Справа № 203/2807/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Биченковій Г.С.

за участю позивачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2

представника позивачів - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , третя особа - Управління-служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровського районної у м.Дніпрі ради, про усунення перешкод у вихованні дитини, встановлення порядку побачень з дитиною,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилались на те, що ОСОБА_6 є донькою позивачів ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , а також рідною сестрою позивача ОСОБА_2 26.01.2015 року від зустрічей з відповідачем ОСОБА_5 , ОСОБА_6 народила доньку ОСОБА_7 . З пологового будинку відповідач ОСОБА_5 ОСОБА_6 з дитиною не забирав, разом із ОСОБА_6 спільно не проживав, будь-якої участі у вихованні дитини не приймав, добровільно матеріально не допомагав. В зв`язку з відсутністю фінансової допомоги з боку батька дитини, ОСОБА_6 була вимушена звернутись до суду та рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 22.05.2017 року у справі №199/2446/17 з ОСОБА_5 було стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 1500 грн. щомісячно. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 19.06.2017 року у справі №199/2445/17 з ОСОБА_5 було стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_6 в розмірі 1000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, ОСОБА_6 виховувала дитину сама, без участі батька ОСОБА_5 разом із нею у вихованні дитини безпосередньо приймали участь позивачі. Наприкінці 2019 року ОСОБА_6 тяжко захворіла та ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. Після її похорону відповідач виявив бажання взяти доньку до себе на пару днів та відтоді почав чинити перешкоди у спілкуванні з дитиною, її вихованні, не дає можливості бачитись з дитиною. На прохання позивачів паро зустріч з дитиною категорично відмовляє. Позивачі неодноразово звертались до відповідача задля вирішення зазначеної ситуації, однак позитивного результату не досягли. Врешті решт, номери позивачів відповідачем було заблоковано. За інформацією, що мають позивачі, дитина перебуває у м.Кривий Ріг у двоюрідної сестри відповідача або у його 82-річної бабусі, фактично незнайомих для п`ятирічної дитини людей. Відповідач разом із дитиною не проживає, можливості налагодити зв`язок із дитиною у позивачів відсутня.

Посилаючись на вказані обставини, позивачі просили зобов`язати відповідача усунути їм перешкоди щодо участі у вихованні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також визначити графік періодичних побачень з дитиною: у другу та четверту суботу місяця з 1000 г. до 20-00 г. без присутності батька, зобов`язавши останнього передавати дитину позивачам біля будинку за місцем її проживання; в першу суботу після дня народження дитини протягом цілого дня (8 годин) без присутності батька; в літній період не менше ніж на один місяць за попередньою домовленістю з батьком дитини; в період новорічних свят на один тиждень за попередньою домовленістю з батьком дитини; необмежене спілкування з дитиною позивачами особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між позивачами та дитиною.

Ухвалою від 02.09.2020 року позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою від 09.09.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено останню до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 03.12.2020 року, постановленою без видалення до нарадчої кімнати, із занесенням до протоколу судового засідання, було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

В судовому засіданні позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та представник позивачів підтримали позов та посилаючись на викладені в ньому підстави, просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач за неодноразовими викликами до суду не з`явився, доказів щодо поважності причин не явки не надавав. Згідно поданого з пропуском встановленого строку відзиву, проти позову заперечував.

Від представника третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши доводи, викладені сторонами в заявах по суті справи, допитавши свідків та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідною донькою позивачів ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , а також рідною сестрою позивача ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 народила дитину - доньку ОСОБА_7 , батьком якої згідно свідоцтва про народження записано ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла.

Після її смерті дитину забрав до себе батько ОСОБА_5 , з яким вона проживає по теперішній час.

В своєму позові позивачі зазначили, що забравши дитину після смерті матері, відповідач чинить позивачам перешкоди у спілкуванні з дитиною, її вихованні, не дає можливості бачитись з дитиною. На прохання позивачів паро зустріч з дитиною категорично відмовляє. Позивачі неодноразово звертались до відповідача задля вирішення зазначеної ситуації, однак позитивного результату не досягли. Посилаючись на вказані обставини, позивачі просили зобов`язати відповідача усунути їм перешкоди щодо участі у вихованні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також визначити графік періодичних побачень з дитиною у спосіб, визначений в прохальній частині позову.

Частинами 4,5 ст.19 СК України встановлено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Таким чином, виходячи із наведених вище положень ч.ч.4,5 ст.19 СК України вбачається, що участь органу опіки та піклування та наданням ним висновку є обов`язковим при розгляду судом спорів між батьками дитини щодо участі одного із них у вихованні дитини.

В даному випадку, предметом розгляду є спір між батьком дитини та родичами останньої - бабусею, дідусем та дядьком.

В зв`язку з цим, у наданому висновку третя особа зазначила, що з урахуванням чинного законодавства орган опіки та піклування не має повноважень надавати висновок до суду про розв`язання спору щодо усунення перешкод у вихованні племінниці дядьком ОСОБА_2 та встановлення порядку побачень останнього з дитиною. У випадку встановлення судом факті безпідставного чинення ОСОБА_5 перешкод у спілкуванні з дитиною дідусю ОСОБА_4 та бабусі ОСОБА_1 , що не сприяє фізичному, розумовому розвитку дитини та її вихованню, порушує права та інтереси дитини, орган опіки та піклування вважає, що таки перешкоди мають бути усунені у спосіб, визначений судом з урахуванням інтересів дитини та надано можливість онучці бачитись з дідусем та бабусею.

Статтею 2 СК України встановлено, що цей Кодекс регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання.

Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком.

Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та (або) майнові відносини між іншими членами сім`ї, визначеними у ньому.

Сімейний кодекс України не регулює сімейні відносини між двоюрідними братами та сестрами, тіткою, дядьком та племінницею, племінником і між іншими родичами за походженням.

Таким чином, СК України не регулює сімейні відносини між дядьком та племінницею та іншими родичами за походженням та не передбачає вирішення в судовому порядку спорів між дядьком дитини та її батьком щодо участі у вихованні дитини.

В зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, заявлені ОСОБА_2 є безпідставними, такими, що не грунтуються на законі та задоволенню не підлягають.

В частині позовних вимог, заявлених ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , суд враховує наступне.

У частині першій ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Статтею 257 СК України встановлено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні.

Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків.

Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Тлумачення вказаної вище ст.257 СК України свідчить, що законодавець визначив механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; а також закріпленні права баби діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Відповідно до ст.263 СК України спори щодо участі баби, діда, прабаби, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст.150 цього Кодексу.

В свою чергу, ч.ч.1,2 ст.159 СК України визначено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами (ст.1 СК України).

Право на повагу до сімейного життя, гарантоване ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв`язки між близькими родичами, наприклад, між дідусями, бабусями та онуками, оскільки такі родичі можуть відігравати у сімейному житті важливу роль.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про охорону дитинства» контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Суд враховує, що надані позивачами письмові докази та показання допитаних за їх клопотанням свідків не підтверджують факту чинення відповідачем перешкод у спілкуванні позивачів з онукою, не містять конкретних відомостей про події з зазначенням дату та часу, характеру дій, які вчинялись відповідачем та унеможливлювали спілкування позивачів із онукою.

Крім того, суд враховує, що порядок участі ОСОБА_4 та ОСОБА_1 у вихованні та спосіб спілкування із онукою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше у передбаченому законом порядку не встановлювався, час, місце та спосіб побачень з дитиною не визначався.

В зв`язку з цим, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_1 щодо зобов`язання відповідача усунути їм перешкоди щодо участі у вихованні дитини, слід відмовити за безпідставністю та недоведеністю належними доказами.

Поряд з цим, суд враховує, що з огляду на поданий відповідачем відзив, останній заперечував проти заявленого позивачами способу їх участі у спілкуванні з дитиною, посилаючись на те, що на нього, як батька, в першу чергу покладено обов`язок та він несе відповідальність за виховання дитини, її фізичний та духовний розвиток, а не на інших осіб, які бажають періодично бачитись з дитиною. Зазначив, що безпідставні звинувачення позивачів, штучне створення прецеденту агресивних відносин між ним та донькою, переслідує мету за допомогою судового рішення періодично отримувати дитину для того, щоб інтерпретувати їй складений ними негативний образ батька, як винуватця щодо втрати нею матері та у такий спосіб впливати на психічно-емоційний стан дитини. Спілкування позивачів у такому ракурсі та з таким відношенням до батька та його сім`ї, у якій дитина зростає, буде негативно впливати на психіку та здоров`я дитини. Без присутності батька дитина може перебувати тільки у матері, бо тільки батьки на всіх рівнях несуть однакову відповідальність та мають єдиний психоемоційний стан щодо захисту своєї дитини. Отже, він не заперечує проти зустрічей з дитиною, але тільки у його присутності.

Таким чином, виходячи із позовної заяви та заперечень відповідача вбачається, що між сторонами відсутня узгоджена домовленість щодо порядку участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, що є підставою для вирішення цього спору в судовому порядку.

Суд враховує, що під час розгляду справи не встановлено будь-яких обставин, які б свідчили про наявність визначених законодавством перешкод для реалізації права позивачами ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на участь у вихованні та спілкуванні з онукою. При цьому, враховує їх тривале спілкування на час проживання дитини разом із матір`ю, за її життя.

Також суд приймає до уваги, що дитина разом із батьком мешкає в м.Дніпро, а позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_1 у м.Енергодар Запорізької області. При цьому, позивачі зазначили, що мають житло в м.Дніпро та не заперечували щодо їх побачень з онукою саме в м.Дніпро.

З огляду на це, а також враховуючи вік дитини, забезпечення дотримання режиму її дня та навчання, можливості для відпочинку та запобігання відриву її від нормального та звичного для дитини середовища, суд вважає за необхідне визначити наступний порядок участі ОСОБА_4 та ОСОБА_1 у спілкуванні із онукою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :

-у другу та четверту суботу кожного місяця з 10-00 г. до 18-00 г. за місцем проживання дитини в м.Дніпро у присутності батька дитини ОСОБА_8 , або без його присутності за погодженням із батьком;

-в першу суботу після дня народження дитини з 10-00 г. до 18-00 г. за місцем проживання дитини в м.Дніпро у присутності батька дитини ОСОБА_5 , або без його присутності за погодженням із батьком;

-необмежене спілкування ОСОБА_4 та ОСОБА_1 із онукою засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між позивачами та дитиною.

Визначаючи поряд побачень позивачів із дитиною в присутності батька або без його присутності за погодженням із батьком, суд також враховує наявність негативного ставлення позивачів до батька дитини, а також малолітній вік дитини, в якому вона не здатна мати об`єктивний власний погляд на ті чи інші питання та події, не може прийняти виважених рішень, схильна до впливу з боку інших осіб.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині побачень з дитиною в першу суботу після дня народження дитини протягом цілого дня (8 годин) без присутності батька; в літній період не менше ніж на один місяць та в період новорічних свят на один тиждень за попередньою домовленістю з батьком дитини, суд враховує, що побачення позивачів із дитиною після її дня народження фактично забезпечені у визначений судом спосіб побачень у другу та четверту суботу кожного місяця, а тривалі побачення протягом місця у літній період та протягом тижня в період свят не будуть відповідати інтересам дитини, оскільки призведуть до тривалого відриву від постійного місця проживання, порушать права на спілкування з дитиною родичів по лінії батька та безпосередньо самого відповідача, що має першочергове право на участь у спілкуванні та вихованні своєї дитини.

Крім того, суд враховує, що позивачами не конкретизовано де буде перебувати дитини у відповідний період, за яких умов для проживання, харчування та відпочинку, чи не буде це створювати додаткові незручності та фізичні навантаження для дитини, з урахуванням її віку та стану здоров`я.

При цьому, суд враховує та роз`яснює сторонам, що з урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб, взаємовідносин в сім`ї, позивачі не позбавлені в майбутньому права змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні дитини, що буде відповідати, насамперед, інтересам дитини.

Відповідно до ст.141 ЦПК України та враховуючи часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , з відповідача на користь останніх слід стягнути судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. на користь кожного з позивачів.

Оскільки в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено в повному обсязі, понесені останнім судові витрати по справі покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1,2,7,19,159,257,263 СК України, ст.ст.2,4,5,10-13,76-81,141,223,258,259,263-268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , третя особа - Управління-служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровського районної у м.Дніпрі ради, про усунення перешкод у вихованні дитини, встановлення порядку побачень з дитиною - відмовити повністю.

Позов ОСОБА_4 , ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , третя особа - Управління-служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровського районної у м.Дніпрі ради, про усунення перешкод у вихованні дитини, встановлення порядку побачень з дитиною - задовольнити частково.

Визначити наступний порядок участі ОСОБА_4 та ОСОБА_1 у спілкуванні із онукою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 :

-у другу та четверту суботу кожного місяця з 10-00 г. до 18-00 г. за місцем проживання дитини в м.Дніпро у присутності батька дитини ОСОБА_5 , або без його присутності за погодженням із батьком;

-в першу суботу після дня народження дитини з 10-00 г. до 18-00 г. за місцем проживання дитини в м.Дніпро у присутності батька дитини ОСОБА_5 , або без його присутності за погодженням із батьком;

-необмежене спілкування ОСОБА_4 та ОСОБА_1 із онукою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між позивачами та дитиною.

В іншій частині в задоволенні заявлених ОСОБА_4 та ОСОБА_1 позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Енергодарським МВ УМВС України в Запорізькій області 26.02.2002 року) судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Енергодарським МВ УМВС України в Запорізькій області 26.02.2002 року) судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Понесені позивачем ОСОБА_2 по справі судові витрати - покласти на останнього.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 17 лютого 2021 року.

Суддя С.Ю.Казак