Провадження 2/756/555/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарі Шершньові В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що 10.09.1998 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , який рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 19.06.2018 року розірваний. Під час шлюбу ними за спільні кошти придбано гараж № НОМЕР_1 по вул. Добринінська, 5, ряд НОМЕР_2 у ГБК «Озерний-2» та автомобіль «Hyundai Accent», 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 .

Оскільки згоди щодо добровільного поділу цього майна між ними не досягнуто, ОСОБА_1 просить визнати гараж по АДРЕСА_1 , який розташований за адресою: м. Київ, ГБК «Озерний-2» та автомобіль «Hyundai Accent», 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , спільною сумісною власністю подружжя та у порядку поділу майна подружжя виділити ОСОБА_2 автомобіль «Hyundai Accent», 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , та гараж по вул. Добринінська, 5, ряд НОМЕР_2 , який розташований за адресою: м. Київ, ГБК «Озерний-2», стягнувши з ОСОБА_2 на її користь 229 518 грн. 88 коп. грошової компенсації за належну їй Ѕ частку у спірному майні.

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_2 просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на його безпідставність, оскільки спірний гараж був придбаний за кошти, які йому подарувала мати, а автомобіль за кредитні кошти, які він виплачує одноособово.

ОСОБА_2 подано зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Зустрічний позов ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що гараж по АДРЕСА_1 був придбаний ним під час перебування у шлюбі з ОСОБА_1 за кошти, отримані ним у подарунок від матері.

З цих підстав ОСОБА_2 просив суд визнати гараж по АДРЕСА_1 , який розташований за адресою: м. Київ, гаражно-будівельний кооператив «Озерний-2» його особистою приватною власністю.

У відзиві на зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 просила відмовити у задоволенні зустрічного позову, посилаючись на його безпідставність, оскільки спірне майно було придбане під час перебування у шлюбі, а тому належить подружжю на праві спільної сумісної власності.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник просили первісний позов задовольнити повністю, у задоволенні зустрічного позову відмовити, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність.

ОСОБА_2 та його представник у судовому засіданні проти первісного позову заперечували, посилаючись на його безпідставність, зустрічну позовну заяву підтримали та просили задовольнити в повному обсязі, посилаючись на викладені у зустрічній позовній заяві обставини.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення первісного позову та відмову в зустрічному позові, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України).

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 2 ст. 82 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом установлено, що 10.09.1998 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено шлюб, який рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 19.06.2018 року розірвано (т. 1 а.с. 10).

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За змістом пп. 2 та 3 ч. 1 ст. 57 СК України установлено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто, зокрема, на підставі дарування.

26.11.2008 року ВАТ «Ощадбанк» відкрито на ім`я ОСОБА_2 поточний рахунок № НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ) в іноземній валюті (т. 2 а.с. 20-21).

За інформацією АТ «Державний ощадний банк України» 17.12.2008 року на поточний рахунок № НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ) зараховано переказ від ОСОБА_5 в розмірі 20 000 доларів США, що підтверджується довідкою цього банку від 23.07.2021 року за № 1562 (т. 2 а.с. 18).

Як вбачається зі свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ОСОБА_5 є його матерю.

25.12.2008 року ОСОБА_2 знято з поточного рахунку № 3928/5-834290 ( НОМЕР_5 ) 18 870 доларів США 00 центі про, що свідчить квитанція ВАТ «Ощадбанк» № 1 від 25.12.2008 року (т. 2 а.с. 22).

17.06.2010 року ОСОБА_2 набуто право власності на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з ОСОБА_6 гараж АДРЕСА_1 , що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно та витягом з Державного реєстру правочинів. Згідно п. 4 цього договору ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_6 гараж за 21 685 грн. 00 коп., які повністю сплатив під час підписання договору.

У судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що спірний гараж ним придбано за рахунок грошових коштів подарованих матерю у 2008 році, що були перераховані нею на його банківський рахунок та фактично були спрямовані на розподіл спадщини після батьків. Інших коштів для придбання цього майна подружжя не мало, оскільки дохід подружжя у той період повністю спрямовувався на поточні потреби сім`ї й не давав можливості накопичувати грошові кошти.

При цьому, у судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтвердили, що у період з грудня 2008 року по червень 2010 року включно ними ніяких покупок цінного майна, включаючи нерухомість, транспортні засоби, прикраси, не здійснювалось.

За таких обставин та з урахуванням досліджених письмових доказів у їх сукупності, суд вважає правдивими твердження ОСОБА_2 про придбання ним спірного гаража за рахунок грошових коштів одержаних у дар від матері ОСОБА_5 , а тому вважає доведеною ту обставину, що спірний гараж є його особистою власністю, як майно набуте під час шлюбу, але за рахунок коштів, що належали йому особисто.

Таким чином, вимоги первісного позову ОСОБА_1 про визнання спірного гаража спільною сумісною власністю подружжя та його поділ задоволенню не підлягають, а зустрічний позов ОСОБА_2 про визнання цього нерухомого майна особистою власністю судом задовольняється.

При вирішенні спору в цій частині суд не бере до уваги відповідь АТ «Державний ощадний банк України» від 26.02.2021 року на запит суду щодо відсутності запитуваної інформації, оскільки вона надалася банком без конкретизації вхідних даних та у подальшому була деталізована банком листом від 23.07.2021 року за № 1562.

Крім того, 11.09.2014 року ОСОБА_2 укладено з ПАТ «Ідея Банк» кредитний договір № 910.26685 за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 181 890 грн. 00 коп. строком на 84 місяців для купівлі транспортного засобу Hyundai Accent, 2013 року випуску (т. 1 а.с. 59-60).

За інформацією з Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві транспортний засіб Hyundai Accent, 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , зареєстровано 11.09.20154 року за ОСОБА_2 (а.с. 7).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 61 СК України якщо одним з подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, у тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Наведена норма кореспондується також із ч. 4 ст. 65 СК України за якою договір, укладений одним з подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для іншого, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

За таких обставин право власності на спірний автомобіль набуто ОСОБА_2 під час перебування у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 та за кредитні кошти, використані в інтересах сім`ї, а тому цей транспортний засіб є спільною сумісною власністю подружжя й відповідно вимога первісного позову ОСОБА_1 про визнання його спільною сумісною власністю підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Правовий режим спільної сумісної власності подружжя, винятки з якого встановлені законом, передбачає нероздільність зобов`язань подружжя, що, за своїм змістом, свідчить про їх солідарний характер, незважаючи на відсутність у законі вказівки на солідарну відповідальність подружжя за зобов`язаннями, що виникають із правочинів, укладених в інтересах сім`ї. Якщо наявність боргових зобов`язань підтверджується відповідними засобами доказування, такі боргові зобов`язання повинні враховуватися при поділі майна подружжя.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої палати Верховного Суду від 30.06.2020 року у справі №638/18231/15-ц.

Як вбачається з листа АТ «Ідея Банк» від 30.11.2018 року ОСОБА_2 виконав зобов`язання за кредитним договором № 910.26685 від 11.09.2014 року в повному обсязі (т. 1 а.с. 200).

З квитанцій АТ «Ідея Банк» щодо сплати ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № 910.26685 вбачається, що після фактичного припинення шлюбних відносин та розірвання шлюбу з ОСОБА_4 , ним перераховано на погашення кредиту 95 357 грн. 08 коп. (03.07.2018 року - 4 000 грн. 00 коп. + 08.08.2018 року - 4 000 грн. 00 коп. + 02.11.2018 року - 4 000 грн. 00 коп. + 29.11.2018 року - 3 027 грн. 02 коп. + 29.11.2018 року - 72 330 грн. 06 коп. + 04.09.2018 року - 4 000 грн. 00 коп. + 03.10.2018 року - 4 000 грн. 00 коп.) (т. 1 а.с. 61-66).

Таким чином виконання ОСОБА_2 боргового зобов`язання після припинення шлюбних відносин з ОСОБА_1 у розмірі 47 678 грн. 54 коп. (95 357 грн. 08 коп./2) підлягає врахуванню при поділі спірного транспортного засобу, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

За змістом ч. 1-2, 4 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України

Оскільки спірний транспортний засіб перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_2 , він виявляє бажання залишити цей автомобіль у своєму володінні, суд дійшов висновку про можливість стягнення з нього в порядку поділу майна подружжя компенсації за частку, що належить ОСОБА_1 .

Згідно висновку експертів Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 24/206/13-3/432 від 17.09.2020 року ринкова вартість автомобіля марки Hyundai моделі Accent, реєстраційний номер НОМЕР_3 , станом на 08.09.2020 року становить 281 193 грн. 09 коп. (т. 1 а.с. 93-108).

За таких обставин, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 92 918 грн. 00 коп. грошової компенсації за частку в спільному майні подружжя (281 193 грн. 09 коп./ 2 - 47 678 грн. 54 коп.).

Оскільки первісний позов підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тому з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 929 грн. 20 коп. та 1 015 грн. 20 коп. витрат на проведення автотоварознавчої експертизи щодо визначення ринкової вартості спірного автомобіля, а з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 - 768 грн. 40 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 2-13, 76-83, 133, 141, 158, 209, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити частково.

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 транспортний засіб «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_3 .

В порядку поділу майна подружжя виділити у власність ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , ІПН НОМЕР_6 ) транспортний засіб «Hyundai Accent», 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , ІПН НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , ІПН НОМЕР_7 ) 92 918 грн. 00 коп. грошової компенсації за частку в спільному майні подружжя, 1 015 грн. 20 коп. витрат на проведення автотоварознавчої експертизи, 929 грн. 20 коп. судового збору, а всього 95 880 (дев`яносто п`ять тисячі вісімсот вісемдесят) 80 коп.

В решті вимог позову ОСОБА_1 - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя - задовольнити.

Визнати гараж № АДРЕСА_1 особистою приватною власністю ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , ІПН НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , ІПН НОМЕР_6 ) 768 грн. 40 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення його повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя