Справа № 310/3196/19
РІШЕННЯ

Іменем України

23 листопада 2021 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кошевої О.А.,

за участю секретаря судового засідання Ледовської А.В.,

представника позивача адвоката Амельченка Д.Д.,

представника відповідача адвоката Лебедєва О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бердянську в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином. Позов мотивує тим, що 24 лютого 2019 року, приблизно в 18 годині 44 хвилини, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля магазину «Фортуна», розташованого по вулиці Гагаріна в селі Нововасилівка Бердянського району Запорізької області, відповідач ОСОБА_2 , діючи на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до нього та, проявляючи злочинну необережність у вигляді злочинної недбалості, тобто, не передбачаючи можливості настання в результаті своїх протиправних дій суспільно-небезпечних наслідків, хоча за обставинами події та в силу свого життєвого досвіду повинен був та міг це передбачити, кулаком правої руки наніс один удар в область його голови, в результаті чого позивач втратив рівновагу та впав, вдарившись лівою стороною голови, на асфальтне покриття, отримавши, тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку тяжкого ступеню, гемморагичні забої лобової, скроневої, тім`яних долей, субарахноїдальний крововилив внутрішлункового гемораггія, пластинчата субдуральна гематома з права, лінійний перелом лобної кості зліва та лівої тім`яної кістки, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, найбільш вірогідний механізм виникнення перелому лобної кісті зліва та лівої тім`яної кістки в результаті падіння та удару о твердий тупий предмет , а саме бетонне покриття. Найбільш вірогідне було нанесено удар в ліву щоку з послідуючим падінням з положення стоячи на бетонне покриття в результаті чого виник перелом лівої тім`яної кістки з переходом на лобну кістку.

Таким чином, відповідач скоїв кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ст. 128 КК України, тобто необережне тяжке тілесне ушкодження, що підтверджено вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12.08.2019 року.

Позивач зазначив, що внаслідок злочинних дій йому була заподіяна майнова шкода, а саме витрати на лікування, які склали 22 657 гривень 78 коп., які частково відповідач відшкодував в розмірі 2000 грн., а решту 20657,75 грн. залишились не відшкодованими.

Також, крім майнової шкоди йому була заподіяна й моральна шкода неправомірними діями відповідача, оскільки внаслідок здійсненого їм злочину був порушений нормальний спосіб життя. Позивач зазначив, що на великий проміжок часу зазнав дискомфорт.До теперішнього часу не може належним чином працювати, допомагати собі у биту, постійно потребує допомоги сторонніх осіб та лікарів, головний біль заважає йому спати. Після отриманої травми він переслідує хвилювання за своє життя та здоров`я та йому встановлено 3 групу інвалідності.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди визнали в повному обсязі, в частині стягнення моральної шкоди частково на суму 10000 гривень.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов підлягаючим задоволенню з огляду на таке.

Вироком Бердянського міськрайонного суду від 12.08.2019 року дії відповідача ОСОБА_2 кваліфіковані за ч.1 ст. 128 КК України, як спричинення необережного тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_1 .

Згідно Постанови Верховного суду від 23 квітня 2020 року вирок в цій частині залишено без змін.

Відповідно до довідки МСЕК №255205 ОСОБА_1 встановлена 3 група інвалідності по ураженню ЦНС.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов"язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки чи бездіяльність особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Вказаним вироком та постановою встановлена вина ОСОБА_2 у заподіянні ОСОБА_1 необережного тяжкого тілесного ушкодження.

Позивачем суду надані належні письмові докази, а саме: чеки на купівлю ліків у сумі

22657,78грн., які підтверджують, що кримінальним правопорушенням ОСОБА_2 завдав ОСОБА_1 майнову шкоду, у зазначеному в позові, розмірі.

Відповідно до ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідач відшкодував частково матеріальну шкоду, завдану ОСОБА_1 у розмірі 2000 грн., в добровільному порядку, тому позов в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню в розмірі 20657,78грн.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Згідно з вимогами ч.3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Виходячи з вимог розумності та справедливості, ураховуючи характер кримінального правопорушення, тяжкість наслідків, що настали в результаті вчиненого злочину, зокрема те що, ОСОБА_1 внаслідок протиправних дій відповідача став інвалідом 3 групи, потребує сторонньої допомоги, беручи до уваги, моральні та фізичні страждання внаслідок вчиненого кримінального правопорушення, які стали причиною душевних хвилювань та страждань позивача, їх характер, обсяг та тривалість, які змінили звичний для нього спосіб та розпорядок життя, суд вважає необхідним стягнути моральну шкоду у розмірі 50000,00 гривень.

Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року, суд,-

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 20657 (двадцять тисяч шістсот п`ятдесят сім гривень), 78 копійок та моральну шкоду у розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч гривень), 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1681.60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.п.н. НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2

Повний текст рішення суду складено 03.12.2021 року.

Суддя О. А. Кошева