Справа № 342/1399/20
Провадження № 2/342/191/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

з участю: секретаря судового засідання Петруняк Н.А.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок та господарські будівлі в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , яка проживає по АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , яка проживає по АДРЕСА_1 , в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 24.11.1987 року житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , належав колгоспному двору, головою якого був тато позивача - ОСОБА_4 . Згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Колоийське МБТІ» №9526 від 04.11.2020 року за архівними даними обласного комунального підприємства «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» право власності на житлове господарство по АДРЕСА_1 було зареєстроване за ОСОБА_4 , як головою колгоспного двору. Для будівництва та обслуговування житлового будинку була виділена земельна ділянка площею 0,25 га, що доводиться довікою Серафинецької сільської ради №345 від 05.11.2020 року. У відповідності до технічного паспорта, виготовленого ОКП «Коломийське МБТІ» від 21.09.2020 року житлове господарство складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А», загальною площею 91,3 кв.м, житловою площею 66,0 кв.м., літньої кухні, стайні, двох сараїв, двох комор, навісу, гаража, криниці, огорожі та вимощення. Відповідно до звіту про оцінку майна ЕТВО «Придністров`я» ринкова вартість житлового господарства по АДРЕСА_1 становить 82 170 грн. За результатами проведення технічного обстеження житлового будинку встановлено його відповідність вимогам надійності та можливість безпечної експлуатації. Голова колгоспного двору ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 10.01.2017 року, актовий запис №3. 23 січня 2014 року ОСОБА_4 склав заповіт, яким розпорядив позивачу все своє майно, де б воно не було та з чого б не складалося, і на що він за законом матиме право. Заповіт посвідчений секретарем Серафинецької сільської ради Городенківського району 23.01.2014 року, зареєстрований в реєстрі за №1. Заповіт ніким не скасовувався та не оскаржувався. З метою реалізації своїх спадкових прав позивач звернувся до приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу Яшана Р.Р. Однак, нотаріус відмовив йому у видачі документів на спадщину на житлове господарство через реєстрацію спадкового житлового господарства як колгоспного двору без виділу часток, що стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 04.11.2020 року. З довідки Серафинецької сільської ради № 342 від 05.11.2020 року вбачається, що станом на 15.04.1991 року у житловому господарстві проживали ОСОБА_4 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та позивач. Ніхто з перелічених осіб не звертався з приводу виділу частки у колгоспному дворі. Після смерті ОСОБА_4 позивач фактично вступив в управління спадщиною - користується спадковим майном на власний розсуд, постійно проживає у житловому будинку, обробляє земельну ділянку, виготовив технічну документацію за власні кошти, тобто своїми діями фактично прийняв спадщину, однак оформити свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не може через реєстрацію житлового господарства як колгоспного двору.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, наведених в позові та просив задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися. Подали до суду заяви про розгляд справи в їх відсутності; позовні вимоги визнають в повному обсязі; на частку у спадковому майні не претендують та не зверталися з приводу його успадкування; на частку у колгоспному дворі теж не претендують та не зверталися за її виділом; не заперечують щодо визнання права власності на житлове господарство по АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 в цілому.

Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено.

Суд, заслухавши вступне слово позивача, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Згідно копії свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 24 листопада 1987 року, виданого виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення цього ж виконкому № 209 від 14.10.1987, встановлено, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_4 . Даний жилийбудинок (домоволодіння) в цілому зареєстрований в Коломийському бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_4 та записаний 24.11.1987 в реєстрову книгу за реєстровим № 283.

Будинок, в якому проживав ОСОБА_4 розташований в АДРЕСА_1 і зміни вулиці та нумерації даного будинку не було, що доводиться довідкою № 344, виданою 05.11.2020 Серафинецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області.

Копією виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Вих. № 9526 від 04.11.2020 стверджується, що згідно архівних даних ОКП «Коломийське МБТІ» право власності на житловий будинок, будівлі та споруди по АДРЕСА_1 станом на 31.12.2012 зареєстровано за головою колгоспного двору - ОСОБА_4 (форма власності - приватна; частка - 1) згідно свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 24.11.1987 р. на підставі рішення цього ж виконкому № 209 від 14.10.1987 р.

З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , виготовленого 09.11.2020 встановлено, що житловий будинок споруджено в 1950 році, господарські будівлі та споруди в 1950, 1982 та 1989 роках. Копія висновку про вартість майна, складеного ЕТВО «Придністров`я» стверджує, що ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 станом на 11.11.2020 становить 82170 грн.

Довідкою № 345, виданою 05.11.2020 Серафинецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області стверджено, що біля будинку в АДРЕСА_1 рахується земельна ділянка, загальною площею 0,45 га, в тому числі: 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,20 га для ведення особистого селянського господарства.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Станом на 15.04.1991 року в будинку в АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали: голова господарства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що доводиться довідкою № 342, виданою 05.11.2020 виконавчим комітетом Серафинецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області.

За заповітом, посвідченим 23.01.2014 секретарем виконкому Серафинецької сільської ради, зареєстрованим в реєстрі за № 1, ОСОБА_4 , 1935 року народження, житель АДРЕСА_1 на випадок своєї смерті зробив таке заповітне розпорядження, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде йому належати на момент смерті і на що він за законом матиме право заповів ОСОБА_1 .

Голова колгоспного двору (член колгоспного двору) ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис за № 3 від 07.01.2017, про що свідчить копія Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 10.01.2017 Виконкомом Серафинецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядуваннязаяви про прийняття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України.

На момент смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з ним в будинку в АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали: дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , невістка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , онук ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що доводиться довідкою № 341, виданою 05.11.2020 виконавчим комітетом Серафинецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області.

Те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_2 стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 29.06.1966, відповідний запис за № 24 від 29.06.1966.

Судом встановлено, що спадкоємцем за заповітом спадкодавця ОСОБА_4 є його син ОСОБА_1 (позивач), який прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Спадкоємець першої черги за закономпісля смерті ОСОБА_4 - його дружина ОСОБА_2 (відповідач), яка відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України, має обов`язкову частку в спадщині, відмовилася від її одержання, також не претендує одержання свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя, оскільки майно є особистою власністю спадкодавця, що стверджено копіями заяв ОСОБА_2 від 03.07.2017 в спадковій справі № 59/2017 та поданою до суду заявою про визнання позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Із копії спадкової справи № 59/2017, наданої суду приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу Яшан Р.Р. вбачається, що спадкоємець за заповітом ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , так як він проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та 03.07.2017 подав нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Копією Витягу № 48265119 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 03.07.2017 приватним нотаріусом Яшан Р.Р., підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 60872790 (номер у нотаріуса 59/2017), спадкодавець - ОСОБА_4 .

23.11.2020 ОСОБА_1 приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу Яшан Р.Р. видано 2 (два) свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстровані в реєстрі за №№ 1836, 1837 на земельні ділянки, що належали ОСОБА_4 , розміром 0,2500 га (цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд) 0,2300 га (цільове призначення: для ведення особистого селянського ггосподарства), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Дані свідоцтва про право на спадщину за заповітом зареєстровані в Спадковому реєстрі за № 66805644, № 66805652.

До складу спадщини ОСОБА_4 входить частина житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору.

Постановою приватного нотаріуса Городенківського РНО Яшан Р.Р. від 04.11.2020 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок за АДРЕСА_1 . Причиною відмови нотаріуса є те, що надані ОСОБА_1 документи, які підтверджують право власності на житловий будинок, видані на ім`я спадкодавця ОСОБА_4 , як голові колгоспного двору, що позбавляє можливості нотаріуса визначити його частку в житловому будинку та відповідно видати свідоцтво про право на спадщину на за заповітом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Позивач, як спадкоємець за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 , фактично став власником вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, користується ними. Однак, через його реєстрацію як колгоспного двору немає можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Статтею 328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , судом не встановлено, позов визнається відповідачами - колишніми членами колгоспного двору, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Позивач - ОСОБА_1 , адреса проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , адреса проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_5 , адреса проживання АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складене 16.02.2021.

Суддя: Федів Л. М.