РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/2129/21

Провадження № 2/293/809/2021

07 грудня 2021 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Збаражського О.М.,

за участю секретаря судового засідання Крисюк О.О.,

позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт Черняхів в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення права користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

І. СУТЬ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

1.1. 11.10.2021 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить позбавити права користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_3 .

1.2. Поданий позов обґрунтовувався тим, що позивач є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаному будинку зареєстровані позивач та її син ОСОБА_3 , однак останній у вказаному будинку з 2015 року не проживає. Посилаючись на те, що відповідач не сплачує комунальні платежі, його речей у будинку немає, однак він зареєстрований у будинку, що створює позивачу перешкоди у здійсненні нею права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном, у зв`язку з чим позивач звернулась до суду з даним позовом.

ІІ. ПРОЦЕДУРА ТА ПОЗИЦІЇ СТОРІН

2.1. 09.11.2021 ухвалою суду відкрито провадження у справі №293/2129/21, яку вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.18-19).

2.2. Позивач та її представник у судовому засіданні 07.12.2021 позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Пояснили суду, що відповідач є сином позивача, в спірному будинку не проживає з 2015 року, його особистих речей в будинку також немає.

2.3. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме в частині зняття з реєстрації з будинку АДРЕСА_1 . Підтвердив, що дійсно з 2015 року за вказаною адресою не проживає, оскільки проживає зі своєю сім`єю за місцем проживання його дружини.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

3.1. ОСОБА_1 зареєстрована в будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта позивача серії НОМЕР_1 (а.с.4-5).

3.2. За позивачем ОСОБА_1 зареєстровано право власності на будинку АДРЕСА_1 , що стверджується копією договору дарування квартири від 15.05.1998, зареєстрованого в реєстрі за №718 (а.с.9) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.11.2019 (а.с.7).

3.3. Відповідач зареєстрований, але не проживає за місцем реєстрації в будинку АДРЕСА_1 , починаючи з 2015, що підтверджується актом від 23.09.2021, складеним комісією в складі: старости Городищенського старостинського округу Н.Волинець, депутатів сільської ради: Е.Кацімон, В.Удимець (а.с.8).

IV. ЦИВІЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО УКРАЇНИ

4.1. Статтею 47 Конституції України гарантовано, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

4.2. Частиною 1 статті 29 Цивільного кодексу України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

4.3. Відповідно до частини першої статті 156 Житлового кодексу України, з урахуванням положень частини першої статті 405 Цивільного кодексу України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

4.4. За положеннями частини другої статті 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

4.5. Права власника житлового будинку квартири визначені статтями 383 Цивільного кодексу України та 150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

4.6. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

4.7. За положеннями частини першої статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

4.8. Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

V. ВИСНОВОК та ОЦІНКА СУДУ

5.1. Встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу позбавлення права користування житловим приміщенням.

5.2. Судом враховується, що ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 .

5.3. З матеріалів справи також вбачається, що у спірній квартирі разом з позивачем зареєстрований ОСОБА_3 , син позивача, та під час судового розгляду судом не встановлено наявність у відповідача поважних причин для не проживання з 2015 року у будинку АДРЕСА_1 .

5.4. Враховуючи відсутність відповідача у спірному будинку, в якому він зареєстрований, понад один рік без поважних причин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 в частині вимог про позбавлення ОСОБА_3 права користування житловим приміщенням.

5.5. Щодо вимоги позивача про зняття ОСОБА_3 з реєстраційного обліку, суд зазначає наступне. Відповідно до п.34 постанови №5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

5.6. Зазначене свідчить, що питання зняття особи з реєстраційного обліку є похідним від вирішення питання про позбавлення права власності на жиле приміщення чи про право користування такої особи жилим приміщенням.

5.7. Вказане положення знаходить свій розвиток в Правилах реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, пунктом 26 яких додатково закріплено підстави зняття особи з реєстрації місця проживання, згідно якого до таких підстав належить, зокрема, рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Отже, наявність судового рішення про позбавлення відповідача права користування житловим приміщенням є достатньою підставою для зняття його з реєстрації.

Крім того, суд додатково зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази наявності спору між позивачами і реєстраційним органом з приводу зняття відповідача з реєстраційного обліку.

5.8. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 в цій частині задоволенню не підлягає.

VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

6.1. Згідно вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 4, 89, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_3 права користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проживає за адресою:

АДРЕСА_1

РНОКПП: НОМЕР_2

Відповідач:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

проживає за адресою:

АДРЕСА_2

паспорт та РНОКПП: відсутня інформація

Повний текст рішення складено 10.12.2021.

Суддя Олег ЗБАРАЖСЬКИЙ