Провадження №2-з/521/415/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Мурзенко М.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Мутаф В.А. про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», за участі третьої особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацького Ігоря Вікторовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м.Одеси звернувся з позовом представник ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», за участі третьої особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацького Ігоря Вікторовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.05.2008 року між ТОВ «КБ «Дельта» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № А01-15000-270508 від 27.05.2008 року, того ж дня, між сторонами було укладено договір застави № А01-15000-270508 від 27.05.2008 року. 16.11.2018 року між ТОВ «КБ «Дельта» та ТОА ««Росвен Інвест Україна» було укладено договір про відступлення прав вимоги за договором застави № 625 від 16.11.2018 року. Позивачу стало відомо, на примусовому виконанні у приватного виконавця Колечко Д.М. перебуває виконавче провадження № 62461703 з виконання виконавчого напису Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького І.В. на підставці Договору застави № А01-15000-270508 від 27.05.2008 року. Зазначив, що виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, оскільки розрахунок заборгованості, наданий нотаріусу, не може вважатися доказом на підтвердження безспірності заборгованості боржника. Виконавчий напис вчинено поза межами строку, визначеному належним для вчинення нотаріальної дії. Окрім того, стягувачем було порушено процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки.

Разом з позовною заявою представником ОСОБА_1 було подано заяву про забезпечення позову, у якій просить суд:

-Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису виданого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В., виконавче провадження № 62461703, стягувач ТОВ «Росвен Інвест Україна», боржник ОСОБА_1 .

Заява обґрунтована тим, що постановою приватного виконавця Колечко Д.М. від 02.07.2020 року було відкрито виконавче провадження № 624601703 по стягненню коштів з боржника шляхом звернення стягнення на рухоме майно на підставі виконавчого напису. Постановою від 08.11.2021 року було описано та арештовано транспортний засіб боржника. На даний час транспортний засіб виставлено на продаж на електронному майданчику СЕТАМ, дата аукціону 13.12.2021 року. Якщо т/з буде реалізовано на електронних торгах, повернення його позивачу, як законному власнику, буде значно ускладнене, оскільки новий власник буде вважатись добросовісним набувачем, а відтак повернення автомобіля буде вимагати звернення до суду з новим позовом.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Сторони в судове засідання не викликались.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, встановив наступні обставини:

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних заходів, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог та застосовуються з метою недопущення вчинення відповідачем дій, направлених на фактичну неможливість виконання судового рішення.

Відповідно до роз`яснень, зазначених в п.2 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про судову практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Як роз`яснено у п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до заявлених позовних вимог позивач просить суд: визнати виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В., таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до матеріалів позовної заяви позивач вважає, що виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог діючого законодавства, оскільки відповідачем не було подано нотаріусу документи, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, та про яку боржника не було повідомлено належним чином.

При цьому, позовна заява містить посилання позивача на те, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено приватним нотаріусом на підставі Договору застави № А01-15000-270508 від 27.05.2008 року про звернення стягнення на предмет застави автомобіль Toyota Prius, 2006 р.в.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, 02.07.2020 року було відкрито виконавче провадження № 624601703 по стягненню коштів з боржника.

У відповідності до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст.ст. 76, 77 ЦПК України суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Заявником не надано до суду копії оспорюваного виконавчого напису, не зазначено його реквізитів (дати вчинення, реєстрового номеру), з Єдиного реєстру боржників вбачається наявність трьох записів, на підставі документів, виданих: Приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області про стягнення коштів, Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу про стягнення коштів, та Малиновським районним судом м.Одеси про стягнення коштів.

При цьому з матеріалів заяви не вбачається, що позивачем вживались заходи щодо отримання копії вказаного документу, зокрема шляхом ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, в якому міститься оригінал виконавчого документу, що оспорюється позивачем.

Суд також зауважує, що ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 03.12.2021 року у задоволенні тотожної заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову вже було відмовлено з тих самих підстав.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволені заяви представника ОСОБА_1 адвоката Мутаф В.А. про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росен Інвест Україна», за участі третьої особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацького Ігоря Вікторовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду в п`ятнадцятиденний строк.

Повний текст ухвали складений 09.12.2021 року.

Головуючий: