Провадження №: 4-с/755/182/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" лютого 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.,

при секретарі Локотковій І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , стягувач: ТОВ «Росвен Інвест Україна», суб`єкт оскарження: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Табінський Олег Володимирович, на дії та бездіяльність органу примусового виконання,

в с т а н о в и в:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за скаргою ОСОБА_1 , стягувач: ТОВ «Росвен Інвест Україна», суб`єкт оскарження: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Табінський Олег Володимирович, на дії та бездіяльність органу примусового виконання.

Скаржник в судове засідання не з`явився. Повідомлений належним чином.

Приватний виконавець Табінський О.В. в судове засідання не з`явився. Повідомлявся належним чином.

Стягувач в судове засідання не з`явився. Повідомлявся належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 3 Закону № 1404-VIII передбачено перелік виконавчих документів, на підставі яких рішення підлягають примусовому виконанню. Серед них є виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках, зокрема, на підставі судових рішень, а також виконавчі написи нотаріусів (пункти 1 і 3 зазначеної частини).

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби на час звернення зі скаргою до суду був урегульований у статті 74 Закону № 1404-VIII.

Відповідно до частини першої вказаної статті рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (частина друга статті 74 Закону № 1404-VIII).

Тобто, юрисдикція спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби залежить від типу виконавчого документа, на підставі якого було відкрите виконавче провадження, а також суб`єктів їх видання.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, вчинених під час виконання судового рішення, ухваленого у цивільній справі, був визначений у розділі VIIЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Цивільним процесуальним кодексом України передбачено, що скарги сторони виконавчого провадження щодо виконання судових рішень, ухвалених за правилами цивільного судочинства, підлягають розгляду судом, який розглянув відповідну справу у першій інстанції, тобто тим судом, що видав виконавчий документ.

Також, ЦПК України, визначив порядок реалізації судового контролю за виконанням судових рішень у статтях 447-453 розділу VII.

Відповідно до частини першої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Отже, за правилами адміністративного судочинства мали оскаржуватися рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, вчинені під час виконання ухвалених в адміністративній справі судових рішень, а також виконавчих документів, виданих іншими, ніж суд, органами та посадовими особами, оскільки закон не встановлює для такого оскарження іншого порядку судового оскарження.

З матеріалів справи вбачається, що скаржник звернувся зі скаргою до приватного виконавця Табінського О.В. у межах виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису № 4515 від 09 квітня 2020 року, вчиненого приватним нотаріусом КМНО Баршацького І.В., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» боргу у розмірі 39 437,09 грн.

Тобто, скаржник у цій справі оскаржує дії приватного виконавця виконавчого округ м. Києва Табінського О.В. щодо виконання не судового рішення у цивільній справі, а документа, виданого приватним нотаріусом.

З огляду на те, що скаржник подала скаргу на дії приватного виконавця з виконання виконавчого документа, виданого іншою посадовою особою, а не судом, суд приходить до висновку, про закриття провадження у справі, оскільки даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст. 55,124 Конституції України, ст. ст. 1, 3, 18, 26, 27, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 4, 5, 287 КАС України, ст. ст. 2, 4, 5, 7, 1, 12, 76-89, 255, 258, 259, 260, 261, 268, 273, 352, 353, 354, 355, 447-453 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 , стягувач: ТОВ «Росвен Інвест Україна», суб`єкт оскарження: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Табінський Олег Володимирович, на дії та бездіяльність органу примусового виконання - закрити.

Роз`яснити скаржнику його право звернутися з вказаними вимогами в порядку адміністративного судочинства до відповідного суду адміністративної юрисдикції.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 08 лютого 2021 року.

Суддя Н.О. Яровенко