Справа № 682/2610/19
Провадження № 2/675/99/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" лютого 2021 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді Пашкевича Р. В., за участю: секретаря Гедзенюк В. В., представника позивача Уряднікова О. Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у режимі відеоконференції в м. Ізяслав за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління Активами», третя особа приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Табінський Олег Володимирович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

У серпні 2019 року до суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ТОВ «Фінансова компанія управління активами», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича, третя особа приватний виконавець Табінський Олег Володимирович про визнання виконавчого напису № 1790 від 25 березня 2019 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Гуревічовим Олегом Миколайовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління Активами» заборгованості у розмірі 15 466,51 грн. таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позову зазначає, що 13 січня 2012 року між нею та АТ «УкрСиббанк», укладено кредитний договір № 0, згодом в межах якого, 17.04.2013 банком надано позивачу кредитний ліміт на картковий рахунок № НОМЕР_1 в сумі 9500,00 грн. на карту. У червні 2019 року дізналася, що з її заробітної плати здійснюється відрахування на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінського О. В. від 27.05.2019 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника за виконавчим написом від 25.03.2019 № 1190 вчиненим приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Гуревічовим О. М. Разом з тим, позивач не отримувала даний виконавчий напис, жодних договорів чи інших доказів відступлення вимоги їй не надавались, тому вважає, що виконавчий напис вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами і, як наслідок, відкрито неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису.

Також, позивач у своєму позові посилається на те, що відповідно до оскаржуваного виконавчого напису стягнення заборгованості проводиться з 26 серпня 2015 року по 31 січня 2019 року, тобто більше 4 років, тоді як відповідно до п. 1.3 укладеного між Позивачем та АТ «УкрСиббанк» кредитного договору вбачається, що строк дії кредитного ліміту з дати активізації картки по 20.04.2015 року (включно). Таким чином вважає, що виконавчий напис був вчинений з порушенням норм ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», а саме з дня виникнення права вимоги за кредитним договором минуло більше трьох років.

Ухвалою судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області Зеленською В. І. від 30 серпня 2019 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання у справі, вирішено розглядати дану справу за правилами загального позовного провадження. Також, цього ж дня суддею Зеленською В. І. було задоволено заяву позивача про забезпечення його позову, шляхом зупинення виконання спірного виконавчого напису нотаріуса.

Ухвалами суду від 21 жовтня 2019 року та 14 вересня 2020 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.

28 листопада 2019 року ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області відмовлено ТОВ «Фінансова компанія управління активами» у задоволенні клопотання про зміну підсудності та направлення справи до розгляду за місцем знаходження відповідача та закрито підготовче провадження, призначено дану справу до судового розгляду.

На підставі розпорядження голови Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 квітня 2020 року дану справу передано на розгляд Ізяславському районному суду Хмельницької області, оскільки після задоволених відводів неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 квітня 2019 року головуючим суддею визначено Пашкевича Р. В.

Ухвалою судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 29 квітня 2020 року вказану цивільну справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду.

14 вересня 2020 року ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області позов ОСОБА_1 в частині заявлених вимог до відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича,залишити без розгляду.

Представник позивача адвокат Урядніков О. Д. у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити. Також зазначив, що поміж зазначених підстав позову, нотаріус не мав права виносити виконавчий напис, оскільки до матеріалів наданих для нього ТОВ «Фінансова компанія управління активами» не було долучено договір факторингу від 27.08.2015 укладеного між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», що є порушенням Закону України «Про нотаріат».

Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія управління активами» до суду не прибув, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином шляхом направлення на їх юридичну адресу повістки про виклик в судове засідання, про причини своєї неявки суд не повідомив. Відзив не направлявся.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Третя особа приватний виконавець Табінський О. В. також повідомлявся належним чином про виклик в судове засідання, однак в судове засідання не з`явився по невідомим для суду причинам.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

З`ясувавши позиції учасників справи, перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26 липня 2012 року між Акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 0 про надання споживчого кредиту.

Відповідно до повідомлення про надання кредиту - Кредитна картка за умовами кредитування за умовами Кредитного договору № 0 сума кредитного ліміту складає 9500,00 грн., строк дії кредитного ліміту з дати активізації карти по 20.04.2015 року (включно).

24 серпня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 24, на підставі якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права вимоги за картковим рахунком № НОМЕР_1 .

Також, 24.07.2018 між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» було укладено договір факторингу №20182407-1/2 та підписано акт прийому-передачі реєстру заборгованостей за договором факторингу № 20182407-1/2 від 24.07.2018, на підставі якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» набуло права вимоги за картковим рахунком № НОМЕР_1 .

В подальшому, 17.08.2018 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» направило на адресу ТОВ «Фінансова компанія управління активами» лист за вх. №ФК/124 та додаток № 1 до листа з переліком боржників за кредитним договором, права вимоги за якими були відступлені, в тому числі, АТ «УкрСиббанк» до ТОВ «Фінансова компанія управління активами».

28.12.2018 на адресу ОСОБА_1 , а саме: вул. Ізяславська, м. Славута, Хмельницької області, направлено повідомлення про відступлення права грошової вимоги, вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань та розрахунок заборгованості за картковим рахунком № НОМЕР_1 за період з 26.08.2015 по 28.12.2018.

Згідно виписки за повідомленням про надання кредиту Кредитна картка та умови кредитування від 17.04.2013 відповідно до карткового рахунку № НОМЕР_1 сума заборгованості була нарахована за період з 26.08.2015 по 31.01.2019 включно, у загальному розмірі 15316,51 грн., яка складається з: 9 022,79 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 6143,42 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; 150,30 грн. - заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією.

31.01.2019 ТОВ «Фінансова компанія управління активами» звернулось до ПН КМНО Гуревічова О. М. із заявою про вчинення виконавчого напису нотаріуса.

На підставі даної заяви, 25.03.2019 ПН КМНО Гуревічовим О. М. вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 1172 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління Активами» заборгованості за кредитним договором № 0 від 13.01.2012 та наступним повідомленням про надання кредиту Кредитна картка та умови кредитування від 17.04.2013 картковий рахунок № НОМЕР_1 , в розмірі 15466,51 грн..

Внаслідок вищенаведеного, 20.05.2019 приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Табінським О. В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та 27.05.2019 постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні № 59150860.

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Стаття 87 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Стаття 88 цього закону встановлює умови вчинення виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності виконавчий напис видається у межах цього строку.

Стаття 89 закону передбачає, що у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувана; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачується стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання.

Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріусу.

Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Згідно п. 1.1 даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Згідно п. 1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідно до п. 3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. № 1172.

Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку.

Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

У п. 10 "Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні" від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгулу цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу.

Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі.

Верховний суд України у справі за № 6-887цс17 висловив правову позицію, та зазначив, що з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

У виконавчому написі вказано, що заборгованість стягується за період з 26.08.2015 по 31.01.2019 включно, однак відповідно до повідомлення про надання кредиту за умовами Кредитного договору № 0 строк дії кредиту з дати активізації картки по 20.04.2015 року (включно).

Тобто з дня виникнення вимоги минуло більше трьох років, таким чином, при зверненні банку до суду з відповідним позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором у ОСОБА_1 була можливість оспорювати наданий банком розрахунок боргу та ставити перед судом питання про застосування строку позовної давності. Нотаріус при посвідченні виконавчого напису на це не звернув уваги.

Як роз`яснено у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Проте, стягувачем суду не надано жодних документів, які визначені законодавством, в підтвердження правонаступництва, розрахунку заборгованості.

Вказані обставини не дають суду підстав вважати вказаний у виконавчому написі розмір заборгованості позичальника безспірним, а виконавчий напис винесеним відповідно до чинного законодавства України.

Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), а також договір факторингу № 24, на підставі якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права вимоги за картковим рахунком № НОМЕР_1 , яке перейшло в подальшому до ТОВ «Фінансова компанія управління активами», тому на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед Відповідачем є безспірним.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

Матеріали справи не містять доказів повідомлення боржника про порушення кредитних зобов`язань станом на березень 2019 року, а так само і доказів безспірності заборгованості.

Водночас неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Разом з тим, судом встановлено лише обставину належного направлення ОСОБА_1 письмової вимоги про усунення порушень зобов`язань. Доказів про отримання нею зазначеної вимоги матеріали справи не містять.

Отже, ТОВ «Фінансова компанія управління активами» не довело належними та допустимими доказами отримання або ухилення від отримання ОСОБА_1 вимоги про усунення порушень договору, що свідчить про порушення законодавчої вимоги щодо належного повідомлення боржника.

Вказані висновки щодо належного повідомлення боржника вимоги про усунення порушень зобов`язань узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19) та Верховного Суду, викладеної у постанові від 09 вересня 2020 року у справі №127/7932/17 (провадження № 61-27853 св18).

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за №6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Такий ж самий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19 вересня 2018 року (провадження № 14-12559св18).

Оцінивши усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними, в розумінні вказаних норм, а тому підлягають задоволенню в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 обґрунтований та підлягає задоволенню.

Одночасно, суд звертає увагу, що приватний нотаріус Київського округу Гуревічов О. М. при винесенні оспорюваного виконавчого напису керувався п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172.

Разом з тим, Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Тобто із вказаного слідує, що нотаріус при видачі виконавчого напису керувався недіючим пунктом Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів, які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 768,40 гривень сплачений відповідно до Квитанції ПриватБанк №0.0..1 від 06.02.2020 за звернення до суду з вказаним позовом.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 141, 258, 259, 263-265, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позовну заяву задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 1790 від 25 березня 2019 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Гуревічовим Олегом Миколайовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління Активами» заборгованості у розмірі 15 466 (п`ятнадцять тисяч чотириста шістдесят шість) грн. 51 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління Активами» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 768,40 грн.

Роз`яснити учасникам справи, що згідно з ч. 7 ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області, постановленою 30 серпня 2019 року по справі № 682/2610/19 (2-з/682/19/2019) продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання цим рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Славутським МВ УМВС України в Хмельницькій області 22.03.1996, рнокпп НОМЕР_3 ;

Відповідач - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління Активами», місце знаходження: м. Ірпінь, вул. Соборна, 105-Б, Київська область, ;

Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Табінський Олег Володимирович, місце знаходження: м. Київ, вул. Старосільська, 1-У, офіс 3.

Повний текст рішення складено 12 лютого 2021 року.

Суддя Р. В. Пашкевич