ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городнчої В.С., Деркач Н.М.,

при секретарі - Пивоваровій А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області

на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 15 грудня 2016 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Київ Ре" про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ-Ре» (далі ТзДВ «СК «Київ-Ре») про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

У січні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, ТзДВ «СК «Київ-Ре» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позовна заява, з урахуванням уточнень, мотивована тим, що 29 листопада 2012 року о 21 год. 30 хв. на перехресті вул. Короленко та пл. Троїцька у м. Дніпропетровську водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «ЗАЗ ДЕУ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в порушення вимог пункту 16.11 ПДР України, не надав перевагу в русі автомобілю, що рухався по головній дорозі, допустив зіткнення з автомобілем «Мерседес Бенц S 500», реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілю «Мерседес Бенц S 500», реєстраційний номер НОМЕР_2 , було завдано механічні пошкодження. Вина ОСОБА_3 у вказаному ДТП підтверджується постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2012 року.

Автомобіль «Мерседес Бенц S 500», реєстраційний номер НОМЕР_2 , належав на праві власності ОСОБА_2 . Під час ДТП вказаним автомобілем керував ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу. 19 червня 2015 року право власності на вказаний автомобіль оформлено на ОСОБА_1 . Власником автомобіля «ЗАЗ ДЕУ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на час ДТП було Управління Держкомзему у місті Запоріжжя Запорізької області, а згодом Головне управління Держземагенства у Запорізькій області, з яким ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах. Управлінням Держкомзему у місті Запоріжжя Запорізької області на вказаний автомобіль було укладено договір страхування з ТзДВ «СК «Київ-РЕ». Відповідно до звіту автотоварознавчого дослідження від 10 грудня 2012 року № 30-11-12, складеного ОСОБА_4 , вартість матеріальної шкоди пошкодженого після ДТП автомобіля «Мерседес Бенц S500», реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 25 951,00 грн, а вартість відновлювального ремонту складає 44 149,00 грн. Зазначені суми підтверджені висновком судового експерта-автотоварознавця Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз від 10 червня 2014 року № 666-14.

ТОВ «Преміум автосервіс» було проведено ремонт автомобіля «Мерседес Бенц S 500», реєстраційний номер НОМЕР_2 , за який позивач сплатив 44 149,00 грн.

В березні та грудні 2013 року ТзДВ «СК «Київ-РЕ» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 17 216,00 грн шляхом перерахування на розрахунковий рахунок ТОВ «Преміум автосервіс».

Спеціалісти експертної компанії «БК-Експерт», у порушення встановленого чинним законодавством порядку проведення товарознавчої експертизи та оцінки транспортних засобів, сфальсифікувавши акт огляду від 06 грудня 2012 року, надали ТзДВ «СК «Київ-РЕ» завідомо неправомірний звіт № 12/12-AZ02, оскільки спеціалісти експертної комісії «БК-Експерт» перед тим як скласти звіт про оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля повинні були особисто оглянути зазначений автомобіль. Але ОСОБА_5 та ОСОБА_6 06 грудня 2012 року під час огляду автомобіля «Мерседес Бенц S 500», реєстраційний номер НОМЕР_2 , були відсутні, що підтверджується оригіналом акту від 06 грудня 2012 року, де відсутні як їх підписи, так і підпис ОСОБА_7 , який безпосередньо проводив огляд та складав акт, а також поясненнями самого ОСОБА_7 , який зазначив, що при огляді автомобіля, який проводився ним 06 грудня 2012 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були відсутні та даний акт ним не підписувався.

Таким чином ТзДВ «СК «Київ-РЕ» здійснив виплату страхового відшкодування не в повному обсязі, тому розмір вартості матеріальної шкоди та відновлювального ремонту повинен визначатись відповідно до звіту ОСОБА_4 , складеного відповідно до норм чинного законодавства та підтвердженого висновком судового експерта-автотоварознавця Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Відповідно до звіту ОСОБА_4 розмір вартості матеріальної шкоди становить 25 951,00 грн. Різниця між розміром матеріальної шкоди згідно звіту ОСОБА_4 та страховою виплатою складає 8 735,00 грн (25 951,00 грн - 17 216,00 грн). Окрім того, позивачем було сплачено ОСОБА_4 800,00 грн за проведення автотоварознавчого дослідження з визначення вартості шкоди. Таким чином, ТзДВ «СК «Київ-РЕ» повинен доплатити йому страхову виплату у сумі 9 535,00 грн (8 736,00 грн + 800,00 грн).

Відповідно до звіту ОСОБА_4 вартість відновлювального ремонту становить 44 149,00 грн. ТзДВ «СК «Київ-РЕ» сплатило частину страхового відшкодування у розмірі 17 216,00 грн та повинно ще доплатити 9 535,00 грн. Різниця між фактичним розміром збитків та страховим відшкодуванням становить 17 938,00 грн (44 149,00 - (17 216,00 грн + 9 535,00 грн).

На підставі вищезазначеного, ОСОБА_1 просив стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області на його користь у якості відшкодування майнової шкоди, заподіяної в наслідок ДТП, суму у розмірі 17 398,00 грн; стягнути з ТзДВ «СК «Київ-РЕ» на його користь страхове відшкодування в розмірі 9 535,00 грн та стягнути солідарно з відповідачів на його користь сплачений при подачі позову судовий збір.

Протокольно замінено позивача у справі з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 .

Рішенням Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 15 грудня 2016 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області на користь ОСОБА_1 на відшкодування заподіяної матеріальної шкоди суму в розмірі 17 398,00 грн, понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн, всього 17 641,60 грн.

Стягнуто з ТзДВ «СК «Київ-Ре» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 9 535,00 грн, понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн, всього 9 778,60 грн.

Рішення суду мотивовано доведеністю та обґрунтованістю заявлених позовних вимог.

В апеляційній скарзі Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що аналогічний позов ОСОБА_2 вже було розглянуто та відмовлено йому у задоволенні позовних вимог до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП. При цьому, ОСОБА_1 не може мати статусу позивача у даній справі, оскільки власником автомобіля на момент ДТП був ОСОБА_2 .

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2017 року апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області задоволено.

Рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 15 грудня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області судовий збір у розмірі 535,92 грн.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано порушеннями судом норм процесуального права, які полягають у тому, що судом не було вирішено питання щодо прийняття нових позовних вимог та об`єднання їх з первинними позовними вимогами. ОСОБА_2 не відмовлявся від своїх позовних вимог та не просив залишити їх без розгляду. Судом не виносилось ухвали про прийняття відмови від позову і про закриття провадження в частині позовних вимог або залишення їх без розгляду. ЦПК України не передбачено заміни позивача ОСОБА_2 на час ДТП був власником пошкодженого автомобіля і саме він звертався із заявою про страхове відшкодування до ТзДВ «СК «Київ-Ре», про те його не залучено до участі у справі в якості третьої особи. Апеляційний суд не наділений такими повноваженнями.

Постановою Верховного Суду від 19 лютого 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2017 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова Верховного Суду мотивована тим, що не є безумовною підставою для відмови у задоволенні позову та обставина, що судом першої інстанції не розглянуто позовні вимоги ОСОБА_2 , який не оскаржував рішення суду першої інстанції, а розглянув позов ОСОБА_1 .

Згідно з ч.1 ст.417 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Правом на подання відзиву учасники справи не скористалися.

Під час нового розгляду справи у суді апеляційної інстанції перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно пункту 3 вказаної частини, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що 29 листопада 2012 року о 21 год. 30 хв. на перехресті рівнозначних доріг вул. Короленка та пл. Троїцька у м. Дніпропетровську водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «ЗАЗ ДЕУ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в порушення вимог пункту 16.11. ПДР України не надав перевагу у русі автомобілю, що рухався по головній дорозі, допустив зіткнення з автомобілем «Mercedes-Benz S500L», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 , яким керував ОСОБА_1 , в наслідок чого автомобілям було завдано механічні пошкодження. Вина ОСОБА_3 в ДТП встановлена постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2012 року, якою він притягнутий до адміністративної відповідальності.

Автомобіль «Mercedes-Benz S500L», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на час ДТП належав на праві власності ОСОБА_2 . Під час ДТП вказаним автомобілем керував ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу. 19 червня 2015 року право власності на вказаний автомобіль оформлено на ОСОБА_1 , який поніс матеріальні витрати по його відновленню в зв`язку із пошкодженням у даній ДТП.

Власником автомобіля «ЗАЗ ДЕУ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на час ДТП було Управління Держкомзему у місті Запоріжжя Запорізької області, з яким ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах, правонаступником якого є Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області.

Полісом № АЕ/0125664 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від

14 листопада 2012 року, укладеним між Управлінням Держкомзему у місті Запоріжжя Запорізької області та ТзДВ «СК «Київ-Ре», забезпечено транспортний засіб автомобіль «ЗАЗ ДЕУ», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Строк дії поліса зазначено з 15 листопада 2012 року по 14 листопада 2013 року, ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, складає 50 000 грн.

Відповідно до Звіту автотоварознавчого дослідження №30-11-12 від 10 грудня 2012 року, складеного ОСОБА_4 , вартість матеріальної шкоди пошкодженого після ДТП автомобіля «Мерседес Бенц S500», д.н.з. НОМЕР_2 , складає 25 951,00 грн., а вартість відновлювального ремонту складає 44 149,00 грн. Зазначені суми підтверджені Висновком судового експерта-автотоварознавця Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз №666-14 від 10 червня 2014 року.

ТОВ «Преміум автосервіс» було проведено ремонт автомобіля «Мерседес Бенц S500», д.н.з. НОМЕР_2 , за який ОСОБА_1 сплатив 44 149,00 грн.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" в березні та грудні 2013 року ТДВ «СК «Київ РЕ» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 17 216,00 грн. шляхом перерахування на розрахунковий рахунок ТОВ «Преміум автосервіс».

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2011 року №974 створено Головне управління Держземагенства у Запорізькій області та до нього приєднане реорганізоване Управління Держкомзему у м. Запоріжжя.

05 червня 2015 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис № 0038092 про державну реєстрацію юридичної особи Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, в якому зазначено, що правонаступником Головного управління Держземагенства у Запорізькій області є Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області.

Відповідно до Звіту ОСОБА_4 вартість відновлювального ремонту становить 44149,00 грн. ТДВ «СК «Київ РЕ» сплатило частину страхового відшкодування у розмірі 17 216,00 грн. і тому повинно ще доплатити позивачу 9535,00 грн.

Окрім того, позивачем ОСОБА_1 було сплачено ОСОБА_4 за проведення автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості шкоди відповідно до товарного чеку № 30/11/1-12 від 11 грудня 2012 року 800,00 грн., які відповідно до ст.22 ЦК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Різниця між фактичним розміром збитків та страховим відшкодуванням становить 17 938,00 грн. (44 149 грн. - (17216 грн. + 9535 грн.).

Встановивши вищезазначені обставини у справі, суд першої інстанції обгрунтовано задовольнив позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги про те, що аналогічний позов ОСОБА_2 вже було розглянуто та відмовлено йому у задоволенні позовних вимог до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, враховуючи, що оскаржуваним рішенням було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 .

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 не може мати статусу позивача у даній справі, оскільки власником автомобіля на момент ДТП був ОСОБА_2 , підлягають відхиленню, оскільки під час ДТП автомобілем керував ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу та саме ним понесено витрати по відновленню транспортного засобу.

Статтею 395 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено види речових прав на чуже майно до яких належить право володіння. Речове право на чуже майно, як і право власності, носить абсолютний характер. Суб`єкт речового права на чуже майно вступає у відносини з усіма іншими суб`єктами.

Отже, абсолютний характер речового права проявляється в тому, що порушником речового права на чуже майно може бути будь-яка особа із числа тих, з ким він вступає у відносини.

Відповідно до статті 396 ЦК України правила про захист права власності, які встановлені главою 29 ЦК України, поширюються на речові права власності на чуже майно.

Якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі статті 396 ЦК України.

Факт правомірності володіння майном є достатньою підставою для особи, яка володіє речовим правом на чуже майно, для звернення за захистом цього права.

Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Таким чином, спричинення шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі відповідно до пункту 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 03 грудня 2014 року у справі № 6-183цс14.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах: від 14 лютого 2018 року у справі № 344/10730/15-ц (провадження № 61-5079св18), від 11 вересня 2019 року у справі № 200/13471/16-ц (провадження № 61-17366св18), від 11 листопада 2019 року у справі № 554/2432/15-ц (провадження № 61-23114св18), від 09 грудня 2020 року у справі № 599/784/19 (провадження №61-19269св19).

Інших доводів на спростування правильності рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, а підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому рішення суду підлягає залишенню без змін.

Згідно ст.141 ЦПК України, судові витрати, у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 15 грудня 2016 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С.Городнича

Н.М.Деркач