Справа №295/4663/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Кузнєцова Д.В.

при секретарі судового засідання Карпішиній С.С.,

за участі представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та третьої особи ОСОБА_4 адвоката Яроша В.В.,

третьої особи ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_4 , фізична особа-підприємець ОСОБА_10 про виділ частки майна в натурі, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року позивачі звернулися до Богунського районного суду м. Житомира із указаним позовом, в якому просили виділити в натурі належні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в квартирі АДРЕСА_1 приміщення, а також ОСОБА_7 виділити в натурі приміщення: частини будинку АДРЕСА_2 .

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 23.04.2021 року позовну заяву у даній справі прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження.

01.11.2021 року від представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвоката Яроша В.В. надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просив відмовити у задоволенні позову через відсутність у будинку права спільної часткової власності і наявність у ньому квартир та нежитлового приміщення як самостійних об`єктів нерухомості, а також через неможливість виділу часток, навіть якщо такі б існували, у зв`язку з наявністю у будинку самовільно прибудованих приміщень.

Позивачі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в підготовче судове засідання 30.11.2021 не з`явилися, подали заяву про залишення позовної заяви без розгляду.

Представник відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та третьої особи ОСОБА_4 адвокат Ярош В.В. в підготовчому судовому засіданні заявив усне клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, у задоволенні заяви позивачів просив відмовити.

Відповідачі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та третя особа фізична особа-підприємець ОСОБА_10 в підготовче судове засідання 30.11.2021 не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, ФОП ОСОБА_10 у письмових поясненнях щодо позову заявила клопотання про розгляд справи у її відсутність.

Згідно із частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 20 вересня 2021 року (справа №638/3792/20, провадження №61-3438сво21).

Обґрунтовуючи клопотання про закриття провадження у справі, адвокат Ярош В.В. вказує на те, що відсутній предмет спору.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення остаточного судового рішення предмет спору не був відсутній в даній справі, представником відповідачів був поданий відзив на позов, а тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та третьої особи ОСОБА_4 адвоката Яроша В.В. про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Разом з тим, відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Згідно із ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

За змістом ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Зважаючи на зміст ст.ст. 13, 257 ЦПК України, засади диспозитивності цивільного судочинства, вирішення клопотання про залишення позову без розгляду на стадії підготовчого провадження, суд вважає за доцільне задовольнити заяву позивачів та залишити позовну заяву ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про виділ частки майна в натурі без розгляду.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 200, п. 2 ч. 1 ст. 255, п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та третьої особи ОСОБА_4 адвоката Яроша В.В. про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України відмовити.

Заяву ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 задовольнити.

Позов ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , фізична особа-підприємець ОСОБА_10 про виділ частки майна в натурі залишити без розгляду.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 261 ЦПК України.

Суддя Д.В. Кузнєцов