ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

07 грудня 2021 року

м. Харків

Справа № 644/8837/19

Провадження № 22-ц/818/4934/21

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого Хорошевського О.М.

суддів Бурлака І.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Пасічник Н.В.,

сторони у справі:

позивач - Немишлянська окружна прокуратура м. Харкова, яка діє в інтересах держави в особі позивача Харківської міської ради,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про зупинення провадження у справі при розгляді апеляційної скарги Харківської обласної прокуратури на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25 травня 2021 року, постановлене суддею Ізмайловим І.К., у справі за позовом Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова, яка діє в інтересах держави в особі позивача Харківської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати,

у с т а н о в и в :

У жовтні 2019 року прокурор, діючи в інтересах держави в особі Харківської міської ради, звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначив, що згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 27.09.2019 року, встановлено, що на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , розташована нежитлова будівля літ. «А-2», загальною площею 122,6 кв.м., право власності на яку було зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 01.11.2016 року № 2482. Департаментом територіального контролю Харківської міської ради здійснено обстеження земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , на якій розташована нежитлова будівля літ. «А-2», загальною площею 122,6 кв.м., право власності на яку до 11.04.2019 року було зареєстровано за ОСОБА_2 . Обстеження здійснювалось з урахуванням геодезичної роботи щодо плану меж фактичного користування вищевказаної земельної ділянки. Відповідно до інформації відділу ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 26.03.2019 року встановлено, що у відділі станом на 29.12.2012 року не обліковуються документи, що посвідчують право власності або користування на земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0004 за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, згідно даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відомості про зареєстровані права на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 відсутні. Згідно інформації від 14.03.2019 року, наданої Східним управлінням ГУ ДФС у Харківській області встановлено, що ОСОБА_2 не зареєстрована як платник земельного податку на землю, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином, ОСОБА_2 з 01.11.2016 року по 11.04.2019 року використовувала земельну ділянку площею 0,7294 га по АДРЕСА_1 , без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав та, відповідно, не сплачувала жодних платежів за її використання, згідно з встановленими законодавчими актами розмірами. У зв`язку з цим, Департаментом територіального контролю Харківської міської ради проведено обстеження земельної ділянки та складено акт від 25.04.2019 року, яким встановлено, що ОСОБА_2 використовувала для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. «А-2» земельну ділянку площею 0,7294 га. Крім того, Департаментом територіального контролю Харківської міської ради здійснено розрахунок безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання ОСОБА_2 вищезазначеної земельної ділянки без правовстановлюючих документів у період з 01.11.2016 року по 31.03.2019 року. Встановлено, що розрахунок безпідставно збережених ОСОБА_2 коштів за використання земельної ділянки площею 0,7294 га у період з 01.11.2016 року по 31.03.2019 року складає 1 642 842, 94 грн.; у 2016 році за період з 01.11.2016 року по 31.12.2016 року не сплатила орендну плату у розмірі 57 880, 80 грн., у 2017 році за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року - 613 533, 36 грн., у 2018 році за період 01.01.2018 року по 31.07.2018 року - 357 894, 46 грн., у 2018 - 2019 роках за період 01.08.2018 року по 31.03.2019 року - 613 534, 32 грн.

Таким чином, ОСОБА_2 у період з 01.11.2016 року по 31.03.2019 року не сплачено за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі у сумі 1 642 842, 94 грн., внаслідок чого остання зберегла у себе майно - грошові кошти.

Посилаючись на вказані обставини, прокурор просив стягнути з ОСОБА_2 на користь Харківської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 1 642 842,94 грн. та відшкодувати судові витрати..

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25 травня 2021 року Немишлянській окружній прокуратурі м. Харкова, яка діє в інтересах держави в особі позивача Харківської міської ради в задоволенні позову до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Харківська обласна прокуратура подала апеляційну скаргу.

Пунктом 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, визначено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

На момент розгляду даної цивільної справи було встановлено наступні обставини.

Ухвалою Верховного Суду від 06 червня 2021 року справу № 646/4738/19 передано на розгляд Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду з підстав неоднакового застосування статті 79-1 Земельного кодексу України та Закону України «Про державний земельний кадастр» до правовідносин, що виникають у зв`язку із безпідставним отриманням чи збереженням земельної ділянки, зокрема, при розгляді позову про стягнення безпідставно збережених коштів у вигляді недоотриманої орендної плати. У вищевказаній ухвалі, колегія суддів зауважила, що спірна земельна ділянка у період з липня 2016 року по 30 червня 2019 року не була сформована як об`єкт права оренди, оскільки не мала а ні визначених меж, а ні кадастрового номера, інформація про неї не занесена до Державного земельного кадастру.

Так, при цьому в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 квітня 2021 року у справі № 645/1040/19 (провадження № 61-19442св20), постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 січня2021 року у справі № 646/4546/19 (провадження № 61-7171св20) міститься правовий висновок про те, що для вирішення спору щодо фактичного користування земельною ділянкою без укладення правовстановлюючих документів та без державної реєстрації прав на неї встановленню підлягають обставини, зокрема, чи є земельна ділянка, за фактичне користування якою позивач просить стягнути безпідставно збережені кошти, сформованим об`єктом цивільних прав протягом усього періоду, зазначеного у позові.

Разом із тим, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 липня 2020 року у справі № 463/12532/18 (провадження № 61-21651св19) та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року у справі № 638/13423/18 (провадження№ 13423св19) суд касаційної інстанції, установивши, що фактичний розмір земельної ділянки визначено актом обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки, складеним Департаментом територіального контролю Харківської міської ради, дійшов висновку про наявності правових підстав для стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку.

Зазначене свідчить про застосування судом касаційної інстанції у різних складах принципово різного підходу для вирішення справ, що випливають з одних і тих правовідносин, у яких один і той же предмет спору, і які врегульовані одними і тими ж нормами права, що викликало необхідність усунення виявлених розбіжностей у практиці їх розгляду Верховним Судом, так як, застосовуючи положення статті 79-1 ЗК України до правовідносин, що виникають у зв`язку із безпідставним отримання чи збереженням земельної ділянки, помилковим буде врахування лише положень щодо сформованості земельної ділянки.

Предметом цивільної справи, що розглядається апеляційним судом, є стягнення безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів. При цьому площа земельної ділянки, за користування якою позивач бажає стягнути плату, визначена на підставі складеного ХМР акту обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки.

Отже, для однакового застосування статті 79-1 Земельного кодексу України при вирішенні спору, що випливає з одних і тих правовідносин, у яких один і той же предмет спору, і які врегульовані одними і тими ж нормами права провадження в даній справі слід зупинити.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Оскільки правовідносини у даній справі є подібними до правовідносин у справі № 646/4738/19, яка передана на розгляд Об`єднаної Палати Верховного Суду, колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Об`єднаною Палатою Верховного Суду цивільної справи № 646/4738/19.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Зупинити провадження по цивільній справі № 644/8837/19 за позовом Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова, яка діє в інтересах держави в особі позивача Харківської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати до розгляду Об`єднаною Палатою Верховного Суду цивільної справи № 646/4738/19 та оприлюднення повного тексту судового рішення ухваленого за результатами такого розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня постановлення, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий О.М. Хорошевський

Судді І.В. Бурлака

В.Б. Яцина