Справа № 766/1388/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

при секретарі Романенко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

встановив:

В провадження Херсонського міського суду Херсонської області перебуває цивільна справа за позовом Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

Ухвалою суду від 19.03.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

09.10.2020 року представник позивача надав до суду заяву про закриття провадження у справі в частині стягнення основного боргу у розмірі 3520,00 грн. у зв`язку з відсутністю предмета спору; стягнути з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн. та 5000,00 грн. судових витрат, пов`язаних із оплатою професійної правової допомоги.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися у встановлений законом порядку.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про перенесення розгляду справи на іншу дату.

З урахуванням часу розгляду справи, відсутності доказів на підтвердження поважності причини неявки, суд вважає за можливе провести розгляд за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши заяву про закриття провадження у справі дійшов наступних висновків.

Зі змісту ст.ст.2,13 ЦПК України однією із основних засад цивільного судочинства є диспозитивність, що полягає, зокрема, в тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд свою ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відсутній предмет спору, оскільки відповідач добровільно сплатив суму основного боргу в розмірі 3520,00 грн., а тому заяву представника позивача слід задовольнити та закрити провадження у справі.

Розглядаючи вимогу позивача про стягнення з відповідача судового збору у сумі 2102 грн., суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

З огляду на те, що вимоги позивача задоволені після пред`явлення позову, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у сумі 2102 грн.

Щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до наданого договору про надання правової допомоги №23 від 03.01.2019 року, додатку №1 реєстр справ від 02.12.2019 року, Акту виконаних робіт від 26.12.2019 року, платіжного доручення №21123 від 02.12.2019 року позивачем понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 5 000 грн.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1-3 ст.134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч.1-6 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.3 ст.142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Отже, аналізуючи норми чинного законодавства та встановленні по справі обставини, суд стягує з відповідача на користь позивача документально підтвердженні, обґрунтовані понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн., задовольнивши заяву.

Керуючись ст.ст.2, 13, 133, 134, 137, 142, 247, 255 ЦПК України, суд

ухвалив:

Закрити провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в зв`язку із відсутністю предмету спору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» витрати по оплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» 5000,00 грн. судових витрат, пов`язаних із оплатою професійної правової допомоги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області в порядку ст. 355 ЦПК України.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вр учена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: С.І.Майдан