Справа № 442/9413/21
Провадження № 2/442/1849/2021
УХВАЛА

п р о з а л и ш е н н я п о з о в н о ї з а я в и б е з р у х у

"08" грудня 2021 р. суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Павлів З.С., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Новокропивницького закладу загальної середньої освіти І-ІІІ рівнів (с.Новий Кропивник вул.О.Довбуша 133, Львівської області) про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення на роботі, стягнення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

встановила:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, в якому просить визнати незаконним та скасувати наказ Новокропивницького закладу загальної середньої освіти І-ІІІ рівнів №70 від 08.11.2021 «Про відсторонення від роботи ОСОБА_2 », поновити її на посаді вчителя початкових класів, класовода 4 класу у Новокропивницькому закладі загальної середньої освіти І-ІІІ рівнів, стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 08.11.2021 до дня поновлення на роботі та допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за один місяць з вирахуванням податків.

Перевіривши матеріали справи суд вбачає підстави для задоволення клопотання про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Порядок звернення до суду з позовною заявою урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання заяви має відбуватись з дотриманням певних умов, які передбачені, зокрема, в статті 175 ЦПК України.

Наслідком недотримання зазначених умов є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо цей недолік не буде усунуто у строк, установлений судом, визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві (стаття 185 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Відповідно до вимог ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем ОСОБА_1 , зокрема заявлено вимогу про стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №910/4518/16 (провадження №12-301гс18).

Тому за подання позову в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягає сплаті судовий збір відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", а саме 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2021 року, та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Отже, позовну заяву ОСОБА_1 необхідно залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків, а саме: уточнення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зазначення ціни позову, обґрунтованого розрахунку суми, що стягується; сплати судового збору в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відповідно до ціни позову.

Керуючись ст. ст. 175, 185 ЦПК України,

ухвалила:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Новокропивницького закладу загальної середньої освіти І-ІІІ рівнів про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення на роботі, стягнення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без руху.

Повідомити ОСОБА_1 про необхідність виправити зазначені недоліки позовної за строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та їй повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Павлів З.С.