Ухвала

07 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 333/6869/19

провадження № 61-5678св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Червинської М. Є.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: державний виконавець Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Дідичук Я. В., ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Запорізького апеляційного суду від 23 лютого 2021 року у складі колегії суддів: Крилової О. В., Кухаря С. В., Полякова О. З.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 листопада 2020 року в задоволенні скарги відмовлено.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що за виконавчим листом стягувачем (одержувачем) є ОСОБА_2 , а боржником (платником) є ОСОБА_1 . Відповідно до наданих платіжних документів вбачається, що платником є ОСОБА_3 (батько боржника). Із наданих суду копій платіжних доручень можливо встановити тільки суму грошових переказів, валюту, дату здійснення цих фінансових операцій, одержувача та платника за кожним переказом. Інші відомості роздруківки не містять.

У матеріалах справи відсутні підтвердження того, що ОСОБА_1 уповноважував ОСОБА_3 перераховувати грошові кошти на користь ОСОБА_2 .

Постановою Запорізького апеляційного суду від 23 лютого 2021 року ухвалу суду першої інстанції скасовано і прийнято нову постанову про задоволення скарги.

Визнано дії державного виконавця Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Дідичук Я. В. з визначення суми заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів за період часу з липня 2012 року по серпень 2014 року, включно, а також з березня 2015 року по листопад 2019 року, включно, в межах виконавчого провадження ВП №35102853 з примусового виконання виконавчого листа № 812/6277/12, виданого 06 листопада 2012 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя неправомірними.

Зобов`язано державного виконавця Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Дідичук К. Я. здійснити перерахунок суми заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів за період часу з липня 2012 року по серпень 2014 року, включно, а також з березня 2015 року по листопад 2019 року, включно, з урахуванням здійснених платежів та доказів перерахування на картковий рахунок ОСОБА_2 грошових коштів, що містяться в матеріалах виконавчого провадження ВП № 35102853 з примусового виконання виконавчого листа № 812/6277/12, виданого 06 листопада 2012 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя, про що складено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за формою, передбаченою чинним законодавством України.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що грошові кошти перераховувалися на утримання дитини та спочатку були враховані державним виконавцем як аліменти свідчить та обставина, що у раніше складених довідках розрахунках вона враховувалися у аліментні платежі, а також стягувачем подавалися заяви у яких не заперечувалося отримання грошових коштів.

Стягувач ОСОБА_2 стверджує, що вказані грошові кошти були сплачені в якості добровільної допомоги дідуся на утримання онука, проте жодних обставин на підтвердження наявності будь-яких зобов`язань дідуся, в тому числі його наміру утримувати онука суду не надано, як і не надано доказів на підтвердження відмови стягувача від отримання банківських переказів.

У квітні 2021 року ОСОБА_2 подала до Верховного Суду касаційну скаргу у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила оскаржувану постанову апеляційного суду скасувати та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції залишено поза увагою, що кошти, які надходили від діда ОСОБА_3 не вважались аліментами, тому що в призначенні платежу не вказувалось про те, що ці кошти є аліментами.

У травні 2021 року ОСОБА_1 надіслав до Верховного Суду письмові пояснення на касаційну скаргу, в яких просив касаційну скаргу відхилити, оскаржуване судове рішення залишити без змін. Зазначав, що твердження скаржників є безпідставними, необґрунтованими та побудованими на власних міркуваннях та припущеннях, оскільки ОСОБА_3 за дорученням боржника перераховував грошові кошти на сплату аліментів та не мав технічної можливості самостійно вказувати призначення платежу, так як платежі здійснював через термінал шляхом поповнення банківської картки.

Частиною другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Підстави для виклику сторін відсутні.

За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: державний виконавець Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Дідичук Я. В., ОСОБА_2 ,, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Запорізького апеляційного суду від 23 лютого 2021 року призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Бурлаков

В. М. Коротун

М. Є. Червинська