Ухвала

16 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 757/45270/19-ц

провадження № 61-1835ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Дундар І. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 січня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до народного депутата України ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , Державного підприємства «Парламентський телеканал «РАДА» про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 подав 03 лютого 2021 року до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 січня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 липня 2020 року.

На підставі касаційної скарги ОСОБА_1 не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження.

Як свідчить аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, вона подана з пропуском встановленого строку на касаційне оскарження.

Оскаржена постанова апеляційного суду ухвалена 02 липня 2020 року. Відомості про складання повного тексту відсутні. Касаційна скарга ОСОБА_1 подана до канцелярії Верховного Суду 03 лютого 2021 року, що підтверджується відповідною відміткою на касаційній скарзі. Тобто з пропуском, передбаченого частиною першою статті 390 ЦПК України строку на касаційне оскарження, оскільки останнім днем строку на касаційне оскарження було 03 серпня 2020 року.

У заяві, яка додана до касаційної скарги, ОСОБА_1 порушує питання про його поновлення. Клопотання мотивоване тим, що постанова суду апеляційної інстанції та рішення суду першої інстанції були оскаржені до Верховного Суду в строк та повернуті без розгляду. Однак, на вказану в касаційній скарзі адресу: АДРЕСА_1 ,- в 2021 році надійшов лист з Верховного Суду на конверті якого вказаний отримувач « ОСОБА_1 », хоча правильним прізвищем, ім`я та по-батькові є « ОСОБА_1 ». Таким чином, допущено помилку (описку) у правильному указаній прізвища, ім`я та по-батькові, зокрема, в судовій кореспонденції, в електронній системі суду - для відслідковування заявником поданих заяв, що унеможливило ОСОБА_1 належний контроль за рухом поданої ним касаційної скарги та за результатами її розгляду. Він дізнався про цю обставину тільки в лютому 2021 року. Саме після того зрозумів, що допущена помилка (описка) у правильному указані його прізвища, ім`я та по-батькові. Отримання ОСОБА_1 кореспонденції за адресою: АДРЕСА_2 , - об`єктивно стало неможливим, оскільки за цією адресою він припинив здійснювати адвокатську діяльність. Отримання ним кореспонденції за адресою: АДРЕСА_3, - також об`єктивно стало неможливим, у зв`язку з припиненням підприємницької діяльності. У зв`язку із вище викладеним, він не отримував кореспонденцію з Верховного Суду у даній справі. Не зміг отримати інформацію з електронної системи https://supreme. court.gov.ua. Касаційна скарга була повернута, а тому в нього виникла необхідність подати касаційну скаргу повторно. На підтвердження казаних обставин надано: копію конверта Верховного Суду, копію скріншоту за період дати реєстрації заяви/провадження 01 серпня 2020 року по 01 вересня 2020 року (при введенні ОСОБА_1 ), копію скріншоту за період дати реєстрації заяви/провадження 01 серпня 2020 року по 01 вересня 2020 року (при введенні ОСОБА_1 ), копію скріншоту з сайту https://court.gov.ua/fair/ (при введенні ОСОБА_1 ).

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Аналіз змісту заяви про поновлення строку на касаційне оскарження, свідчить, що ухвалою Верховного Суду від 24 грудня 2020 рокупервісна касаційна скарга ОСОБА_1 була повернута у зв`язку із не виконанням вимоги ухвал Верховного Суду від 28 серпня 2020 року та від 29 жовтня 2020 року. Ухвалою Верховного Суду від 24 грудня 2020 року забезпечено своєчасне надіслання заявнику судових рішень за всіма відомими адресами, надання строку для усунення недоліків касаційної скарги, який судом продовжувався, не перешкоджав розумним зусиллям заявника отримати ці судові рішення, однак заявник не скористався своїми процесуальними правами, не проявив належної обачності у реалізації своїх прав та не цікавився станом відомого йому судового провадження, зокрема, результатами розгляду своєї касаційної скарги. Особою, яка подала касаційну скаргу, вимоги ухвал Верховного Суду від 28 серпня 2020 року та від 29 жовтня 2020 року не виконано, недолік касаційної скарги не усунуто, а саме не подано доказів сплати судового збору

за подання касаційної скарги у розмірі, передбаченому законом.

Однак, вказані підстави не можна вважати поважними, адже ОСОБА_1 не обґрунтовує та не надає доказів про те, чому він був позбавлений можливості подати належним чином оформлену касаційну скаргу в межах строку на касаційне оскарження. З повторною скаргою ОСОБА_1 звернувся лише 03 лютого 2021 року.

На підставі викладеного згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга підлягає залишенню без руху. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа, яка подала касаційну скаргу, має право звернутися до суду касаційної інстанції зі заявою про поновлення строку на касаційне оскарження і навести інші підстави для поновлення строку та подавши відповідні докази.

Окрім цього, у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України, до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У клопотанні, яке додане до касаційної скарги, ОСОБА_1 просить звільнити його від сплати судового збору у зв`язку із погіршенням майнового становища. Клопотання обґрунтоване погіршенням фінансовим становищем та відсутністю можливості сплатити судового збору, у зв`язку із припинення адвокатської і підприємницької діяльності. У відповідності до викладеного на підтвердження цих обставин було надано витяг з сайту національної асоціації адвокатів України, копія витягу з сайту https://usr.minjust.gov.ua/, відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків ОСОБА_1 за період з 01 кварталу 2019 року по 04 квартал 2019 року інформація про доходи відсутня, відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків ОСОБА_1 за період з 01 кварталу 2020 року по 03 квартал 2020 року інформація про доходи відсутня.

Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони. Аналіз клопотання про звільнення від сплати судового збору свідчить, що вказані обставини, не можуть вважатись достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи зменшення. Оскільки в жодній мірі не характеризують майновий стан ОСОБА_1 та не свідчать про наявність умов, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» є підставою для звільнення від сплати судового збору. Такими документами, наприклад, можуть бути про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка фіскального органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо. Тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

За таких обставин, особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно сплатити судовий збір. Згідно з підпунктом 5 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній на час подання позову, за подання до суду позовної заяви про захист честі та гідності фізичної особи, ділової репутації фізичної або юридичної особи немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання позовної заяви про відшкодування моральної шкоди, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду розмір судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

У частині четвертій статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

ОСОБА_1 оскаржує рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду в частині задоволених позовних вимог, а саме визнання інформації недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_2 та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 25 000, 00 грн.

Таким чином, ураховуючи характер позову та клопотання у скарзі, за подання касаційної скарги ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір у розмірі 3 311,90 грн (1 655, 95 грн * 200 %).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або сплачено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код ЄДР: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007; ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: Судовий збір (Верховний Суд, 055).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 260, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 січня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 липня 2020 року залишити без руху.

Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження або якщо наведені підстави для поновлення строку будуть визнані неповажними у відкритті касаційного провадження буде відмовлено. У разі невиконання у встановлений строк інших вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. О. Дундар