КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 359/7520/17

провадження № 22-ц/824/698/2021

10 лютого 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Кирилюк Г.М.,

суддів: Рейнарт І. М., Семенюк Т. А.

при секретарі Гайворонському В. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства Бориспільської районної ради Київської області та Бориспільської міської ради Київської області «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про захист персональних даних, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2020 року в складі судді Борця Є. О.,

встановив:

26.09.2017 ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Бориспільської центральної районної лікарні (далі - Бориспільської ЦРЛ), правонаступником якого є Комунальне некомерційне підприємство Бориспільської районної ради Київської області та Бориспільської міської ради Київської області «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування», в якому з урахуванням заяви про збільшення та уточнення позовних вимог від 10.11.2017 просила:

- визнати незаконним приховування Бориспільською ЦРЛ 20.01.2016 інформації про обробку (збирання, накопичення, зберігання, використання і поширення - розповсюдження, передача) персональних даних ОСОБА_1 - акту судово-психіатричного експерта №664 від 12.08.2014;

- визнати незаконною обробку (збирання) Бориспільською ЦРЛ персональних даних ОСОБА_1 - акту судово-психіатричного експерта №664 від 12.08.2014;

- визнати незаконною обробку (накопичення і зберігання) Бориспільською ЦРЛ персональних даних ОСОБА_1 - акту судово-психіатричного експерта №664 від 12.08.2014;

- визнати незаконною обробку (використання) Бориспільською ЦРЛ персональних даних ОСОБА_1 - акту судово-психіатричного експерта №664 від 12.08.2014;

- визнати незаконною обробку Бориспільською ЦРЛ персональних даних ОСОБА_1 , а саме поширення-передачу акту судово-психіатричного експерта №664 від 12.08.2014,третій особі 02.09.2015 Бориспільському міському голові Федорчуку А. С.;

- визнати незаконною обробку Бориспільською ЦРЛ персональних даних ОСОБА_1 , а саме поширення-передачу акту судово-психіатричного експерта №664 від 12.08.2014 третій особі 12.11.2015 - генеральному директору Комунального закладу Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» Зільберблату Г. М.;

- визнати незаконною обробку Бориспільською ЦРЛ її персональних даних, а саме поширення-передачу акту судово-психіатричного експерта №664 від 12.08.2014 Бориспільському міськрайонному суду Київської області 06.10.2015 у справі №359/7584/15-ц, 23.02.2016 та 04.04.2016 у справі №359/673/16-ц, 23.02.2016 у справі №359/674/16-ц, 01.06.2016 у справі №359/2164/16-ц, Апеляційному суду Київської області 25.08.2015 у справі №359/4902/15-ц та 26.11.2015 у справі №359/9110/15-ц, Апеляційному суду Київської області 28.09.2015 у справі №359/4552/15-ц;

- знеособити персональні дані ОСОБА_1 шляхом вилучення оригіналу та всіх копій акту судово-психіатричного експерта №664 від 12.08.2014 з Бориспільської ЦРЛ;

- знищити вилучені з Бориспільської ЦРЛ персональні дані ОСОБА_1 -оригінал та всі копії акту судово-психіатричного експерта №664 від 12.08.2014.

Посилалась на ті підстави, що Бориспільська ЦРЛ внаслідок незаконної обробки (збирання, накопичення, зберігання, використання, поширення) її персональних даних - акту судово-психіатричного експерта №664 Київського міського центру судово-психіатричної експертизи, яка була проведена не в інтересах національної безпеки, економічного добробуту чи прав людини, порушила її конституційне право на одержання інформації та право на невтручання в особисте життя у зв`язку з обробкою персональних даних.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2020 року в задоволенні вказаного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2020 року та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та постановити окрему ухвалу.

Свої доводи мотивує тим, що судом першої інстанції порушено п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, оскільки наявні в матеріалах справи докази підтверджують приховування відповідачем інформації про обробку її персональних даних в акті судово-психіатричного експерта №664 від 12.08.2014 (а.с.12, 13, 15, 18 т.1, а.с.163, 187 т.2). Свідок ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_2 визнали факт передачі акту СПЕК №664 від 12.08.2014 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , психіатру ОСОБА_7 та до суду.

Крім цього, надані письмові докази спростовують доводи позивача про законність отримання акту СПЕК №664 від 12.08.2014 під час розгляду справи №359/4522/15-ц (а.с.30, 32, 34-36, 90 т.1).

Суд першої інстанції неповно встановив обставини справи щодо використання відповідачем персональних даних позивача, що підтверджується листами головного лікаря Бориспільської ЦРЛ Щура О. П. (а.с. 12, 13, 18 т.1, ст. 163, 187 т.2), письмовими запереченнями у цивільних справах ( а.с.54-59, 75-76, 125 т.1) .

Поширення-передача персональних даних позивача Бориспільському міському голові та генеральному директору ОСОБА_6 є незаконною. При розгляді цієї позовної вимоги суд взяв до уваги лише окремі факти, повністю знехтувавши обов`язком надати оцінку доказам в їх сукупності. Судом проігноровано рішення у справі №359/3326/18 від 07.03.2019, ухвалене на підставі тих самих доказів.

Судом першої інстанції встановлений факт направлення посадовими особами відповідача копії акту судово-психіатричного експерта №664 від 12.08.2014 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області та Апеляційного суду Київської області, проте подальші висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

З огляду на встановлення судовим рішенням юридичного факту, що конфіденційна інформація про позивача була одержана з порушенням вимог закону, а акт судово-психіатричного експерта №664 від 12.08.2014 не надавався відповідачу, у відповідності до ч. 3 ст. 15 Закону України «Про захист персональних даних" вказані персональні дані підлягають видаленню або знищенню у встановленому законодавством порядку.

Висновки суду першої інстанції, що обробка відповідачем персональних даних позивача відбувалася в рамках закону, зокрема в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини, суперечать фактичним обставинам справи. Твердження суду, що лікарня діяла в інтересах недієздатної ОСОБА_8 та обробка персональних даних позивача здійснювалася відповідачем виключно в цілях охорони здоров`я та встановлення медичного діагнозу позивачу, повністю спростовується відсутністю відповідних доказів.

Відмовляючи у задоволенні заяви про постановлення окремої ухвали, судом неповно з`ясовано обставини кримінальних правопорушень службових осіб Бориспільської ЦРЛ, вчинених відносно ОСОБА_1 , та не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Правом надання відзиву на апеляційну скаргу учасники справи не скористались.

Третя особа ОСОБА_2 надіслала до суду заяву від 10.12.2020, в якій просила слухати справу в її відсутність. Зазначила, що з апеляційною скаргою не згодна.

В судовому засіданні ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання повторно не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 травня 2005 року ОСОБА_8 - мати позивача ОСОБА_1 , визнана недієздатною.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 2 грудня 2009 року вирішено встановити опіку над ОСОБА_8 та призначити її опікуном ОСОБА_1 (а.с.106 т.1).

Листом від 21.01.2014 Комунальний заклад Київської обласної ради Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» в особі головного психіатра Зільберблата Г. М., надіслав на адресу головного лікаря Бориспільської ЦРЛ лист, в якому повідомив, що ОСОБА_1 була консультована лікарями-психіатрами організаційно-методичного консультативного відділу ОПНМО 14.11.2013 за направленням лікаря-психіатра Бориспільської ЦРЛ в зв`язку з неадекватною поведінкою. Запропоновано взяти хвору ОСОБА_1 на консультативний облік у психіатра (а.с.96 т.1).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23 січня 2014 року (справа №757/22831/13-ц) в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди призначено комплексну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено Київському міському центру судово-психіатричної експертизи (а.с.109-112 т.2).

На підставі вказаної ухвали суду, експертами Київського міського центру судово-психіатричної експертизи складено акт судово-психіатричного експерта №664 від 12 серпня 2014 року, який містить висновок про те, що ОСОБА_1 за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїй дій та керувати ними (а.с.21-28 т.1, а.с.179-186 т.2).

02.09.2015 головний лікар Бориспільської ЦРЛ Щур О. П. звернувся до Бориспільського міського голови Федорчуку А. С. з листом №165, в якому просив розглянути питання про подальше виконання повноважень опікуна ОСОБА_1 над психічнохворою недієздатною матір`ю ОСОБА_8 . Зазначив, що ОСОБА_1 , 1986 року народження, знаходиться на обліку у лікаря - психіатра Бориспільської ЦРЛ з 2014 року з діагнозом: шизотиповий розлад. Враховуючи антисоціальну поведінку і кверулянтські тенденції ОСОБА_1 та прогресування хвороби, вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тим більше бути опікуном своєї психічнохворої матері. Також просив звернутися до суду та визнати ОСОБА_1 недієздатною на підставі акту судово-психіатричного експерта №664 від 12 серпня 2014 року. До вказаного звернення було додано копію вказаного акту (а.с. 12 т.1).

12.11.2015 генеральний директор Комунального закладу Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» Зільберблат Г. М. звернувся до Бориспільської ЦРЛ з листом, в якому просив в порядку виключення терміново надіслати копію акту судово-психіатричної експертизи (а.с.19 т.1).

Копія акту судово-психіатричного експерта №664 від 12 серпня 2014 року була надіслана Бориспільською ЦРЛ до Комунального закладу Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» по запиту генерального директора Зільберблата Г. М. від 12.11.2015 (а.с.18 т.1).

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2015 року (справа 359/10548/15-ц) в задоволенні заяви органу опіки та піклування виконавчого комітету Бориспільської міської ради про звільнення ОСОБА_1 від повноважень опікуна над недієздатною ОСОБА_8 відмовлено (а.с.35-36 т.1).

Відповідно до частин першої, другої статті 32 Основного Закону України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України; не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Зазначеним вимогам Конституції України кореспондують положення законодавства України, якими передбачено, що: збирання, зберігання, використання і поширення інформації про особисте життя фізичної особи без її згоди не допускаються, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (абзац другий частини першої статті 302 Цивільного кодексу України); поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (частина друга статті 14 Закону України "Про захист персональних даних" ; конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом (частина друга статті 21 Закону України "Про інформацію").

Таким чином, лише фізична особа, якої стосується конфіденційна інформація, відповідно до конституційного та законодавчого регулювання права особи на збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації має право вільно, на власний розсуд визначати порядок ознайомлення з нею інших осіб, держави та органів місцевого самоврядування, а також право на збереження її у таємниці.

Відповідно до частини першої та другої статті 11 Закону України "Про інформацію", інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.

Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 6 Закону України "Про захист персональних даних" обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Забороняється обробка персональних даних про расове або етнічне походження, політичні, релігійні або світоглядні переконання, членство в політичних партіях та професійних спілках, засудження до кримінального покарання, а також даних, що стосуються здоров`я, статевого життя, біометричних або генетичних даних ( ч.1 ст.7 Закону України "Про захист персональних даних").

Положення частини першої цієї статті не застосовується, якщо обробка персональних даних: 1) здійснюється за умови надання суб`єктом персональних даних однозначної згоди на обробку таких даних; 2) необхідна для здійснення прав та виконання обов`язків володільця у сфері трудових правовідносин відповідно до закону із забезпеченням відповідного захисту; 3) необхідна для захисту життєво важливих інтересів суб`єкта персональних даних або іншої особи у разі недієздатності або обмеження цивільної дієздатності суб`єкта персональних даних; 4) здійснюється із забезпеченням відповідного захисту релігійною організацією, громадською організацією світоглядної спрямованості, політичною партією або професійною спілкою, що створені відповідно до закону, за умови, що обробка стосується виключно персональних даних членів цих об`єднань або осіб, які підтримують постійні контакти з ними у зв`язку з характером їх діяльності, та персональні дані не передаються третій особі без згоди суб`єктів персональних даних; 5) необхідна для обґрунтування, задоволення або захисту правової вимоги; 6) необхідна в цілях охорони здоров`я, встановлення медичного діагнозу, для забезпечення піклування чи лікування або надання медичних послуг, функціонування електронної системи охорони здоров`я за умови, що такі дані обробляються медичним працівником або іншою особою закладу охорони здоров`я чи фізичною особою - підприємцем, яка одержала ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, та її працівниками, на яких покладено обов`язки щодо забезпечення захисту персональних даних та на яких поширюється дія законодавства про лікарську таємницю, працівниками центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення, на яких покладено обов`язки щодо забезпечення захисту персональних даних; 7) стосується вироків суду, виконання завдань оперативно-розшукової чи контррозвідувальної діяльності, боротьби з тероризмом та здійснюється державним органом в межах його повноважень, визначених законом; 8) стосується даних, які були явно оприлюднені суб`єктом персональних даних (ч.2 ст.7 Закону України "Про захист персональних даних").

Відмовляючи у задоволенні позову в частині визнання незаконним поширення Бориспільською ЦРЛ, правонаступником якої є Комунальне некомерційне підприємство Бориспільської районної ради Київської області та Бориспільської міської ради Київської області «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування», персональних даних ОСОБА_1 , а саме передачі 02.09.2015 Бориспільською центральною районною лікарнею акту судово-психіатричного експерта Київського міського центру судово-психіатричної експертизи №664 від 12.08.2014 Бориспільському міському голові ОСОБА_5 та Комунальному закладу Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» по запиту генерального директора Зільберблата Г. М. від 12.11.2015, суд першої інстанції виходив з того, що такі дії були спрямовані виключно на захист прав недієздатної ОСОБА_8 . Потреба в отриманні від позивача згоди на обробку та поширення її персональних даних за правилами ч.2 ст.11 Закону України "Про інформацію", п.6 ч.2 ст.7 , ч. 2ст.14, ч.1 ст.25 Закону України "Про захист персональних даних " була відсутньою. В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що головний лікар Бориспільської ЦРЛ Щур О. П. надіслав генеральному директору Комунальному закладу Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» копію вказаного акту.

Колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Направлення Бориспільською ЦРЛ копії акту судово-психіатричного експерта №664 від 12 серпня 2014 року до Комунального закладу Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» по запиту генерального директора Зільберблата Г. М. від 12.11.2015 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме листом відповідача від 14.07.2016 №1225 (а.с.18 т.1).

Запит генерального директора Зільберблата Г. М. від 12.11.2015 щодо направлення копії акту судово-психіатричної експертизи "в порядку виключення" не містить жодного обґрунтування необхідності отримання інформації, що стосувалася здоров`я позивача, без отримання згоди останньої.

Відповідачем також не доведено, що направлення вказаного акту по запиту генерального директора Зільберблата Г. М. від 12.11.2015 та в додатку до листа № 165 від 02.09.2015 Бориспільському міському голові ОСОБА_5 було необхідним в цілях охорони здоров`я, встановлення медичного діагнозу, для забезпечення піклування чи лікування або надання медичних послуг, функціонування електронної системи охорони здоров`я тощо.

Крім цього, рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 7 березня 2019 року (справа №359/3326/18) дії головного лікаря комунального некомерційного підприємства Бориспільської районної ради "Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування" ОСОБА_10 , що полягали у неодноразових зверненнях до Бориспільського міського голови ОСОБА_5 з листами №98 від 25.05.2015, №165 від 02.09.2015, №233 від 15.12.2015 та №8 від 11.01.2018 про звільнення ОСОБА_1 від опікунських повноважень над недієздатною матір`ю ОСОБА_1 , а також про визнання ОСОБА_1 недієздатною, визнано протиправними (а.с.247-250 т.2).

Обробка персональних даних позивача у даних випадках не могла здійснюватися без згоди суб`єкта персональних даних.

Випадків, визначених законом, для надіслання персональних даних позивача вказаним особам судом не встановлено.

Матеріали справи також не містять доказів, що таке поширення персональних даних позивача здійснювалася в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Суд першої інстанції вказаного не врахував, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду у вказаній частині не відповідають обставинам справи, що у відповідності до ч.1 ст.376 ЦПК України є підставою для його скасування та ухвалення нового судового рішення про задоволення позову.

Відмовляючи у задоволенні решти позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що направлення посадовими особами Бориспільської ЦРЛ копій акту судово-психіатричного експерта №664 від 12 серпня 2014 року до Бориспільського міськрайонного суду та Апеляційного суду Київської області було способом виконання процесуального обов`язку з подання доказів, а не незаконною обробкою та поширенням персональних даних ОСОБА_1 . Підстави для знеособлення та знищення відповідачем вказаного акту відсутні.

Погоджуючись з висновками суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.01.2016 ОСОБА_1 звернулась до головного лікаря Бориспільської ЦРЛ з інформаційним запитом, в якому просила повідомити, які відомості про неї та її підопічну матір ОСОБА_8 і з якою метою збираються, з якою метою вони використовувалися, передавалися чи поширювалися в період з 30.10.2013 (а.с.37 т.1).

Відповідно до відповіді головного лікаря Бориспільської ЦРЛ від 20.01.2016 №94 на звернення ОСОБА_1 , відомості про останню та її підопічну ОСОБА_8 . Бориспільською ЦРЛ не збираються, не розповсюджуються і не поширюються (а.с.38 т.1).

Вказана відповідь позивача не може слугувати підставою для висновку про порушення прав позивача, як суб`єкта персональних даних.

Питання захисту права позивача на отримання повної, змістовної, обґрунтованої, деталізованої відповіді на її звернення від 11.01.2016 було предметом розгляду в справі за позовом ОСОБА_1 до Бориспільської ЦРЛ, третя особа головний лікар Бориспільської ЦРЛ Щур О. П. (справа №359/675/16-ц).

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 липня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано дії Бориспільської ЦРЛ по ненаданню повної, змістовної, обґрунтованої, деталізованої відповіді на поставлені питання у зверненні за вхідним №17 від 11.01.2016 року протиправними та зобов`язано надати відповідну інформацію (а.с.16-17 т.1)

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала на консультативному обліку у лікаря-психіатра Бориспільської ЦРЛ.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 12 серпня 2015 року (справа №359/4522/15-ц), залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 21 жовтня 2015 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 січня 2016 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання дій Бориспільської ЦРЛ неправомірними, зобов`язання лікаря-психіатра Бокей Л. П. передати амбулаторну картку ОСОБА_1 з психіатричного кабінету до архіву, зняття її з "К" обліку в зв`язку з відсутністю діагнозу F21 відмовлено (а.с.99-105 т.1).

На запит Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10.07.2015 в справі №359/4522/15-ц, 23.07.2015 Київський міський центр судово-психіатричної експертизи надіслав на адресу суду копію висновку судово-психіатричного експерта №664 від 12 серпня 2014 року на 4-х арк. (а.с.20 т.1).

Відповідно до відповіді головного лікаря Бориспільської ЦРЛ Щура О. П. від 14.07.2016 №1225 на звернення ОСОБА_1 , акт судово-психіатричного експерта №664 від 12 серпня 2014 року був витребуваний Бориспільським міськрайонним судом в судовому засіданні по справі №359/4522/15-ц на підставі клопотання Бориспільської ЦРЛ №834 від 08.06.2015 з метою вирішення питання зняття ОСОБА_1 з "К" обліку у лікаря-психіатра (а.с.18 т.1).

Відповідь керівника Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19.11.2015 про те, що йому не відомо про те, яким чином посадові особи Бориспільської ЦРЛ отримали копію акту судово-психіатричного експерта №664 від 12 серпня 2014 року (а.с.32 т.1) не спростовує доводи відповідача в тій частині, що вказаний документ було отримано відповідачем при розгляді цивільної справи №359/4522/15-ц.

Доводи позивача щодо здійснення відповідачем дій, спрямованих на незаконне збирання персональних даних позивача є необґрунтованими.

Знаходження копії акту судово-психіатричного експерта №664 від 12 серпня 2014 року в архіві та психіатричному кабінеті Комунального некомерційного підприємства Бориспільської районної ради Київської області та Бориспільської міської ради Київської області «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування», до яких мали доступ головний лікар, юрисконсульт та лікар-психіатр цієї лікарні, а також його надання до Бориспільського міськрайонного суду Київської області та Апеляційного суду Київської області при розгляді цивільних справ, учасницею яких була ОСОБА_1 , не може свідчити про незаконне використання та поширення відповідачем вказаного акту.

За відсутності доказів того, що копію акта судово-психіатричного експерта №664 від 12 серпня 2014 року було отримано позивачем з порушенням вимогу закону, а докази існування оригіналу вказаного акту у відповідача відсутні, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову про вилучення у відповідача оригіналу та всіх копії цього акту, а також про їх знищення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції у вказаній частині, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, і не може бути скасовано з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Згідно із частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

З огляду на те, що апеляційну скаргу відповідача задоволено частково та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову, з Комунального некомерційного підприємства Бориспільської районної ради Київської області та Бориспільської міської ради Київської області «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» (код ЄДРОУО 01994132, місцезнаходження: 08300, Київська область, м. Бориспіль, вул. Котляревського, 1) в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 920 грн (640 грн х2 х150%).

ОСОБА_1 просила постановити окрему ухвалу щодо погроз, психологічного тиску, незаконного переслідування посадовими службовими особами Бориспільської ЦРЛ ( ОСОБА_10 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 ) за подання нею звернень, поширення недостовірної інформації, введення в оману органу опіки та піклування, встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення, яку направити до Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області для вживання заходів усунення цих причин та умов.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року в справі № 438/610/14-ц (провадження № 14-577цс19) вказано, що «суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу (частина перша статті 262 ЦПК України). Отже, постановлення окремої ухвали є процесуальною дією суду, вчинення якої не залежить від наявності клопотань учасників справи. Суд постановляє окрему ухвалу лише тоді, якщо встановить порушення певним органом чи іншою особою вимог законодавства або недоліки в їхній діяльності під час вирішення спору».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 квітня 2018 в справі № 761/32388/13-ц (провадження № 61-3251св18) зазначено, що «посилання в касаційній скарзі на непостановлення окремої ухвали не свідчить про несправедливу процедуру. При вирішенні питання про постановлення окремої ухвали суд має виходити з того, що мають бути виявлені порушення закону. Вирішення питання щодо постановлення окремої ухвали є дискреційними повноваженнями суду і є його правом, а не обов`язком».

Судом апеляційної інстанції не виявлено в діях службових осіб Бориспільської ЦРЛ ознак кримінального правопорушення. Тому підстави для постановлення окремої ухвали в цій справі відсутні.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2020 року в частині відмови в задоволенні позову про визнання незаконним поширення Бориспільською центральною районною лікарнею, правонаступником якої є Комунальне некомерційне підприємство Бориспільської районної ради Київської області та Бориспільської міської ради Київської області «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування», персональних даних ОСОБА_1 скасувати.

Ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Визнати незаконною передачу 02.09.2015 Бориспільською центральною районною лікарнею акту судово-психіатричного експерта Київського міського центру судово-психіатричної експертизи №664 від 12.08.2014, який містить персональні дані ОСОБА_1 , Бориспільському міському голові ОСОБА_5 .

Визнати незаконною передачу Бориспільською центральною районною лікарнею акту судово-психіатричного експерта Київського міського центру судово-психіатричної експертизи №664 від 12.08.2014, який містить персональні дані ОСОБА_1 , Комунальному закладу Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» по запиту генерального директора Зільберблата Г. М. від 12.11.2015.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства Бориспільської районної ради Київської області та Бориспільської міської ради Київської області «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» (код ЄДРОУО 01994132, місцезнаходження: 08300, Київська область, м. Бориспіль, вул. Котляревського, 1) в дохід держави судовий збір в сумі 1 920 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 лютого 2021 року.

Суддя-доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк