Справа №173/2089/20
Провадження №2/173/120/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого судді Петрюк Т.М.

При секретареві Рудовій Л.В.

За участю: позивача ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного провадження, в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки в зв`язку з навчанням ,-

ВСТАНОВИВ:

17.11.2020 року до суду звернулась позивач ОСОБА_1 , з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки в зв`язку з навчанням до відповідача ОСОБА_2 ,

24.11.2020 року отримана адресна довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 25.11.2020 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження з викликом сторін на 13.01.2021 року.

13.01.2021 року розгляд справи відкладений в зв`язку з неявкою сторін в судове засідання. Справа призначена до розгляду на 10.02.2021 року

06.02.2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України..

10.02.2021 року в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Згідно заявлених позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в зв`язку з навчанням в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову і до закінчення навчання, або до досягнення 23-років.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2009 року з відповідача стягувались аліменти на користь її, ОСОБА_3 , на утримання двох дітей.

06 серпня 2020 року їй виповнилось 18 років і сплата аліментів на її утримання батьком припинилась.

З 01 вересня 2018 року вона навчається в Полтавському юридичному коледжі Національного юридичного університету ім. Ярослава Мудрого. Навчання здійснюється за кошти фізичних осіб.

Її затрати в зв`язку з навчанням складають з оплати навчання в сумі 11600 грн., на рік, оплати за гуртожиток в сумі 4700.00 грн., на проїзд до місця навчання і додому, на учбовий процес, на придбання продуктів харчування, одягу взуття. Таким чином на місяць нею витрачається приблизно 6000.00 грн.

Батько добровільно не бажає надавати їй кошти на навчання, що й стало причиною звернення до суду.

В судовому засідання позивачка позовні вимоги підтримала. давши пояснення фактично установлені матеріалами справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Згідно відзиву на позовну заяву проти задоволення позовних вимог заперечував. Свої заперечення обґрунтовував тим, що позивача не надала доказів затрат, які вона несе в зв`язку з навчанням. Крім того на даний час проводиться дистанційне навчання і позивачка затрати на проїзд і проживання в гуртожитку не несе. Він продовжує сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина на користь матері позивачки. Крім того у нього на утриманні перебуває хвора мати, якій він надає допомогу на лікування, купівлю ліків та придбання речей першої необхідності. Його доходи в зв`язку з кризою в державі суттєво знизились

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно обставин, викладених в позовній заяві, судом встановлено, що позивачка є донькою відповідача.

На даний час позивачка є повнолітньою та навчається в Полтавському юридичному коледжі Національного юридичного університету ім.. Ярослава Мудрого. Навчання здійснюється за кошти фізичних осіб. Термін закінчення навчання 30.06.2022 року, що підтверджується довідкою навчального закладу.

Відповідно до ч. 1, 3 ст.199 СК України - Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Позивачем надані докази того, що вона продовжує навчання у вищому навчальному закладі. Таким чином позивачка має право на отримання аліментів від відповідача.

Також судом встановлено, що позивачка в зв`язку з навчанням несе витрати на оплату за навчання, оскільки згідно наданої довідки навчається на контрактній основі.

Позивачка навчається поза місцем свого постійного проживання тому несе затрати на оплату за гуртожиток та на проїзд. Заперечення відповідача про те, що донька навчається дистанційно та цих затрат не несе, суд вважає безпідставними, оскільки дистанційне навчання є тимчасовим в зв`язку із запровадженням карантинних заходів, а не постійним.

Також затрати позивача складаються із затрат на придбання підручників. канцелярських товарів, оплату Інтернету, на купівлю продуктів харчування, одягу взуття.

Таким чином судом встановлено, що в зв`язку з навчанням позивачка потребує матеріальної допомоги.

Відповідачем не надано доказів, що ним надається матеріальна допомога донці в зв`язку з навчанням, а доводи викладені у відзиві на позовну заяву свідчать про те, що відповідач не бажає в добровільному порядку надавати таку допомогу.

В зв`язку з чим суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки в зв`язку з навчанням.

При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, тому може працювати та утримувати свою доньку в зв`язку з навчанням. Також судом враховується, що відповідач має неповнолітнього сина на утримання якого сплачує аліменти. Також судом враховується, що відповідач надає певну матеріальну допомог своїй матері, яка хворіє, що підтверджується наданим відповідачем доказами. Проте мати відповідача отримує пенсію, тобто має самостійний прибуток. відповідно допомога відповідача матері не є єдиним її прибутком. В свою чергу докази понесених витрат на лікування матері надані за 2018 рік, тобто за попередній період і не надані докази. які підтверджують такі витрати за 2020 рік.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/6 частини його заробітку ( доходу) до закінчення навчання.

відповідно до ст. 201 СК України - До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Відповідно до вхідного реєстраційного номеру позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів 17 листопада 2020 року. Тому аліменти суд вважає за потрібне стягнути саме з цієї дати.

Відповідно п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України - Суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Тому суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду про стягнення з відповідача аліментів в межах платежу за один місяць

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в суму 908.00 грн., так як позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до ЗУ «Про судовий збір».

На основі ст. 199, 200, 201, СК України, керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 , 430 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки в зв`язку з навчанням - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , аліменти на її утримання в зв`язку з навчанням в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 17.11.2020 року і до 30.06.2022 року включно, тобто до закінчення навчання.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 НОМЕР_1 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 судовий збір на користь держави в сумі 908.00 грн.

Рішення в межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського Апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 15.02.2021 року

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР: 16.02.2021 року

Дата набрання законної сили: 18.03.2021 року