КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2021 року

справа № 755/9179/19

провадження № 22-ц/824/1822/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Іванченка М.М.

при секретарі: Русинчук І.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15 липня 2020 року, ухваленого під головуванням судді Марфіної Н.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів,

В С Т А Н О В И В :

В червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 238101,75 грн, а також покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати.

Заочним рішенням суду від 28.08.2019 року позовні вимоги задоволено.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28.10.2019 року заяву відповідача про перегляд заочного рішення суду задоволено, заочне рішення скасовано.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 15 липня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 238 101,75 грн. Здійснено розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду представник відповідача подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалите нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що кошти, перераховані позивачем на картковий рахунок відповідача є оплатою за виконану останнім роботу за усним договором підряду, укладеного між сторонами. Переказ коштів здійснювався неодноразово та систематично. Крім того, вказане підтверджується переписками через електронну пошту, в яких узгоджувалась оплата за послуги.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін. Посилається на те, що ОСОБА_2 не надавав послуг з дизайнерського оформлення сайтів ОСОБА_1 . Зазначає, що відповідачем не надано актів приймання-передачі наданих послуг чи інших документів на підтвердження надання послуг відповідачем. Вказує, що переписка через електронну пошту не є належним та допустимим доказом, оскільки за нею неможливо ідентифікувати осіб, що здійснюють переписку, крім того, наявна технічна можливість щодо зміни вказаної інформації.

В судовому засіданні відповідач та його представник апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що кошти отримані відповідачем без достатніх правових підстав, оскільки стороною відповідача не доведено наявності між сторонами договірних чи інших правовідносин, які б слугували підставою для набуття відповідачем прав на грошові кошти.

Проте погодитись із таким висновком суду не можна.

Із змісту пред`явленого позову вбачається, що його предметом є стягнення безпідставно набутих коштів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період з 29.06.2016 року по 01.01.2018 року позивач перерахував відповідачу грошові кошти у загальному розмірі 238 101,75 грн. Договір між сторонами у справі укладено не було, тому на думку позивача, відповідач набув грошові кошти за відсутності достатніх правових підстав, відтак кошти мають бути повернуті позивачу на підставі ст. 1212 ЦК України як безпідставно набуті.

Як вбачається із наявної в матеріалах справи виписки АТ КБ «ПриватБанк» по витратам ОСОБА_1 по картці/рахунку НОМЕР_1 і додатковим рахункам договору за період 01.05.2016-25.04.2019 року із зазначенням деталізації операції «Переказ на картку ПриватБанку через Приват 24. Одержувач: ОСОБА_2 », за даною карткою були здійснені перекази відповідачу наступних коштів за відповідними датами: 01.10.2018 року - 3216,08 грн.; 27.08.2018 року - 3618,09 грн.; 27.08.2018 року - 10050,25 грн.; 27.06.2018 року - 394,98 грн.; 05.06.2018 року - 1432,17 грн.; 20.04.2018 року - 10050,25 грн.; 11.04.2018 року - 10050,25 грн.; 10.04.2018 року - 12733,67 грн.; 19.02.2018 року - 9698,49 грн.; 01.02.2018 року - 3015,08 грн.; 23.11.2017 року - 1180,91 грн.; 06.10.2017 року - 5440,00 грн.; 26.09.2017 року - 2200,00 грн.; 08.09.2017 року - 3510,00 грн.; 31.07.2017 року - 11919,00 грн.; 21.07.2017 року - 8190,00 грн.; 21.07.2017 року - 1600,00 грн.; 05.07.2017 року - 4485,00 грн.; 01.06.2017 року - 8712,00 грн.; 22.05.2017 року - 1055,28 грн.; 12.05.2017 року - 5374,87 грн.; 03.05.2017 року - 1025,13 грн.; 28.03.2017 року - 951,76 грн.; 10.03.2017 року - 7190,96 грн.; 07.03.2017 року - 1638,19 грн.; 01.03.2017 року - 5348,74 грн.; 24.02.2017 року - 21216,08 грн.; 14.02.2017 року - 6723,62 грн.; 14.02.2017 року - 2603,02 грн.; 28.11.2016 року - 1256,28 грн.; 25.10.2016 року - 15075,38 грн.; 11.10.2016 року - 18844,22 грн.; 25.08.2016 року - 15000,00 грн.; 23.08.2016 року - 5970,00 грн.; 04.07.2016 року - 2332,00 грн.; 29.06.2016 року - 15000,00 грн. Всього перераховано відповідачу коштів на загальну суму 238101,75 грн. (а.с. 6-29).

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Дана норма закону регулює випадки, коли майно набувається без достатньої правової підстави.

Частиною першою статті 202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Системний аналіз положень ч.1, п.1 ч.2 ст.11, ч.1 ст.177, ч.1 ст. 202, ч.ч.1, 2 ст.205, ч.1 ст.207, ч.1 ст.1212 ЦК дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою для набуття майна (отримання грошей).

Наявність договірного характеру правовідносин виключає можливість застосування до таких правовідносин положень ст. 1212 ЦК України.

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені в ч.2 ст.11 ЦК.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається із письмових пояснень ОСОБА_4 та наданих ним пояснень в судовому засіданні, перераховані позивачем кошти є платою за виконання робіт та надані послуги щодо дизайну, друку листівок, флаєрів, тощо, дизайнерського оформлення сайтів. Замовлення послуг та робіт здійснювалися через електронну пошту та шляхом обміну повідомленнями в мессенджерах.

На підтвердження існування між сторонами договірних зобов`язальних правовідносин відповідачем надано роздруківку переписки по електронній пошті.

Представник позивача в судовому засідання підстави перерахування позивачем коштів на рахунок відповідача пояснити достовірно не зміг, щодо надання останнім послуг з оформлення сайтів заперечував, крім того, зазначав про можливість перерахування коштів ОСОБА_1 на рахунок ОСОБА_4 у позику.

Таким чином, представником позивача заперечується факт надання дизайнерських послуг з оформлення сайтів відповідачем, однак не спростовується наявність договірних відносин між сторонами, зокрема таких, що виникли із договору позики.

Крім того, заперечення позивача щодо сумнівного характеру походження електронної переписки ґрунтується на припущеннях та зводиться лише до оцінки можливості підробки такого доказу.

Набуття однією із сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не є безпідставним.

Сама по собі відсутність письмової форми договору між сторонами не свідчить про безпідставність отримання відповідачем грошових коштів.

Ведення переписки ОСОБА_4 з іншою особою стосовно надання послуг та виконання робіт, а не безпосередньо із позивачем не спростовує наявність договірних відносних, оскільки виплати відбувались саме з карткового рахунку позивача.

Враховуючи, що перерахування коштів позивачем на рахунок відповідача здійснювалось неодноразово (понад 30 платежів), системно та протягом тривалого часу (2016-2018 роки), відтак не може свідчити про помилковість перерахунку коштів.

Посилання позивача щодо наявності шахрайських дій відносно нього не підтверджено, доказів щодо втрати ним контролю над своєю банківською карткою не надано, а тому вказані доводи прийняті судом до уваги бути не можуть.

Факт періодичного перерахунку коштів, на один і той самий рахунок, одному і тому самому отримувачу, свідчать про те, що під час таких перерахувань коштів позивач діяв цілеспрямовано та свідомо, що свідчить про наявність певних договірних зобов`язань.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову на підставі ст. 1212 ЦК України.

Протилежний висновок суду є помилковим.

Згідно ст. 376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; недоведеність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд , -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15 липня 2020 року скасувати, постановити нове наступного змісту.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 3571,5 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач

Судді