Номер провадження 2/754/758/21
Справа №754/388/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

26 листопада 2021 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого - судді Галась І.А.,

при секретарі - Дуб С.

за участі - представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири,

В С Т А Н О В И В:

13.01.2016 року ОСОБА_4 звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири. Просила стягнути з відповідача завдану матеріальну шкоду та понесену моральну шкоду у розмірі 15 000 грн. 00 коп., а також витрати на проведення оцінки вартості матеріального збитку у розмірі 1250 грн. 00 коп.

Позовні вимоги мотивували тим, що 15.09.2015 відбулось залиття квартири АДРЕСА_1 . Після виявлення залиття позивач викликав працівників Житлово-експлуатаційної дільниці № 310 для фіксації та встановлення причин залиття.

16.09.2015 на заявку позивача було відредаговано, з`явились співробітники Житлово-експлуатаційної дільниці № 310, які встановили, що залиття квартири позивача сталось з квартири АДРЕСА_2 , що знаходиться двома поверхами вище. За результатами обстеження був складений Акт про залиття від 16.09.2015 та Акт повторного обстеження квартири АДРЕСА_3 від 28.09.2015.

В результаті залиття кватири позивача зазнала матеріальної шкоди у вигляді матеріального збитку, завданого внутрішньому оздобленню квартири та пошкодження майна позивача.

Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 08 вересня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 38 100 грн. 00 коп., моральну шкоду в розмірі 15 000 грн. 00 коп., а також судовий збір в розмірі 974 грн. 40 коп.

05 грудня 2019 року відповідачем - ОСОБА_2 було подано заяву про перегляд заочного рішення суду від 09 вересня 2017 року, посилаючись на те, що їй не було відомо про розгляд справи, у зв`язку з тим, що не була повідомлена належним чином, про розгляд справи. Крім того, при постановленні рішення не були враховані обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, а саме висновки експертизи.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 21.05.2021 року заяву про перегляд заочного рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири задоволено та скасовано заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 08 вересня 2017 року з призначенням справи до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

15 липня 2020 року стороною відповідача - ОСОБА_2 було подано Відзив на позовну заяву в якій вона з позовними вимогами не погодилась, вважає їх протиправними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки Акт залиття від 16.09.2015 року не може слугувати належним та допустимим доказом вини Відповідача в заподіяній майновій шкоді Позивачу, оскільки ймовірну причину залиття було зафіксовано зі слів слюсаря-сантехніка та не було проведено комісійного обстеження місця аварії і встановлення фактичної причини залиття. Також, в додатках до відзиву було долучено Висновок експертного дослідження №8-3/16 від 13.09.2017 року в якому зазначено, що наданий на дослідження шланг має пошкодження у вигляді відсутності окремих ділянок гумового матеріалу та його розрив. Виявлені пошкодження у вигляді відсутності окремих ділянок гумового матеріалу були утворені в результаті значного тиску, спрямованого на зовнішню поверхню шлангу з послідуючим послабленням його конструкції. Виявлені пошкодження у вигляді розривів гумового матеріалу були утворені в результаті внутрішнього тиску рідини на пошкодження ділянки стінок шлангу під час його експлуатації.

12 серпня 2020 року стороною позивача було подано Відповідь на відзив, в якій категорично відхилила заперечення відповідача, наведених у відзиві. Наголошено, що висновком судово-будівельної експертизи, вже було встановлено розмір позивачеві затопленням збитку, а також зазначено, що у аналогічній справі №754/385/16-ц позовні вимоги власників квартир АДРЕСА_4 , що розташовані вище про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири задоволено. З приводу зауважень Відповідача щодо форми складання Акта про залиття Позивачем зазначено, що комісією було встановлено, а Відповідачем не оскаржується, що причиною залиття став порив гнучкої підводки на зливний бачок унітаза в сантехнічному вузлі квартири АДРЕСА_5 , яка була встановлена власником квартири самостійно. Щодо аргументів Відповідача стосовно ймовірного надмірного тиску в системі водопостачання, що призвело до залиття та щодо висновку експерта, стороною позивача наголошено, що жодного належного та допустимого доказу на підтвердження вказаних обставин стороною відповідача не надано.

17.09.2021 року стороною відповідача було подано до суду письмові пояснення, в яких зазначено, про істотні порушення законодавчих, відомчих, нормативних документів тощо, які впливають на результати проведеної судової будівельно-технічної експертизи та їх достовірність у зв`язку з консультативним висновком з рецензування висновку експертів № 9798/16-43 від 31.05.2017 року.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала.

Стороною відповідача в судовому засіданні запереченно щодо задоволення позовних вимог.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_4 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією Договору дарування квартири від 01.11.2007, зареєстровано в реєстрі за № 12021.

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 15.09.2015 року, з вини відповідача, яка є власником квартири АДРЕСА_5 , яка знаходиться двома поверхами вище було залито її квартиру.

В підтвердження своїх позовних вимог позивач надала суду Акт від 16.09.2015 складений комісією ЖЕД № 310 згідно якого, 15.09.2015 відбулося залиття квартири АДРЕСА_1 з квартири АДРЕСА_5 . Залиття відбулося внаслідок пориву гнучкої підводки на зливний бачок унітаза в сантехнічному вузлі квартири АДРЕСА_5 , встановленої мешканцями самостійно. Позивач також надала Акт від 28.09.2015 складений комісією ЖЕД № 310, який підтверджував висновки викладені в акті від 16.09.2015. Обидва акти були підписані позивачем та відповідачем.

Згідно Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, що виник внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 від 15.10.2015 вартість матеріального збитку, завданого внаслідок залиття становить 38 100 грн. 00 коп.

Відповідачем долучено Висновок експертного дослідження №8-3/16 від 13.09.2017 року в якому зазначено, що наданий на дослідження шланг має пошкодження у вигляді відсутності окремих ділянок гумового матеріалу та його розрив. Виявлені пошкодження у вигляді відсутності окремих ділянок гумового матеріалу були утворені в результаті значного тиску, спрямованого на зовнішню поверхню шлангу з послідуючим послабленням його конструкції. Виявлені пошкодження у вигляді розривів гумового матеріалу були утворені в результаті внутрішнього тиску рідини на пошкодження ділянки стінок шлангу під час його експлуатації.

Щодо висновку експертного дослідження шланга №8-3/16 від 13.09.2017 року, суд зазначає, що експерту для здійснення дослідження було надано «Шланг», жодної іншої інформації та даних, які б ідентифікували вказаний предмет у висновку не наведено.При цьому, дослідження було проведене після спливу двох років з дати затоплення квартири Позивача, встановити та достовірно ідентифікувати з вищевказаного дослідження предмет (шланг саме з квартири Відповідача та порив якого відбувся 15 вересня 2015 року), неможливо. Зокрема жодних опізнавальних ознак шланга у висновку не наведено (марки, виробника, вказівки застосування даного шлангу та його призначення), тому достовірно встановити те, що вказаний об`єкт є саме тим шлангом гнучкого підведення води, що був встановлений в санвузлі Відповідача та порив якого відбувся 15 вересня 2015 року, неможливо.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для встановлення пошкодженої речі.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Статтею 177 ЖК України громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об`єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під`їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках і в інших місцях загального користування.

Відповідно до вимог статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно із ч. 3 ст. 156 Житлового кодексу України власник квартири та члени його сім`ї повинні дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири).

Враховуючи викладені положення діючого законодавства, саме на власника покладається обов`язок відшкодування шкоди, заподіяної у зв`язку із використанням належного йому майна. З огляду на наведене, оскільки об`єктивними доказами, зібраними при розгляді судом даної справи, встановлено, що залиття квартири позивачки відбулося внаслідок вини відповідачки, то шкода, заподіяна залиттям квартири, підлягає стягненню саме з відповідача, як власника квартири.

Заперечення відповідачки ОСОБА_2 щодо того, що Акт, складений комісією ЖЕДу-310, не відповідає вимогам діючого законодавства, а тому не можна вважати встановленою причину залиття квартири АДРЕСА_1 , суд не бере до уваги, оскільки дані твердження не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Крім того, невідповідність акту вимогам діючого законодавства жодним чином не спростовує встановлену причину залиття квартири АДРЕСА_1 .

Проаналізувавши вищевказані норми діючого законодавства та встановлені у справі докази та обставини, суд вважає, що позивачами наведено достатньо доказів на підтвердження підстав для стягнення з відповідачки матеріальної шкоди, що завдані нею у зв`язку із залиттям квартири АДРЕСА_1 , а тому суд вважає позовну вимогу про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 38 100, 00 грн. обґрунтованою, а тому такою, що підлягає задоволенню.

Отже, на відшкодування матеріальної шкоди, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду завдану залиттям квартири на загальну суму 38 100 грн. 00 коп.

Також однією з позовних вимог позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду, яка полягає в заподіянні шкоди її здоров`ю внаслідок стресу через неналежне утримання відповідачем свого майна. В позовній заяві позивач зазначила, що вона зазнала душевних страждань пов`язаних з пошкодженням її майна, порушення нормальних побутових умов мешкання в квартирі позивача та її дітей. Крім того, після залиття в квартирі виникла підвищена вологість, через що стан здоров`я дітей різко погіршився. Через залиття було виведено з ладу розетки та вимикачі світла, що унеможливлює користування побутовими електричними приладами. Моральну шкоду позивач оцінює в розмірі 15 000 гривень.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Постановою Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» в пункті 5 роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Враховуючи вимоги розумності і справедливості, характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, ступінь вини відповідачів, які завдали моральної шкоди позивачам, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 15 000 гривень на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Щодо вимог позивача про відшкодування витрат пов`язаних із проведенням оцінки вартості матеріального збитку суд враховує наступне.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать, окрім іншого, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз.

Оскільки проведення оцінки вартості матеріального збитку не є судовою експертизою, підстави у задоволені позову в цій частині відсутні.

Оскільки суд частково задовольняє позовні вимоги, з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати по справі, які складаються з суми судового збору - 974 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 1166, 1167, 1190, 1192 ЦК України, Постановою Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 212-215, 224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_6 ) на користь ОСОБА_4 ( АДРЕСА_7 ) матеріальну шкоду в розмірі 38 100 гривень 00 копійок та моральну шкоду в розмірі 15 000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 974 гривень 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: