КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2021 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Матвієнко , Крижанівська Г.В.,

секретар Ющенко Я.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання права власності в порядку спадкування за законом на об`єкт нерухомого майна та звільнення майна з-під арешту,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03.07.2017 року, ухваленим у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Шевченківського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання права власності в порядку спадкування за законом та звільнення майна з-під арешту, позов задоволено та, серед іншого:

- Визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частини земельної ділянки, площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :91:262:0008;

- Визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , житловою площею 7,90 кв.м., нежитловою площею 9,1 кв.м.;

- Звільнено з-під арешту земельну ділянку, площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :91:262:0008, арешт на яку накладено в межах виконавчого провадження на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 17.06.2008 року у справі № 2-8106/08 (реєстраційний номер обтяження 7436435);

- Стягнуто із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 солідарно на користь ОСОБА_2 судові витрати, пов`язані із розглядом справи, у розмірі 3 654 грн. 00 коп.

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з заявою, в якій просив замінити стягувача ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на його правонаступника - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у виконавчих листах № 761/34025/14-ц, виданих Шевченківським районним судом м. Києва від 01.12.2017 року на виконання рішення суду від 03.07.2017 року в частині стягнення із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 солідарно судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, у розмірі 3 654 грн. 00 коп.

В обґрунтування заяви посилався на те, що на виконання вищенаведеного рішення суду в частині стягнення судового збору 01.12.2017 року ОСОБА_2 було видано два виконавчих листа із зазначенням строку їх пред'явлення до виконання, а саме: до 29.11.2020 року.

Разом з тим, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер та не встиг за своє життя пред'явити до виконання ці виконавчі листи до органів державної виконавчої служби або до приватного виконавця.

За вказаних обставин, заявник, посилаючись на те, що він є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 , оскільки постійно проживав з ним на час відкриття спадщини, звернувся до суду з даною заявою, яку просив задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.10.2020 року у задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчих листах відмовлено (т. 2, а.с. 91-93).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а також порушення норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву задовольнити у повному обсязі.

Так, в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції не було надано належної правової оцінки доказам, долученим до матеріалів справи на підтвердження прийняття заявником спадщини під смерті батька.

При цьому, зазначає, що висновок суду першої інстанції про незакінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини не може бути тією обставиною, що унеможливлює реалізацію спадкоємцем померлого стягувача права, передбаченого ст. 442 ЦПК України, адже у такому випадку суд у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 251 ЦПК України зобов`язаний був зупинити провадження у справі (т. 2, а.с. 100-103).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18.11.2020 року апеляційну скаргу залишено без руху (а.с. 106, 107).

Ухвалою Київської апеляційної суду від 30.11.2020 року поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження та надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу (т. 2, а.с. 114-116).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17.12.2020 року справу призначено до розгляду (т. 2, а.с. 130, 131).

Учасники справи у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістили.

Враховуючи положення ч.2 ст. 372 ЦПК України, судом апеляційної інстанції визнано за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явилися у судове засідання, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03.07.2017 року, ухваленим у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Шевченківського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання права власності в порядку спадкування за законом та звільнення майна з-під арешту, позов задоволено та, серед іншого:

- Визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частини земельної ділянки, площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :91:262:0008;

- Визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , житловою площею 7,90 кв.м., нежитловою площею 9,1 кв.м.;

- Звільнено з-під арешту земельну ділянку, площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :91:262:0008, арешт на яку накладено в межах виконавчого провадження на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 17.06.2008 року у справі № 2-8106/08 (реєстраційний номер обтяження 7436435);

- Стягнуто із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 солідарно на користь ОСОБА_2 судові витрати, пов`язані із розглядом справи, у розмірі 3 654 грн. 00 коп.

При цьому, на виконання вищенаведеного рішення суду в частині стягнення судового збору 01.12.2017 року ОСОБА_2 було видано два виконавчих листа із зазначенням строку їх пред`явлення до виконання, а саме: до 29.11.2020 року.

Разом з тим, як вбачається, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер та не встиг за своє життя пред'явити до виконання ці виконавчі листи до органів державної виконавчої служби або до приватного виконавця.

Звертаючись до суду з даною заявою, заявник, як на підставу для її задоволення, посилався на те, що він є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 , оскільки постійно проживав з ним на час відкриття спадщини.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, за змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Результат аналізу цих норм, зокрема п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України дає підстави для висновку, що в разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Аналогічна правий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 01.04.2020 року у справі № 344/14408/15-ц (провадження № 61-1777св20) та у постанові Верховного Суду від 29.12.2020 року у справі № 0910/2-103/2011 (провадження № 61-13311св20).

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщин входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За положеннями ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, встановивши, що на момент розгляду заяви не закінчився встановлений Цивільним Кодексом України шестимісячний строк для прийняття спадщини після ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд першої інстанції дійшов цілком обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_7 , адже до сплину вказаного строку неможливо встановити коло всіх спадкоємців ОСОБА_2 , що, як наслідок, може призвести до порушення прав останніх.

Наявна в матеріалах справи довідка Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори від 30.10.2020 року щодо спадкоємців ОСОБА_2 , надана до суду апеляційної інстанції заінтересованою особою - ОСОБА_3 не може бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, постановленої судом першої інстанції до моменту видачі цієї довідки.

Доводи апелянта про те, що у відповідності до ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний був зупинити провадження у справі, колегія суддів вважає безпідставними, адже на стадії вирішення процесуального питання про заміну сторони після ухвалення судового рішення можливість застосування положень вказаної статті ЦПК України не передбачено.

У свою чергу, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що він не позбавлений права повторно звернутися до суду першої інстанції з аналогічною заявою щодо заміни сторони та надати, при цьому, всі належні документи, які б містили відомості про коло спадкоємців після померлого ОСОБА_2 та дозволили суду вирішити вказане питання.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду без змін.

Також слід зазначити, що у зв`язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення понесені апелянтом судові витрати (судовий збір за подання апеляційної скарги) відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання права власності в порядку спадкування за законом на об`єкт нерухомого майна та звільнення майна з-під арешту - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 15 лютого 2021 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді Ю.О. Матвієнко

Г.В. Крижанівська