Дата документу 01.12.2021 Справа № 554/7130/21
Провадження № 2/554/7130/2021
Рішення

іменем України

01.12.2021 року місто Полтава

Суддя Октябрського районного суду м.Полтави Тімошенко Н.В., розглянувши в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства закритого типу «Наталка і Петро» про припинення трудових відносин,

встановила:

27.07.2021 позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовом до відповідача, Акціонерного товариства закритого типу «Наталка і Петро» про припинення трудових відносин. прохав суд визнати припиненими трудові відносини Акціонерного товариства закритого типу «Наталка і Петро» та директором ОСОБА_1 на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням з 22 лютого 2021 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до наказу №4 від 03.04.2012 року та рішення спостережної ради від 26.03.2012 р. Акціонерного товариства закритого типу «Наталка і Петро» ОСОБА_1 було призначено на посаду директора товариства, про відповідні відомості було внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Вказав, що 02.02.2021 року написав заяву про звільнення за власним бажанням у порядку ст. 38 КЗпП України, в якій просив звільнити його із займаної посади директора 22 лютого 2021 року. Вказав, що відповідачем не вчинено ніяких дій щодо розгляду його заяви тому змушений звернутися до суду із вказаною позовною заявою.

Ухвалою суду від 27.07.2021 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримав та прохав задовольнити.

Відповідач, повідомлений належним чином про дату та час судового засідання, до суду не зявився, причини неявки суд не повідомив.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані позивачем належні та допустимі докази окремо та в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суддя прийшла до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Суддею встановлено, що відповідно до наказу №4 від 03.04.2012 року та рішення спостережної ради від 26.03.2012 р. Акціонерного товариства закритого типу «Наталка і Петро» ОСОБА_1 було призначено на посаду директора товариства, про відповідні відомості було внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

02.02.2021 року написав заяву про звільнення за власним бажанням у порядку ст. 38 КЗпП України, в якій просив звільнити його із займаної посади директора 22 лютого 2021 року.

У ч. ч. 1, 2ст. 43 Конституції Українизакріплено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності.

Розглядаючи справи, пов`язані із застосуванням вказаної норми, Конституційний Суд України у своїх Рішеннях від 07 липня 2004 року у справі №1-14/2004, від 16 жовтня 2007 року у справі №1-16/2007 та від 29 січня 2008 року у справі №1-5/2008 вказав на те,що визначенест. 43 Конституції Україниправо на працю Конституційний Суд України розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися то вільно її обирати. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації.

Відповідно до вимог ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободнікого не можна тримати в рабстві або в підневільному стані. Ніхто не може бути присилуваний виконувати примусову чи обов`язкову працю.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЗУ «Про акціонерні товариства» повноваження голови колегіального виконавчого органу (особи, яка здійснює повноваження одноосібного виконавчого органу) припиняються за рішенням наглядової ради "з одночасним прийняттям рішення про призначення голови колегіального виконавчого органу (особи, яка здійснює повноваження одноосібного виконавчого органу) або особи, яка тимчасово здійснюватиме його повноваження, якщо статутом акціонерного товариства це питання не віднесено до компетенції загальних зборів.

Вищим органом управління акціонерного товариства є збори акціонерів, а до виключної компетенції наглядової ради належить обрання та звільнення директора (керівника) підприємства, а також виконавчим органом є директор.

Відповідно до ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений час, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.

Разом з тим особливість звільнення директора полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства та з дотриманням певної процедури: написання позивачем заяви про звільнення за власним бажанням, ознайомлення із вказаною заявою усіх учасників товариства, ініціювання позивачем проведення позачергових загальних зборів із винесенням питання звільнення директора на порядок денний, передача печатки, документів уповноваженій особі.

Позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували, що ним дотримана процедура звільненні, не надано доказів ознайомлення з заявою про звільнення учасників товариства, доказів ініціювання позивачем проведення позачергових загальних зборів із винесенням питання звільнення директора на порядок денний, передачі печатки, документів уповноваженій особі.

За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно вимог ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Положеннями ст. 80 ЦПК України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стороною позивача не надано суду доказів, які б свідчили про те, що ним дотримано про процедури звільнення керівника.

З огляду викладеного підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст. ст. 16, 376 ЦК України, ст. ст. 4-10, 12, 13, 17, 18, 76-81, 89, 133, 141, 223, 229, 247, 259, 263-265, 268, 272-273, 354-355 ЦПК України, суд

ухвалила:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства закритого типу «Наталка і Петро» про припинення трудових відносин- відмовити.

Копію повного судового рішення направити учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні протягом 2 (двох) днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

1.Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

2.Відповідач: Акціонерне товариство закритого типу «Наталка і Петро», місце знаходження: м.Полтава,вул.. Калініна, 13, .

З текстом рішення суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Н.В.Тімошенко