Провадження № 2-о/750/214/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2021 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова

у складі головуючого судді Логвіної Т.В.,

при секретарі Примак Т.В.,

за участю заявниці ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 та представника заінтересованої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про видачу обмежувального припису на строк шість місяців стосовно ОСОБА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , яким просить встановити наступні заходи тимчасового обмеження його прав: заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці її проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_3 наближатись на відстань менше 100 м до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_1 .

Заяву мотивує тим, що вона з ОСОБА_3 проживали в зареєстрованому шлюбі за адресою: АДРЕСА_1 . Під час спільного проживання ОСОБА_3 підіймав на неї руку, висловлювався нецензурною лайкою, постійно приходив додому в стані алкогольного сп`яніння та провокував конфліктні ситуації, внаслідок чого вона викликала поліцію. Постійні створення з боку ОСОБА_3 конфліктних ситуацій стали підставою для розірвання шлюбу. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 19.02.2020 шлюб між нею та ОСОБА_3 розірвано. Проте, ОСОБА_3 продовжує вчиняти протиправні дії та не залишає її у спокої, продовжує з`являтись до місця її проживання у стані алкогольного сп`яніння та вчиняє словесні конфлікти, так і застосовує фізичну силу. За її заявами до поліції стосовно ОСОБА_3 складено вісім термінових забороняючи приписів. Проте, ОСОБА_3 продовжує вчиняти протиправні дії стосовно неї та не реагує на заборонні приписи. Враховуючи вищевикладене, просить суд видати обмежувальний припис, яким вжити заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 та покласти на нього відповідні обов`язки.

Заявниця та її представник в судовому засіданні просили заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи Рослого Ю.Г. заперечувала проти задоволення заяви.

Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 є колишнім чоловіком ОСОБА_1 .

Відповідно до рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 19.02.2020 шлюб між ним розірвано.

У зв`язку з вчиненням домашнього насильства відносно колишньої дружини ОСОБА_1 інспектором поліції відносно ОСОБА_3 були складено терміновий заборонний припис від 05.03.2021 терміном на шість діб з 05.03.2021 по 11.03.2021 з заходами термінового заборонного припису стосовно кривдника: зобов`язання залишити проживання (перебування) постраждалої особи, заборони на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи, заборони в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою (а.с. 9).

21.03.2021 відносно ОСОБА_3 були складено терміновий заборонний припис у зв`язку з вчиненням домашнього насильства відносно колишньої дружини ОСОБА_1 терміном на десять діб з 21.03.2021 по 31.03.2021 з заходами термінового заборонного припису стосовно кривдника: зобов`язання залишити проживання (перебування )постраждалої особи, заборони на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи, заборони в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою (а.с. 10).

Аналогічні термінові заборонні приписи щодо вчинення домашнього насильства відносно колишньої дружини ОСОБА_1 були складені відносно ОСОБА_3 06.04.2021, 25.04.2021, 01.06.2021, 01.07.2021, 26.07.2021, 27.07.2021, 23.10.2021, 17.11.2021 (а.с. 11-16).

Відповідно до ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Статтею 27 Конституції України регламентовано, що кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.

Згідно із ст. 350-1 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства. У разі, якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Відповідно до ст.350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана: зокрема, п. 1) особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Статтею 350-3 ЦПК України визначено, що заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису, а також інші фізичні особи, прав та інтересів яких стосується заява про видачу обмежувального припису, а також органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції.

Зі змісту ст.350-4 ЦПК України вбачається, що в заяві про видачу обмежувального припису мають бути зазначені, зокрема, п. 3) обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Положеннями статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Враховуючи викладені вище обставини справи, а також зазначені положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених в КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою.

Приписами частин 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього певних обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

З огляду на наведене, суд вважає, ОСОБА_1 є особою, яка постраждала від насильства за ознакою статі та потребує захисту в порядку, передбаченому Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків».

Враховуючи вищевикладене, оцінивши усі докази в сукупності та в їх взаємозв`язку між собою, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню у спосіб, який просить заявниця, шляхом видачі обмежувального припису, встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, встановлених ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до п.10 ч.1 ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду.

Крім цього, згідно із ч.3 ст.350-5 ЦПК України ,судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 259, 263-265, 268, 273, 3505, 3506, 354, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про видачу обмежувального припису - задовольнити.

Видати обмежувальний припис на строк шість місяців стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , яким встановити наступні заходи тимчасового обмеження його прав:

- заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувати в місці проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наближатись на відстань менше 100 м до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_1 .

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Про видачу обмежувального припису повідомити уповноважений підрозділ органу Національної поліції України за місцем проживання заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також відповідну державну адміністрацію та виконавчий орган міської ради за місцем проживання заявника.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду складено 13.12.2021.

Суддя: