Номер провадження: 22-з/813/370/21
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

08.12.2021 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Погорєлова С.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід суддям Одеського апеляційного суду Комлевій О.С., Гірняк Л.А., Сегеді С.М. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» про відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2020 року про відмову у задоволенні заяви про перегляд рішення Київського районного суду м. Одеси від 14 січня 2020 року за нововиявленими обставинами, -

встановив:

У провадженні Одеського апеляційного суду знаходиться цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2020 року про відмову в задоволенні заяви про перегляд рішення Київського районного суду м. Одеси від 14 січня 2020 року за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «МТБ Банк» про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.11.2021 року, справу передано для розгляду колегії суддів у складі головуючого судді Комлевої О.С., суддів - Гірняк Л.А., Сегеді С.М..

29 листопада 2021 року до Одеського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід суддів Комлевої О.С., Гірняк Л.А., Сегеді С.М., яка мотивована упередженістю та необ`єктивністю вказаних суддів. На думку заявника, судді допускають систематичне свідоме та навмисне ігнорування та нехтування вимогами законодавства, у тому числі постанов Верховного Суду України по справам №2-685/10, 2-248/10, 1527/2-451/11, 522/18605/17 та інших постанов, внесення неправдивих відомостей, що мало значний вплив, ухвалення рішень значно низької якості (520/15760/19), навмисний та свідомий недопуск до засідань, проява повного непрофесіоналізму, що призвело до смерті його батька та значних матеріальних збитків та тяжких моральних страждань для нього та його родини. Також заявник вказує, що при розгляді його заяви про недовіру та відвід вказаного складу суду за попередньої справи, вказаним складом суду були вказані навмисно та свідомо неправдиві відомості, а саме в ухвалі Одеського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року (номер провадження 22-ц/813/9002/21) зазначено, що ОСОБА_1 порушив терміни подання заяви про недовіру складу суддів та відповідний відвід, хоча склад суду був перепризначений за добу до початку першого засідання по справі.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30 листопада 2020 року заявлений ОСОБА_1 відвід суддям Комлевій О.С., Гірняк Л.А., Сегеді С.М.. визнано необґрунтованим.

Передано справу для вирішення питання про заявлений відвід в порядку ст. 33 ЦПК України.

Розглянувши заявлене клопотання про відвід суддів Одеського апеляційного суду Комлевої О.С., Гірняк Л.А., Сегеді С.М., прихожу до висновку про відмову у його задоволенні, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 ЦПК України. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України (визначення складу суду). Такому судді не може бути заявлений відвід.

Питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді (ч. ч. 1-3, 7, 8 ст. 40 ЦПК України).

З змісту заяви про відвід вбачається, що основною підставою для відводу суддів Одеського апеляційного суду Комлевої О.С., Гірняк Л.А., Сегеді С.М. є, на думку ОСОБА_1 те, що вказаними суддями нібито допущено систематичне свідоме та навмисне ігнорування та нехтування вимогами законодавства, у тому числі постанов Верховного Суду України по справам №2-685/10, 2-248/10, 1527/2-451/11, 522/18605/17 та інших постанов, внесення неправдивих відомостей, що мало значний вплив, ухвалення рішень значно низької якості 520/15760/19), навмисний та свідомий недопуск до засідань, проява повного непрофесіоналізму, що призвело до смерті його батька та значних матеріальних збитків та тяжких моральних страждань для нього та його родини. Також заявник вказує, що при розгляді його заяви про недовіру та відвід вказаного складу суду за попередньої справи, вказаним складом суду були вказані навмисно та свідомо неправдиві відомості, а саме в ухвалі Одеського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року (номер провадження 22-ц/813/9002/21) зазначено що ОСОБА_1 порушив терміни подання заяви про недовіру складу суддів та відповідний відвід, хоча склад суду був перепризначений за добу до початку першого засідання по справі.

Однак, на підтвердження вищенаведених обставин, заявником не наведеного жодного належного та допустимого доказу.

Сумніви заявника щодо неупередженості та необ`єктивності суддів при розгляді даної справи не ґрунтуються на фактичних даних, а є його суб`єктивним припущенням, що не може бути достатньою підставою, в розумінні ст.36 ЦПК України, для відводу суддів.

Інших причин, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості суддів, не виявлено.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. У вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (п. 45-50 рішення ЄСПЛ у справі «Морель проти Франції»; п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Пескадор Валеро проти Іспанії») або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (п. 40 рішення ЄСПЛ у справі «Лука проти Румунії»), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (п. 44 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»; п. 30 рішення ЄСПЛ у справі «Пабла Кю проти Фінляндії»; п. 96 рішення ЄСПЛ у справі «Мікалефф проти Мальти»).

Європейським судом з прав людини в рішенні по справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) від 09 листопада 2006 року зазначено, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Згідно практики ЄСПЛ, несприятлива позиція суду з питань права сама по собі не породжує сумнівів в неупередженості (Castillo Algar 44). Сумніви мають бути засновані на фактичних обставинах; неприпустимими є гіпотези про можливий розвиток подій (Bulut).

За таких обставин, прихожу до висновку, що заявлені підстави для відводу суддів Одеського апеляційного суду Комлевої О.С., Гірняк Л.А., Сегеді С.М. не ґрунтуються на законі, є безпідставними та не підтвердженими належними доказами, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 38-41 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддям Одеського апеляційного суду Комлевій О.С., Гірняк Л.А., Сегеді С.М. - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду: С.О. Погорєлова