Справа №639/7457/20
Провадження №2-п/639/40/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Рубіжного С.О.,

за участю секретаря Чубенко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 липня 2021 у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

22 листопада 2021 року відповідач звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 квітня 2015 року у цивільній справі №639/1758/15-ц за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заяви зазначено, що відповідач дізнався про винесене заочне рішення тільки після блокування карточного рахунку. В судові засідання, призначені по справі про яке він дізнався лише після блокування картонного рахунку, він не міг з`явитись по незалежним від нього причинам, тому що не знав про час та місце їх проведення. Відповідач зазначає, що він дійсно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та там проживає. Судові повістки йому жодного разу не були вручені, повідомлення з пошти також не надходили, тому він ніяк не міг знати про те, що АТ КБ Приватбанк» звернувся до суду з позовом. Повісток відповідач не отримував, ніяких документів з суду не надходило, позовної заяви він також не отримав і не знає їх змісту. Таким чином, ОСОБА_1 був позбавлений можливості знати про час і місце розгляду справи, тому що не був повідомлений належним чином. Тому просив визнати причину його неявки в судові засідання поважними.

Крім того, просив прийняти до уваги, що Судова палата у цивільних справах Верховного суду при розгляді ряду справ, у тому числі по справі № 6- 144цс14 від 24 вересня 2014 року, зокрема за позовом ПАО "Комерційний банк " Приватбанк" про стягнення заборгованості за кредитним договором, № 6-160- цс14 від 19 листопада 2014 року, № 6-167 цс 14 від 12 грудня 2014 року і іншим аналогічним речам за позовами про стягнення заборгованості за кредитними договорами висловив сталу правову позицію, згідно якій угода вважається, укладеною у письмовій формі, якщо її зміст зафіксований в документ, яким обмінялися сторони, і якщо цей документ підписаний сторонами, наприклад заява-анкета, діючий тариф і пам`ятка з умов і порядок кредитування. В даному випадку таким документом є заява-анкета відповідача, де визначені істотні умови договору ( далі по тексту - Договір) . При цьому суд не виходить за рамки умов договору, викладених в договорі підписаному сторонами і не бере до уваги посилання на умови викладені в окремому документі, яким є Порядок та умови кредитування.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України оскільки Порядок і Умови кредитування позивача підписані тільки головою правління банку, а відповідачем не підписані, не мають реквізитів останнього і часу їх складання, то і відсутній письмовий договір між сторонами за умовами, викладеними в досліджуваному письмовому документі.

Згідно з абзацем 3 пункту 8 Пленуму ВСУ № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними "не є укладеними правочини (договори), в яких відсутні встановлені законодавством умови необхідні для укладення угоди (відсутня згода з усіма істотними умовами договору і т.д.).

Таким чином позиція Верховного суду повністю узгоджується з вимогами статті 207, частини 2 статті 215, статей 628, 632, 638-640, 652, 654 ЦК України.

Виходячи з позиції ВС та норм чинного законодавства України, можна зробити висновок, що 25 березня 2011 року між відповідачем та позивачем був укладений письмовий договір, відповідно до якого на ім`я відповідача була відкрита кредитна лінія на суму 5000,00 грн. з виплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36 % річних з умовами для кредитної картки.

Термін дії договору збігається з терміном дії картки.

Яких-небудь інших істотних умов між сторонами визначено не було.

Як вбачається з Умов і Порядку надання банківських послуг форма договору укладеного між позивачем та відповідачем складається з:заяви;пам`ятки клієнта:умов та правил надання банківських послуг:тарифів:

Тарифи, тобто розмір винагороди за послуги Позивачі, є невід`ємною частиною договору.

Всі положення Умов і Порядку надання банківських послуг, пов`язаних з фінансовою частиною виконання умов договору не визначають фіксованої в грошовій одиниці винагороди за послуги позивача, а мають відсилочну норму до

окремого документу, яким є тарифи, тобто відсилають до конкретного

договору, укладеного між позивачем та відповідачем.

Також, відповідач звертає увагу суду на ту обставину, що позивачем не надано повний пакет договору уклеєного між ним та відповідачем, і в справі, відсутня пам`ятка клієнта і тарифи, підписані сторонами.

З огляду на викладене, вважає, що вимогипозивача про стягнення пені і штрафних санкцій з нього на загальну суму 15513,00 грн є необґрунтованими і не підлягають задоволенню. Між сторонами не тільки не були визначені розміри неустойки, але і не був укладений у письмовій формі договір щодо забезпечення виконання зобов`язань.До того ж, що позивач звернувся з вимогою про заборгованість за кредитом в період з 24.11.2016р. по 12.10.2020р.

Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» в судовому засіданні проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення заперечувала у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засідання заяву про перегляд заочного рішення підтримав у повному обсязі, проте зазначив що з рішенням суду він згоден частково, бає щоб позивач зробив йому реструктуризацію боргу.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Так, судом було встановлено, що провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа №639/7457/20 за позовною Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 липня 2021 року позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 23.11.2016 у розмірі 33874 (тридцять три тисячі вісімсот сімдесят чотири) гривні 09 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1441 (одна тисяча чотириста сорок одна) гривня 73 копійки.

В іншій частині у задоволені позивних вимог відмовлено.

Згідно ст.288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та/або не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Аналіз змісту ст. 288 ЦПК України дає підстави вважати суду, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом обставин: відповідач не з`явився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, не повідомив про причини неявки з поважних причин; не подав відзив на позовну заяву та докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

При цьому, наявність цих підстав для скасування заочного рішення є обов`язковою.

З матеріалів справи вбачається, що справа неодноразова призначалася до судового розгляду, про що повідомлявся відповідач у справі, у відповідності до вимог ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Так про день, час та місце проведення судових засідань, які були призначені на 19.01.202, 23.02.2021, 30.03.2021, 05.05.2021, 21.07.2021 відповідач ОСОБА_1 повідомлявся шляхом направлення на його адресу ухвали про відкриття провадження, та судової повістки по справі з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, які були повернуті до суду з позначкою «за закінченням терміну зберігання».

Таким чином, судом вжиті заходи щодо повідомлення відповідача про час і місце судового розгляду справи за місцем проживання, зареєстрованим у встановленому законом порядку, проте в судові засідання не з`являвся, у зв`язку з чим суд вирішив розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних у ній даних та доказів.

Фактично відповідач не отримав процесуальні документи по справі, але при цьому не надав доказів поважності причини, яки перешкоджали йому їх отримати для подальшого здійснення своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків.

Як зазначено вище, однією із підстав скасування заочного рішення, є докази що, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Фактично відповідач посилається на неправильне застосування норм матеріального права, що не є підставою для скасування заочного рішення в порядку ст. 288 ЦПК України.

З огляду на вищезазначене, підстави для скасування заочного рішення відсутні, а тому в задоволенні заяви ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Суд роз`яснює, що зазначене не перешкоджає відповідачу оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 260, 287, 288 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 липня 2021 у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідач має право оскаржити рішення в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст ухвали складно 10.12.2021.

Суддя С.О. Рубіжний