Справа № 539/4113/21
Провадження № 2/539/1254/2021
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2021 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді - Даценка В.М.,

з участю секретаря - Ковтун І.О.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Лубни цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток у праві спільної сумісної власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визначення часток у праві спільної сумісної власності.

У позові вказала, що їй на праві спільної часткової власності належить 3/8 частки житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачу на праві спільної часткової власності належить 1/8 частка житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . В 2019 році вони отримали у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 0,0888 га., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, з кадастровим номером: :06:003:0070, без визначення часток.

Прохає суд: визначити, що розмір частки в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :06:003:0070, площею 0,0888 га, цільове призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, становлять ОСОБА_1 3/8 частки, ОСОБА_2 1/8 частка.

В судове засідання позивач не з`явилася, надіслала суду заяву про розгляд справи за її відсутності . Позовні вимоги підтримує на їх задоволенні наполягає.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву про розгляд справи за його відсутності . Проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх видів процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У відповідності до ст. ст. 76-83 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи…Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень…Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи…Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях … Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником 3/8 частки житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.11)

ОСОБА_2 є власником 1/8 частки житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 12)

В 2019 році ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримали у власність земельну ділянку площею 0,0888 га., з кадастровим номером: :06:003:0070, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.13)

Вищевказана земельна ділянка в цілому була передана у спільну сумісну власність (без визначення часток учасників спільної власності).

Позивачка не може в повній мірі розпоряджатися своїм майном, оскільки частки у спільній сумісній власності на землю не виділені.

Відповідно до ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ст.368ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст.89 ЗК України у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки співвласників жилого будинку.

Відповідно до ч.4 ст.120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Тому, беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що частки вказаної земельної ділянки повинні бути визначені пропорційно до часток власників у праві власності на житловий будинок.

Керуючись ст. ст. 4,89,141,258,259,263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 ) про визначення часток у праві спільної сумісної власності- задовольнити.

Визначити, що розмір частки в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :06:003:0070, площею 0,0888 га, цільове призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, становлять ОСОБА_1 3/8 частки, ОСОБА_2 1/8 частка.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду В.М.Даценко