Справа №461/5890/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2021 року Галицький районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді Мисько Х.М.,

присяжних Дмитерко О.С., Юзик І.І.,

з участю секретаря судового засідання Волошин Ю.П.,

за участю: представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 ; ІПН: НОМЕР_1 ), заінтересована особа: Перша Львівська державна нотаріальна контора (адреса: 79005, м.Львів, вул.Саксаганського, 6) про оголошення фізичної особи померлою,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою. В обгрунтування поданої заяви вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в нього народився син - ОСОБА_3 , який постійно проживав з ним в квартирі АДРЕСА_2 . Водночас, зазначає, що ОСОБА_3 був особою з інвалідністю 2-ї групи з дитинства, внаслідок психічного розладу, а тому, лікувався в КПП ЛОР «Львівська обласна державна клінічна психіатрична лікарня» та згідно висновку лікарської комісії потребував постійного стороннього догляду. В січні 2007 року ОСОБА_3 пішов з дому та не повернувся, у зв`язку з чим, ОСОБА_2 звернувся до Галицького ВП ГУНП у Львівській області з відповідною заявою. За фактом безвісного зникнення ОСОБА_3 , останнього оголошено в розшук з 16.12.2007 року. Однак, з часу зникнення та до моменту звернення із вказаною заявою, тобто, більш ніж за 14 років, жодних відомостей від сина - ОСОБА_3 не надходило, на будь-який контакт останній не виходив, місцезнаходження його не встановлено. Разом з тим, оголошення особи померлою є необхідним для оформлення частки спадщини по АДРЕСА_3 , співвласником якої є зниклий син - ОСОБА_3 . При цьому, заявник вказує, що інших спадкоємців першої черги за законом у безвісти відсутнього, окрім нього немає. Відтак, просить заяву задоволити.

В судовому засіданні представник заявника - ОСОБА_1 подану заяву підтримала з мотивів, викладених у такій, просила задоволити.

Заявник ОСОБА_2 скерував на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, однак, за участю його представника - адвоката Балуш М.Б. Подану заяву про оголошення фізичної особи померлою підтримує в повному обсязі, просить таку задоволити.

Від завідувача Першої Львівської державної нотаріальної контори Бояківського О.В. надійшло клопотання, згідно якого просить проводити розгляд вказаної справи у відсутності представника нотаріальної контори.

Заслухавши пояснення представника заявника, свідків, перевіривши матеріали справи, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Львівським міським палацом урочистої реєстрації новонароджених 24.06.1972 року, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Згідно довідки Відділу житлового господарства Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №3089 від 27.07.2020 року, в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 зареєстровані та проживають 2 особи: ОСОБА_2 (співвласник) та ОСОБА_3 (співвласник).

З Довідки серії ЛВА - 1 107022, виданої Обласним Центром Медико-соціальної експертизи Управління охорони здоров`я Львівської обласної державної адміністрації від 19.01.2001 року вбачається, що ОСОБА_3 , 1972 р.н. є інвалідом другої групи загального захворювання, інвалідність встановлена безстроково.

Згідно Посвідчення № НОМЕР_3 , виданого Шевченківським міським соцзабезом м.Львова 29.01.1996 року, ОСОБА_3 , 1972 р.н. призначена пенсія по інвалідності ІІ групи загального захворювання.

Відповідно до Довідки №7490/37/01-20, виданої Начальником Галицького ВП ГУНП у Львівькій області Козубом Р. 14.06.2020 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - син ОСОБА_2 , дійсно перебуває в розшуку за Галицьким відділом поліції ГУНП у Львівській області з 16.12.2007 року, як безвісно відсутній. На даний час місце перебування ОСОБА_3 - не встановлено, проводяться оперативно - розшукові заходи щодо встановлення місця перебування розшукуваного.

З листа Галицької районної адміністрації Львівської міської ради за.№31-вих.-73022 від 21.09.2020 року вбачається, що за наявною в ГРА ЛМР інформацією, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , опіка на майном останнього не встановлювалась. Інформації щодо визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім в ГРА ЛМР немає.

Згідно листа Львівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану №1082/21.1-109 від 07.10.2020 року, актовий запис про смерть на гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян - не виявлено.

Згідно листа Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівської обласної клінічної психіатричної лікарні» №2104/01.4.18 від 29.12.2020 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , на стаціонарному лікуванні перебував двадцять разів, останнє поступлення - 26.04.2006 року, виписка - 23.11.2006 року з 17-го відділення, на даний час на лікуванні не перебуває.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що є сусідом заявника та останній раз бачив його сина - ОСОБА_3 більш, ніж 10 років назад. До моменту зникнення останнього, бачив його періодично на сходовій клітці. Крім того, вказав, що йому було відомо про його психічне захворювання, однак він не був агресивним. Також свідок зазначив, що вже не пригадує чи був допитаний поліцією з приводу зникнення ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомила, що є сусідкою заявника ОСОБА_2 та востаннє бачила його сина - ОСОБА_3 приблизно в 2005 році. До цього, бачила його періодично, коли той виходив на вулицю. Вказала, що зниклий хворів на психічне захворювання та у зв`язку з цим часто перебував у медичних закладах, куди його привозили і забирали батьки. Водночас, зазначила, що ОСОБА_3 не був агресивним, бійок не вчиняв, завжди вітався, був не одруженим та дітей не мав. Чи була допитана поліцією щодо обставин зникнення ОСОБА_3 , свідок ОСОБА_6 не пригадує, однак, їй відомо, що останній поліцією розшукувався. Також зазначила, що в заявника є інший син, який зі своє сім`єю проживає окремо від заявника.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до ст.305 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Згідно з ч.1 ст.308 ЦПК України, суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою.

В п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Оголошення особи померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Виняток встановлений у ч.2 ст.46 ЦК України, де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти, у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після сплину двох років від дня закінчення воєнних дій; неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи.

Особливістю цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

При цьому, заявник повинен мати особисту цивільну-правову заінтересованість у зміні правового стану особи, яку просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини, матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку - дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків.

В ході судового розгляду встановлено, що заявник у справі - ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , щодо якого вирішується питання про оголошення його померлим. Встановлення факту визнання особи померлою для заявника має юридичне значення, оскільки необхідне для оформлення спадщини.

Виходячи з обсягу досліджених судом доказів у їх сукупності, оцінивши наведені заявником обставини та мету, з якою останньому необхідно оголосити особу померлою, є підстави для висновку про наявність між заявником та особою, яку він просить оголосити померлим, матеріально-правового зв`язку, а саме: з метою реалізації права на прийняття спадщини.

Встановлено, що місцезнаходження та місцеперебування ОСОБА_3 з січня 2007 року по даний час не відоме, за місцем проживання останній не з`являвся. Факт відсутності відомостей про місце перебування ОСОБА_3 за місцем його постійного проживання більше трьох років - підтверджується зібраними у справі доказами та показами свідків, які узгоджуються між собою, ніким не спростовані.

Відповідно до ст.47 Цивільного кодексу України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.

Таким чином, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку у сукупності, суд дійшов до висновку, що встановлені судом обставини вказують на наявність підстав для задоволення вимог заявника та оголошення ОСОБА_3 померлим.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Відповідно до ч.3 ст.46 ЦК України, фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це.

Оскільки день вірогідної смерті ОСОБА_3 у точності не може бути встановлено, його необхідно оголосити померлим з дня набрання цим рішенням законної сили.

При цьому, відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.46-48 ЦУ України, ст.1-13,259,263-265, 268, 293-294, 305-308 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

заяву ОСОБА_2 - задоволити.

Оголосити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 - померлим.

Датою оголошення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 померлим - вважати день набрання рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Х.М. Мисько

Присяжні Дмитерко О.С.

Юзик І.І.