Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2597/21
Провадження № 2/553/1228/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2021 року м.Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави у складі головуючого судді Високих М.С., з участю секретаря судового засідання Лунич Ю.Г.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні в залі суду справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Настека Наталія Олександрівна, про визнання права власності в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

ПРОЦЕДУРА

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із згаданим позовом до відповідачів, в якому прохає визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 367/1000 частки площею 367 м2, в земельній ділянці кадастровий номер :12:002:0422 загальною площею 0,1 га, за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Одночасно, позивач прохає припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на зазначену земельну ділянку.

Свої вимоги мотивує тим, що вона є спадкоємцем за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 її батька ОСОБА_4 . До складу спадщини входить земельна ділянка кадастровий номер :12:002:0422 загальною площею 0,1 га, за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка перебуває у спільній сумісній власності та належить ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та померлому ОСОБА_4 . 08.09.2021 приватним нотаріусом Настекою Н.О. видано постанову про відмову у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку із невизначеністю часток у спільній сумісній власності. З метою реалізувати своє право на спадщину, ОСОБА_1 звернулась до суду із відповідним позовом.

Ухвалою суду від 04.10.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

02.12.2021 позивач звернулась на адресу суду із заявою, в якій прохала про залишення позовних вимог без розгляду в частині припинення права спільної сумісної власності ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на зазначену земельну ділянку кадастровий номер :12:002:0422 за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Ухвалою суду від 02.12.2021 позовні вимоги ОСОБА_1 в частині припинення права спільної сумісної власності ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на земельну ділянку, кадастровий номер :12:002:0422 за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) - залишено без розгляду. Крім того, зустрічну позовну заяву, яка була подана до суду 18.10.2021, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визначення часток у спільній сумісній власності, визнання за ними право власності та припинення права спільної сумісної власності - повернуто позивачам на підставі їх спільної заяви про відкликання зустрічного позову.

АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) СТОРІН В ХОДІ СУДОВОГО РОЗГЛЯДУ

В судове засідання сторони та третя особа, будучи належно повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, не прибули.

Від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги представник позивача підтримала у повному обсязі та просила позов задовольнити.

Відповідачі надіслали на адресу суду заяви про визнання позову ОСОБА_1 .

Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Настека Н.О. (третя особа) звернулась із клопотанням, в якому просила справу розглядати без її участі.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ

Судом встановлено, що у відповідності до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №84993092 від 13.04.2017 (а.с.42) земельна ділянка за кадастровим номером :12:002:0422, загальною площею 0,1 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

У відповідності до належним чином завіреної копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, про що Подільським районним у місті Полтаві відділом ДРАЦС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) було зроблено відповідний актовий запис за №157 (а.с.21).

ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя 22.02.2021 було складено заповіт, відповідно до якого все належне йому майно останній заповів своїй дочці ОСОБА_1 (а.с.22, 23, 24).

Як убачається зі змісту позовної заяви, позивач ОСОБА_1 є дочкою померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , факт родинних відносин яких підтверджується долученими до матеріалів справи письмовими доказами (а.с.11-15).

Рішенням Ленінського районного суду м.Полтави від 09.08.2017 визнано за ОСОБА_4 право власності на самочинне будівництво, проведене в належній йому 19/75 частині домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.34-35).

Згідно постанови приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Настеки Н.О. від 08.09.2021 (а.с.44-45) ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку земельної ділянки, площею 0,1000 га, кадастровий номер :12:002:0422, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що конкретна частка на земельну ділянку не визначена.

За висновком експерта земельно-технічного дослідження №72 від 07.09.2021 (а.с.47-63) фактичні частки співвласників у праві власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер :12:002:0422, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , складають у ОСОБА_3 - 414/1000, у ОСОБА_4 (померлого) - 367/1000, у ОСОБА_2 - 219/1000.

ОЦІНКА СУДУ ТА НОРМИ ПРАВА

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Зміст зазначених у ст.4 ЦПК України підстав для захисту відображений у відповідних нормах статей, що регулюють ту чи іншу категорію правовідносин. Порушення цивільних прав має проявлятись в активних діях відповідача, невизнання цивільного права, у свою чергу, полягає в пасивному запереченні наявності у особи суб`єктивного цивільного права, зокрема, на майно, на право користування майном, на спадкування, на частину в загальному майні, яке безпосередньо не спричиняє шкоду суб`єктивному праву, але створює невпевненість у правовому статусі носія суб`єктивного права, оспорювання суб`єктивного цивільного права відображає такий стан правовідносин, коли суб`єктивне цивільне право заперечується в юрисдикційному органі.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Згідно ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як встановлено судом, земельна ділянка по АДРЕСА_1 , перебувала у спільній сумісній власності відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та померлого ОСОБА_4 , який заповів все своє майно позивачу ОСОБА_1 . Питання про визначення часток земельної ділянки за життя ОСОБА_4 не порушувалось й наразі його спадкоємцеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, саме через не визначення конкретної частки земельної ділянки, що належала померлому.

Таким чином, позивач звернулася до суду з метою захисту свого спадкового права.

Згідно із ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (ч.1 ст.368 ЦК України).

Відповідно до ч.1,ч.2 ст.370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно з ч.1 ст.86 ЗК України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). За змістом ст.89 ЗК України та глави 26 розділу І книги третьої ЦК України, спільною сумісною є спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності. Згідно з ч. 5 ст. 89 ЗК України поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Суд вказує, що згідно із наданим висновком земельно-технічного дослідження частки співвласників ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , з огляду на фактичне користування земельною ділянкою, не були рівними і складають 367/1000, 414/1000 та 219/1000, що сторонами не заперечувалось і відповідає фактичному користуванню земельною ділянкою.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 за №20, частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Водночас, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

При цьому для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом ст. 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

Відповідно до ч.1 ст.25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (ч.4 ст.25 ЦК України.

За таких обставин, визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець має право захистити свої права шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування, з огляду на що позовні вимоги є обґрунтованими.

Аналізуючи викладене, виходячи з фактичних обставин справи та норм законодавства, що регулюють виниклі правовідносини, суд доходить висновку про задоволення позову у повному обсязі, оскільки у зв`язку зі смертю одного з співвласників частка у спільній сумісній власності якого не визначена, спадкоємець позбавлений можливості реалізувати своє право на спадщину. За таких обставин, позивач не має іншої можливості захистити своє право, тому суд вважає, що відповідно до ст.16 ЦК України цивільне право останньої підлягає захисту в судовому порядку.

Керуючись 263-265, 273-275, 353-354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 367/1000 частки площею 367 кв.м. в земельній ділянці, кадастровий номер :12:002:0422 загальною площею 0,1 га, за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;
Відповідачі: Третя особа:ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 . Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Настека Наталія Олександрівна, адреса: 36000, м.Полтава, пров.Романа Шухевича, 4.

Суддя

Ленінського районного суду м.Полтави М.С. Високих

Повне рішення суду складено 10.12.2021.