Провадження № 4-с/183/10/21

У Х В А Л А
11 лютого 2021 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Майної Г. Є.,
з участю секретаря судового засідання Власко Н. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новомосковськ Дніпропетровської області скаргу Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукової Заіри Арсенівни, заінтересована особа ОСОБА_1 ,-
Приватним виконавцем було установлено, що за вищезазначеною адресою зареєстровані малолітні: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які не є сином/донькою/членом родини боржника. Через відсутність будь-яких дій з приводу реалізації предмета іпотеки, заявник 24 вересня 2020 року звернувся до Приватного виконавця із заявою про виведення предмета іпотеки на реалізацію (проведення опису іпотечного майна, призначення експертів, визначення вартості цього майна та його передачу на реалізацію через ДП "Сетам" без отримання згоди від органу опіки та піклування).
29 вересня 2020 року на адресу заявника надійшов лист-повідомлення від Приватного виконавця про відмову у вчиненні дій з приводу виведення іпотечного майна на реалізацію до ДП "Сетам" з посиланням на п. 28 Розділу VIII "Інструкції з примусового виконання рішень", оскільки порушуються права малолітніх осіб, які зареєстровані у предметі іпотеки та відсутність дозволу Органу опіки та піклування районної адміністрації по Вознесенівському району Запорізької міської ради на таку реалізацію.
Заявник із зазначеною бездіяльністю Приватного виконавця не згоден, посилаючись на не вчинення останнім всіх належних та необхідних виконавчих дій задля виконання рішення суду, а також на неправомірні дії боржника в частині реєстрації осіб у предметі іпотеки без згоди іпотекодержателя, про що передбачено укладеним договором іпотеки,
У зв`язку з чим, заявник просив суд:
1) визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукової Заіри Арсенівни в частині:
- не проведення у виконавчому провадженні № 62669062 дій щодо опису іпотечного майна боржника ОСОБА_1 (квартири, загальною площею 57,06 м2, житловою площею 33,02 м2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 );
- не проведення дій щодо визначення вартості майна боржника ОСОБА_1 (квартири, загальною площею 57,06 м2, житловою площею 33,02 м2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ), для його подальшої реалізації у виконавчому провадженні № 62669062;
- не здійснення дій по виведенню іпотечного майна АТ "Райффайзен Банк Аваль", належного боржнику ОСОБА_1 (квартири, загальною площею 57,06 м2, житловою площею 33,02 м2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ) на реалізацію шляхом проведення електронних торгів у порядку, встановленому ст. 61 Закону України "Про виконавче провадження" (через ДП "Сетам" або іншу систему електронних торгів, діючу на час передачі майна), без отримання згоди від органу опіки та піклування;
2) усунути порушені права заявника шляхом зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукової Заіри Арсенівни в рамках виконавчого провадження № 62669062 провести опис іпотечного майна боржника ОСОБА_1 (квартири, загальною площею 57,06 м2, житловою площею 33,02 м2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 );
3) усунути порушені права заявника шляхом зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукової Заіри Арсенівни в рамках виконавчого провадження № 62669062 визначити актуальну ринкову вартість майна боржника ОСОБА_1 (квартири, загальною площею 57,06 м2, житловою площею 33,02 м2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ), для його подальшої реалізації;
4) усунути порушені права заявника шляхом зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукової Заіри Арсенівни в рамках виконавчого провадження № 62669062 здійснити дії по виведенню іпотечного майна АТ "Райффайзен Банк Аваль", належного боржнику ОСОБА_1 (квартири, загальною площею 57,06 м2, житловою площею 33,02 м2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ) на реалізацію шляхом проведення електронних торгів у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" (через ДП "Сетам" або іншу систему електронних торгів, діючу на час передачі майна), без отримання згоди від органу опіки та піклування.
У судове засідання приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Шавлукова З. А. не з`явилась, подала суду заяву про розгляд скарги за її відсутності.
Інші учасники у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали, тому суд вважає за можливе провести судове засідання за їх відсутності.
У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачено, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.
Закон України "Про виконавче провадження" є спеціальним законом, що регулює виконання рішень судів, інших органів (посадових осіб).
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлуковою З. А. від 27 липня 2020 року відкрито виконавче провадження за № 62669062 з виконання рішення суду про стягнення з боржника ОСОБА_1 вищевказаної заборгованості (а.с. 175). У цей же день приватним виконавцем винесена постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (а.с. 176 зворот-177).
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта № 217931146 від 27 липня 2020 року, сформованої приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Шавлуковою З. А. в рамках виконавчого провадження № 62669062, за реєстраційним № 5543079 від 23 серпня 2007 року, внесеного приватним нотаріусом Вовк І. І. зареєстровано обтяження квартири АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , підставою обтяження є договір іпотеки від 23 серпня 2007 року (а.с. 179 зворот-181 зворот).
Судом установлено, що 23 серпня 2007 року між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" (правонаступником якого є стягувач АТ "Райффайзен Банк Аваль") та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки № 014/135285/3170/74/363, який посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бургазли І. І., зареєстрований в реєстрі за № 5046, та відповідно до якого ОСОБА_1 , як іпотекодавець, передав ВАТ "Райффайзен Банк Аваль", як іпотекодержателю, квартиру АДРЕСА_2 , в якості забезпечення виконання своїх зобов`язань за кредитним договором № 014/135285/3170/74 від 22 серпня 2007 року (а.с. 120-121, 169-170).
18 серпня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Шавлукової З. А. складено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 в межах виконавчого провадження № 62669062 (а.с. 185).
З матеріалів виконавчого провадження № 62669062, наданих суду у засвідчених приватним виконавцем копіях на виконання ухвали суду, вбачається, що виконавцем направлялись запити до Міністерства внутрішніх справ України, Державної фіскальної служби України, Пенсійного фонду України з метою отримання інформації з приводу зареєстрованих за боржником транспортних засобів та доходів (а.с. 182, 183), запитуваної інформації за боржником не знайдено (а.с. 182 зворот, 183 зворот, 184).
24 вересня 2020 року стягувач АТ "Райффайзен Банк Аваль" звернулось до приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукової З. А. із заявою про передачу на реалізацію майна боржника - квартири АДРЕСА_2 .
24 вересня 2020 року на адресу стягувача приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Шавлуковою З. А. за вих. № 5076, у відповідь на Заяву про передачу іпотечного майна на реалізацію, було направлено листа, яким повідомлено стягувача про те, що приватний виконавець позбавлений права передавати на реалізацію нерухоме майно, а саме: квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , що є предметом іпотеки за договором іпотеки, оскільки в ньому зареєстровано малолітніх дітей, сам боржник у ньому не зареєстрований та приватному виконавцеві Районною адміністрацією Запорізької міської ради по Вознесенівському району було відмовлено у наданні дозволу на відчуження цієї квартири, як предмета іпотеки (а.с. 124, 194).
18 серпня 2020 року за вих. № 3570 приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Шавлукова З. А. звернулась на адресу Голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району із заявою про надання дозволу на реалізацію майна боржника квартири АДРЕСА_2 , оскільки в останній зареєстровані малолітні діти (а.с. 187).
Листом № 01-10/2615 від 10 вересня 2020 року Запорізька міська районна адміністрація по Вознесенівському району повідомила приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукову З. А., що не надає дозволу на реалізацію нерухомого майна, а саме - квартири, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , де право користування мають малолітні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 193).
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Закон України "Про виконавче провадження" визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.
Статтею 56 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Відповідно до п. 67 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №866 від 24 вересня 2008 року, дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким має дитина надається районною, районною у м. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади за поданням служби у справах дітей після проведення зазначеною службою перевірки документів за місцем знаходження майна протягом одного місяця з дня надходження заяви на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини лише у разі гарантування збереження її права на житло і оформляється рішенням, витяг з якого видається заявникам службою у справах дітей.
Відповідно до п. 7 ч. 5 ст. 177 СК України органи опіки та піклування можуть відмовити у наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини з одночасним зверненням до нотаріуса щодо накладення заборони відчуження такого майна лише у випадках, якщо ними встановлено, що вчинення правочину призведе до звуження обсягу існуючих майнових прав дитини та/або порушення охоронюваних законом інтересів дитини.
Згідно з п. 28 Розділу VIII Інструкції з примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012року № 512/5, у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувану з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 37 Закону.
У п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" роз`яснено, що якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність було прийнято або вчинено відповідно до закону, у межах повноважень суб`єкта оскарження і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. При цьому, визнаючи доводи скарги необґрунтованими і відмовляючи в її задоволенні, суд має зазначити в ухвалі, у зв`язку з чим і на підставі яких саме норм закону він дійшов такого висновку. Суд не має права зобов`язувати державного виконавця чи іншу посадову особу державної виконавчої служби до вчинення тих дій, які згідно із Законом "Про виконавче провадження" можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби. Суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом "Про виконавче провадження" можуть суперечити законодавству України.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження здійснюється з дотриманням, у тому числі, таких засад, як верховенства права;обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження.
Підставою для звернення до суду із даною скаргою є те, що заявник не погоджується з прийнятим рішенням Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукової З. А. щодо відмови у передачі на реалізацію нерухомого майна, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та є предметом іпотеки за договором іпотеки № 014/135285/3170/74/363 від 23 серпня 2007 року, підставою для відмови слугувало те, що зареєстрованими у даній квартирі є малолітні діти - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а відтак необхідний дозвіл органу опіки та піклування, для застосування певних заходів, щодо нерухомого майна, який приватний виконавець не отримав.
Обґрунтовуючи підстави для звернення до суду представник заявника зазначив, що діти були зареєстровані в іпотечній квартирі без згоди банку, як іпотекодержателя, після укладення договору, що суперечить його умовам та не мають кровного споріднення із боржником. При цьому представник не заперечував, що банк з позовом до суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, що тягне за собою для іпотекодержателя виконання певних вимог закону, не звертався. Крім того, посилався на те, що вищевказана квартира була передана в іпотеку згідно з іпотечним договором з метою належного забезпечення кредитних зобов`язань, а іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема на підставі рішення суду, а при укладанні договору іпотеки, іпотекодавець гарантував, що йому не відомі права інших осіб на предмет іпотеки, отже при укладенні договору, права малолітніх або неповнолітніх дітей порушені не були, а малолітні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з реєстрацією місця проживання не набули жодних прав, щодо іпотечного майна.
Верховний Суд зазначає, що така згода потрібна при укладенні договору іпотеки, якщо предметом іпотеки мають право користуватись чи володіти діти, а не при виконанні рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, коли дії по реєстрації місця проживання дітей вчинені без згоди іпотекодержателя після укладення договору іпотеки (наприклад, реєстрація неповнолітньої дитини в житловому будинку, народження дитини після укладення договору іпотеки).
Таким чином, при примусовому виконанні рішення суду шляхом накладення арешту та реалізації арештованого майна, а саме іншого рішення суду, ніж звернення стягнення на предмет іпотеки, згода органу опіки та піклування є обов`язковою.
Відповідно до частини другої статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) (частина друга статті 451 ЦПК України).
Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що дії приватного виконавця та вжиті ним заходи до виконання рішення суду у виконавчому провадженні, з урахуванням відмови Запорізької міської районної адміністрації по Вознесенівському району у наданні згоди для передачі на реалізацію забезпеченого іпотекою нерухомого майна, відповідають вимогам закону, а тому підстави для задоволення скарги відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. 260, 447-453 ЦПК України, суд -
У задоволенні скарги Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукової Заіри Арсенівни, заінтересована особа ОСОБА_1 відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга подається протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем проголошення ухвали суду.

Ухвала суду складена і підписана 11 лютого 2021 року.

Суддя Г.Є. Майна