Справа № 195/1841/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

12.02.2021 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Скрипченка Д.М., за участю секретаря судового засідання Левкович Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог - Виконавчий комітет Марганецької міської ради Дніпропетровської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог - Виконавчий комітет Марганецької міської ради Дніпропетровської області, про усунення перешкод у спілкуванні з онуком, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити систематичні побачення щотижня танеобмежене спілкування з онуком особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобів зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між бабою та онуком.

Позов обґрунтовує тим, що відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 виданого 20.02.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції в Дніпропетровській області, батьками малолітнього ОСОБА_3 , який доводиться їй онуком, записані ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її син, ОСОБА_4 .

Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Томаківської районної державної адміністрації від 16.06.2016 року рекомендовано визначити часи спілкування малолітнього ОСОБА_3 з бабою ОСОБА_1 з вечора п`ятниці до вечора суботи щонеділі.

Дитина проживає разом з відповідачкою.

До того, в неї з онуком були дуже гарні стосунки, вони легко знаходили спільну мову, онук виріс у її родині, з семи місяців до шести років разом з батьком та з нею. Вона завжди бажала зустрічатися з онуком, як і він з нею, вона піклувалася про нього та підтримувала зв`язок, вони систематично бачилися.

З липня 2020 року відповідач почала чинити їй перешкоди у спілкуванні з онуком, перестала віддавати їй дитину для побачень та спілкувань не тільки за місцем проживання, але і біля будівлі. Останній раз вона бачила дитину 26.07.2020 року біля будинку відповідача декілька хвилин.

Відповідач не дозволила їй навіть привідати дитину з днем народження, категорично відмовила їй спілкуватися з ним.

Вона не має можливості бачитися з онуком, приймати участь у його житті, не може зателефонувати йому оскільки відповідач заблокувала номер її телефону.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги повністю.

Представник позивача, що діє на підставі ордера серія АЕ №1046780 від 14.12.2020 року, підтримав позовні вимоги повністю та просив визначити систематичне побачення ОСОБА_1 з її онуком.

Відповідач частково заперечує проти позовних вимог, спілкування позивача з онуком вона не забороняє, однак не бажає безпосереднього спілкування баби з онуком на період карантину, так як спілкування можуть наражати, як її сина на небезпеку захворіти хворобою, так і її інших членів сім`ї з якими вона спільно проживає.

Представник відповідача, що діє на підставі ордера серія ДП №2020/16/12/20 від 28.12.2020 року, частково заперечує проти позовних вимог, просить визначити час для побачення позивача з онуком після закінчення дії карантину.

Представник третьої особи, сектору з питань усиновлення, опіки та піклування служби у справах дітей Марганецької міської ради Дніпропетровської області, у своїй письмовій заяві просить суд розглянути справу за своєї відсутності в судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що проживає по сусідству з ОСОБА_2 , працює вчителем у школі, де навчається малолітній ОСОБА_3 , часто бачила позивача. Коли не було карантинних обмежень ОСОБА_1 часто приїзджала до онука, спілкувалися, забирала його до себе додому. Вона була репетитором у дитини, і знала, що щоп`ятниці баба забирала дитину до себе до суботи, так як в цей час не могла займатися з дитиною. Також, у м. Марганець Дніпропетровської області по вихідним дням вона торгувала молочною продукцією і часто бачила як ОСОБА_1 гуляли зі своїм онуком ОСОБА_3 . Після введення карантинних обмежень відповідач обмежила безпосереднє спілкування баби з онуком. Також бачила як позивач приїздила до школи щоб побачитися з онуком і контактувала з ним без вдягунутих засобів захисту (маски) на обличчі, тоді як дитина була в масці.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що проживає по сусідству з ОСОБА_2 в с. Добра Надія Томаківського району Дніпропетровської області. Неодноразово бачив ОСОБА_1 коло двору ОСОБА_5 , коли вона приїздила до свого онука ОСОБА_3 . У листопаді 2020 року також бачив як ОСОБА_1 приїзджала і онук до неї виходив до машини, спілкувалися, вона була без вдягнутої маски на обличчі. У літку ОСОБА_5 саджала сина на автобус до м. Марганець Дніпропетровської області і просила його подивитись на ним, коли він їхав до ОСОБА_1 . Також і у зворотньому напрямку коли їхав автобусом до дому дитина поверталася до матері від баби.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що доводиться сином позивачу. Неодноразово возив її автомобілем до онука. Десь з рік ОСОБА_2 заборонила спілкуватися дитині з бабою без причин. Останній раз їздили до дитини у січні 2021 року, ОСОБА_1 заборонила бачитися з дитиною, подарунки відмовилася приймати від баби на день народження. Коли привозив матір до школи ОСОБА_2 бачила автомобіль і навмисно відпускала дитину до школи за декілька хвилин до початку занять щоб ОСОБА_1 не змогла поспілкуватися з онуком.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що проживає по сусідству з ОСОБА_1 спілкуються з нею, часто бачила раніше дитину ОСОБА_3 в неї в, який гуляв на подвір`ї. З лютого 2020 року перестала бачити дитину. Останній раз ОСОБА_1 їздила до онука у липні 2020 року. Одного разу ОСОБА_1 телефонувала ОСОБА_2 з її телефона і просила надати можливість бачитися з дитиною.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши учасників провадження, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступних підставі.

Згідно змісту ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні.

Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків.

Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (ратифікована Україною 27.02.1991 pоку, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року) визначено, що «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини».

Як встановлено у судовому засіданні, сторони не дійшли згоди щодо спілкування з дитиною.

Посилання відповідача про те що, на час дії карантину хоче обмежити спілкування ОСОБА_1 з онуком суд вважає недоцільними.

Витяг з протоколу №4 засідання комісії з питань захисту прав дитини при Томаківській районній державній адміністрації від 16.06.2016 року підтверджує встановлення часів спілкування баби ОСОБА_1 з малолітнім онуком ОСОБА_3 , який проживає з матір`ю ОСОБА_2 з вечора п`ятніці до вечора суботи щонеділі.

Керуючись ст. ст. 6, 10, 11, 19, 81, 263, 264 ЦПК України, ст. 141, 150, 159, 257 СК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог - Виконавчий комітет Марганецької міської ради Дніпропетровської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною - задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з онуком - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити ОСОБА_1 право спілкування зі своїм онуком, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 16.00 години п`ятниці до 16.00 години суботи щонеділі, за місцем проживання ОСОБА_1 .

Визначити ОСОБА_1 , як бабі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , необмежене право спілкування з ним особисто , засобами телефонного, поштового, електронного, та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 15.02.2021 року.

Суддя: Д. М. Скрипченко