Провадження № 2/638/7057/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Семіряд І.В. розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сегура капітал» до ОСОБА_1 про визнання майна іпотекою та звернення стягнення на предмет іпотеки,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 185 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позивачем надано рішення апеляційного суду Харківської області від 01.03.2017 у справі №640/15213/15-ц, проте зазначене рішення належним чином не посвідчено, окрім того, воно роздруковано з ЄДРСР , та з його змісту не зрозуміло хто саме був учасником справи, оскільки замість прізвищ зазначено « ОСОБА_2 ».

Ч.4 ст.177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Проте, позивачем не залучено квитанцію про сплату судового збору, що у позовній заяві зазначену ціну позову та суму судового збору.

Разом з тим, слід зазначити про помилковість доводів позивача про те, що п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», згідно з яким вимога заставодержателя про звернення стягнення на предмет застави оплачується судовим збором як вимога немайнового характеру, якщо така вимога пред`явлена після вирішення вимоги про виконання основного зобов`язання (стягнення заборгованості тощо).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 ЦПК України).

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 лютого 2019 року в справі № 907/9/17 (провадження № 12-76гс18) зроблено висновок про те, що зміст заявленої вимоги про звернення стягнення на майно ґрунтується на наявності грошових вимог позивача до відповідача на підставі окремого договору, наслідком задоволення таких вимог та виконання судового рішення є припинення грошових вимог позивача. Отже, позовні вимоги про звернення стягнення на заставлене майно мають вартісну оцінку, носять майновий характер і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за вимогами статті 4 Закону України «Про судовий збір».

ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Позивачем зазначену ціну позову 13 175 439,49 грн.

Тобто, судовий збір повинен бути сплачено 1,5 % ціни позову, що виходячи з ціни позову, становить 197 631,60 грн.

Позивачу потрібно сплати судовий збір та надати квитанцію (платіжне доручення) на підтвердження сплаченого судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст.175, 185 ЦПК України , суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сегура капітал» до ОСОБА_1 про визнання майна іпотекою та звернення стягнення на предмет іпотеки - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків п`ять днів з дня отримання ухвали, інакше заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: І.В. СЕМІРЯД