Провадження № 2/161/1078/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді Плахтій І.Б.,

з участю секретаря судових засідань Жаловаги І.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

13.11.2020 позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Свій позов мотивує тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 26 серпня 2016 року. Шлюб був зареєстрований Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис №1086. Під час перебування у шлюбі в сторін народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Покликається на те, що подружнє життя не склалося через різні погляди на шлюб та сім`ю. Сім`я існує формально, примирення між сторонами неможливе. На даний момент син проживає разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач участі в утриманні дитини не приймає, добровільно коштів не надає.

А тому, просила шлюб укладений між нею та відповідачем розірвати; стягувати в її користь аліменти на утримання сина в розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення повноліття.

Ухвалою суду від 19.11.2020 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала в повному обсязі. Просила шлюб з відповідачем розірвати, стягувати аліменти на утримання сина, щодо розміру аліментів покладалася на розсуд суду.

Відповідач в судовому засіданні вимоги позову щодо розірвання шлюбу визнав, в частині вимог про стягнення аліментів не заперечував щодо стягнення з нього 1/4 від отримуваних доходів, а якщо в твердій грошовій сумі, то 1500 гривень.

Заслухавши думку позивача та відповідача, дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов наступних висновків.

Із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 26 серпня 2016 року, який зареєстрований Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис №1086 (а.с. 4).

Відповідно до свідоцтва про народження (а.с.5) сторони є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом встановлено, що сторони на даний час спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують, проживають окремо, дійшли спільної згоди щодо доцільності розірвання шлюбу.

З врахуванням засад добровільності шлюбу, які установлені статтею 24 СК України, статтею 16 Загальної декларації прав людини та статтею 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, а, також, того, що позивач настоює на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати.

Крім цього, судом встановлено, що неповнолітній син проживає з позивачем та перебувають на її утриманні, яка самостійно в достатній мірі не може його забезпечувати.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст. 181 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що законодавчо визначеним мінімальним рекомендованим розміром аліментів на одну дитину є розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

В судовому засіданні не встановлено наявність у відповідача на праві власності нерухомого майна. Позивачем не доведені витрати відповідача, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Разом з тим, обставин, які б свідчили про неможливість сплачувати відповідачем аліменти на утримання сина не доведено.

При визначенні розміру стягуваних аліментів суд виходить з прожиткового мінімуму, встановленого з 01 січня 2021 року Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік» для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1921 гривень, з 1 липня 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень.

З огляду на вказане, приймаючи до уваги принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо утримання дитини і з огляду на бажання позивача отримувати кошти на утримання дитини в твердій грошовій сумі, суд вважає за можливе частково задовольнити позов та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1 500 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття.

Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім та справедливим.

Частиною 1 ст. 191 СК України, встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

З позовом до суду позивач звернувся 13.11.2020, а тому саме з даного періоду слід стягувати аліменти.

Одночасно суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них, а також положення ст.185 Сімейного кодексу України щодо обов`язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами.

Частиною 2 ст. 184 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Оскільки, спеціального закону про індексацію аліментів не прийнято, а в Україні діє Закон України «Про індексацію грошових доходів населення», то розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч. 2 ст. 184 СК України підлягає індексації в порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Таким чином обов`язок проведення індексації розміру аліментів, який визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме, положеннями ст. 184 СК України, що зобов`язує державного виконавця проводити таку індексацію автоматично, тобто без додаткового судового рішення.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача понесені судові витрати.

Разом з тим, відповідно положень ч.1ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи, що позивач при зверненні до суду з позовною вимогою про розірвання шлюбу понесла судові витрати, а саме сплатила судовий збір в розмірі 840,80 грн., а відповідач в цій частині позов визнав, в зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині були задоволенні у повному обсязі, суд вважає, що позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченого нею при поданні позову судового збору в сумі 420 грн. 40 коп.

Крім того, відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави за вимогу про стягнення аліментів.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 17, 77, 78, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 430 ЦПК України, на підставі ст.ст. 110, 111, 112, 180, 181,182, 184, 191 СК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем м. Луцьк Волинської області, та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою села Боровичі Маневицького району Волинської області, зареєстрований 26 серпня 2016 року Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис №1086 розірвати.

Стягувати з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) в користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 листопада 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Рішення суду в межах суми платежу аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) в користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Повернути в користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) з державного бюджету 50 відсотків сплаченого нею судового збору в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок відповідно до квитанції № 37 від 12 листопада 2020 року при поданні позову.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) в дохід держави 908 (дев`ятсот вісім) гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 10.02.2021.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій