Д. вважає, що всупереч вимогам встановлених чинним земельним законодавством, станом на 08.11.2021 року, відповідачем не винесено рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надання їх у власність, тоді як затвердження проекту землеустрою та передача земельних у власність громадянам це не право органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування, а його прямий обов`язок, що визначений ч. 9 ст.118 Земельного кодексу України.

Законодавство не визначає іншого способу поведінки органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування, як протягом 14 днів з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 30.10.2018 року у справі №820/4852/17).

Адвокат Залокоцька В.Д. зазначає, що позивачі, як при зверненні із клопотаннями про надання дозволів на розроблення проекту землеустрою, так і при зверненні із клопотаннями про затвердження проектів землеустрою, подали усі необхідні документи, визначені Земельним кодексом України, для прийняття мотивованого рішення та передачі у власність земельних ділянок.

Представник позивачів вважає, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо не розгляду клопотань позивачів про затвердження проектів землеустрою у встановлений законом строк.

При цьому, представник позивачів вважає належним та достатнім способом захисту порушеного права позивачів зобов`язання Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області.

Також, представник позивачів вважає, що правовідносини, які виникають між розпорядником землі в особі держави чи в особі територіальної громади з фізичними або юридичними особами щодо виникнення, зміни, припинення права користування земельною ділянкою, зокрема, шляхом затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення та передачею її у приватну власність, що є предметом спору у цій справі, є цивільними правовідносинами, оскільки орган місцевого самоврядування у такому разі здійснює обов`язки господарювання.

Спірне майно перебуває на території об`єднаної територіальної громади міста Шаргород Жмеринського (Шаргородського) району Вінницької області, до складу якої входить с. Конатківці, що є уповноваженим органом щодо даного майна, відтак, Шаргородська міська рада і є відповідачем по справі.

При обґрунтуванні позову представник позивачів покликається на норми ст.ст.3, 4, 81, 116, 118 ЗК України, а також правові позиції Верховного Суду у постановах від 06.03.2019 року у справі №1640/2594/18, №823/59/17, від 30.01.2018 року у справі №461/10630/15-а, від 30.01.2019 року у справі №803/413/18.

Відповідно до ухвали судді від 15.11.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах яких діє адвокат Залокоцька В.Д., до Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено перше та друге судові засідання у справі (а.с.23-24).

Перше судове засідання у справі 01.12.2021 року відкладено на раніше визначену дату 10.12.2021 року у зв`язку із задоволенням судом клопотання представника позивачів адвоката Залокоцької В.Д. про зобов`язання відповідача надати копії проектів землеустрою позивачів, із клопотаннями про затвердження яких останні звернулися до відповідача (а.с.34).

В судове засідання, призначене на 10.12.2021 року позивачі, їх представник та представник відповідача не прибули, будучи належним чином повідомленими про його дату, час та місце (а.с.35).

При цьому, 10.12.2021 року адвокат Залокоцька В.Д., що діє на підставі ордерів від 12.11.2021 року серії АА №1152151, серії АА №1152157, серії АА №1152159 (а.с.18, 19, 20) подала заяву про розгляд справи у її та позивачів відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с.71).

10.12.2021 року представник відповідача Шаргородської міської ради адвокат Країло С.В., повноваження якого підтверджуються довіреністю від 18.01.2021 року за №36 (а.с.32, 33), подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, при розгляді справи покладається на вирішення суду (а.с.72).

Відтак, суд не вбачає підстав для відкладення судового розгляду справу через неприбуття учасників справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що розгляд означеної справи здійснюється за відсутності учасників справи, які подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, а підстави для відкладення судового розгляду відсутні, то суд не вбачає підстав для здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.

Під час судового розгляду встановлено наступне.

Судом встановлено, що наказом ГУ Держгеокадастру в Вінницькій області від 23.10.2020 №2--СГ позивачу ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га сільськогосподарського призначення із земель державної власності, розташованої на території Лозівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (а.с.45).

Також, судом встановлено, що наказом ГУ Держгеокадастру в Вінницькій області від 23.10.2020 №2--СГ позивачу ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га сільськогосподарського призначення із земель державної власності, розташованої на території Лозівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (а.с.46).

До того ж, судом встановлено, що наказом ГУ Держгеокадастру в Вінницькій області від 18.10.2019 №2-18890/15-19-СГ позивачу ОСОБА_3 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га сільськогосподарського призначення із земель державної власності, розташованої на території Лозівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (а.с.54).

Позивачі розробили вказані проекти землеустрою щодо відведення їм у власність земельних ділянок орієнтовною площею по 2,00 га сільськогосподарського призначення із земель державної власності, розташованої на території Лозівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (а.с.37-49, 50-55).

12.07.2021 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а 26.07.2021 року позивач ОСОБА_3 звернулися до Шаргородської міської ради, до територіальної юрисдикції якої після об`єднання територіальних громад ввійшла Лозівська сільська рада, із заявами про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок з кадастровими номерами, відповідно :01:001:0144, :01:001:0145, :01:001:0135 та передачу їх у власність (користування), площею по 2,00 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення за адресою: с. Лозова, за межами населеного пункту (а.с.56, 61, 66), до яких додали проекти землеустрою.

Ці заяви позивачів не розглянуті відповідачем до даного часу.

З відповіді секретаря Шаргородської міської ради К. Кедик від 03.11.2021 року за №02-16/189/ «Про надання інформації» на адвокатський запит представника позивачів адвоката Залокоцької В.Д. вбачається, що клопотання позивачів досі знаходяться на розгляді у відділі земельних ресурсів виконавчого комітету Шаргородської міської ради (а.с.16).

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч.6, 7 ст.118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність особи, якій належить право власності на об`єкт нерухомості (жилий будинок, іншу будівлю, споруду), розташований на такій земельній ділянці, або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, які є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. У разі надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування, що передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня прийняття рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або з дня повідомлення особою, зацікавленою в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, про замовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у порядку, передбаченому цією частиною, відобразити на картографічній основі Державного земельного кадастру орієнтовне місце розташування земельної ділянки, зазначити дату та номер відповідного рішення, а також майбутнє цільове призначення земельної ділянки. Зазначена інформація оприлюднюється на безоплатній основі на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Частиною 9 ст.118 ЗК України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Згідно із ч.10 ст.118 ЗК України, відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому ст.186 ЗК України.

Оскільки до даного часу відповідачем не розглянуто клопотань позивачів про затвердження розроблених ним проектів землеустрою, а також не відмовлено у їх затвердженні, то суд констатує, що наявна протиправна бездіяльність відповідача, але разом з тим, суд констатує, що позивачами обрано невірний спосіб захисту порушених прав шляхом звернення до Шаргородського районного суду з цим позовом, оскільки справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства з огляду на таке.

Суд вважає, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Так, згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч.1 ст.2 КАС України)

Справою адміністративної юрисдикції у розумінні п.1 ч.1 ст.4 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому, відповідно до п.2 ч.1 цієї ж статті, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

За правилами п.1 ч.1 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Як вказує Верховний Суд у постанові від 06.02.2019 року у справі №346/2888/16-а, ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п.7 ч.1 ст.3 КАС України).

У вказаній вище постанові Верховний Суд зробив висновок, що визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, і який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Суд застосовує вказаний правовий висновок Верховного Суду, оскільки він висловлений у справі з подібних правовідносин.

З аналізу наведених процесуальних норм вбачається, що до адміністративної юрисдикції відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один з його учасників суб`єкт владних повноважень, здійснює владні управлінські функції у цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

За змістом положень ст.122 ЗК України вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або в користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Зокрема, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або в користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно із проаналізованими судом вище положеннями ст.118 ЗК України.

Відповідний орган місцевого самоврядування, який уповноважений передавати земельні ділянки у власність, повинен приймати рішення щодо затвердження, або відмови в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Суть спірних правовідносин полягає у оспорюванні бездіяльності відповідача щодо затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок позивачам. Наявності вже існуючого речового права або спору щодо такого права позивачів або інших осіб на ці земельні ділянки судом не встановлено.

При цьому, суд зауважує, що позивачі в своєму позові не порушують питання щодо визнання за ними права власності на земельну ділянку, а заявляють вимоги про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яке перешкоджає їм в реалізації законодавчо закріпленого права на безоплатне отримання земельних ділянок у власність. Приватний інтерес позивачів на час звернення до суду з цим адміністративним позовом відсутній і може виникнути лише після реалізації їх права на затвердження проектів землеустрою, оскільки тільки після цього вони можуть ставити питання про безоплатне отримання земельних ділянок у власність.

Крім того, суд звертає увагу, що позивачі не набули права власності на спірні земельні ділянки і в установленому законом порядку не отримали документів, що посвідчують право власності на ці ділянки, оскільки відповідач, а до того ГУ Держгеокадастру, рішення про передачу їм у власність земельних ділянок не приймали.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що виникнення спірних правовідносин обумовлено протиправною бездіяльністю відповідача при вирішенні питання, яке в силу законодавчих приписів належить до його виключної компетенції, а тому такий спір підлягає вирішенню адміністративним судом.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі №371/957/16-а.

Наведені у позові позивачами правові позиції Верховного Суду у постановах від 06.03.2019 року у справі №1640/2594/18, №823/59/17, від 30.01.2018 року у справі №461/10630/15-а, від 30.01.2019 року у справі №803/413/18 не можуть бути застосовані, оскільки викладені не у подібних правовідносинах.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи…

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч.3 ст.13 ЦПК України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки суд відкрив провадження у означеній справі, а вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, то провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Керуючись ст.13, п.1 ч.1 ст.255, ст.ст.256, 258, 260, 261 ЦПК України, суд

ухвалив:

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах яких діє адвокат Залокоцька Вікторія Дживанівна, до Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії закрити на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України (справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства).

Роз`яснити позивачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином (п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України).

Ухвала складена 10.12.2021 року.

Суддя: