ЄУН №337/5096/21
Провадження №2/337/2505/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року м. Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Бредуна Д.С., при секретарі Медвідь Г.С., за участю представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача адвоката Гірби Е.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

08 вересня 2021 року позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням: квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову вказала, що її колишній чоловік ОСОБА_2 зареєстрований, але фактично не проживає у частково належний їй квартирі, понад десять років.

Ухвалою судді від 13 вересня 2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження і призначено розгляд по суті з повідомленням (викликом) сторін.

Відзив стороною відповідача не подано.

Ухвалою судді від 11 жовтня 2021 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про вселення в квартиру повернуто заявнику відповідно до вимог п.1) ч.4 ст. 185 ЦПК України, оскільки вона не містила підпису заявника чи представника.

В судове засідання 21 жовтня 2021 року сторони не з`явились.

В судовому засіданні 09 грудня 2021 року представник позивача ОСОБА_1 пояснив, що повідомив суд про всі обставини справи, які відомі позивачці щодо предмету спору, та долучив до позову усі наявні докази, які необхідно дослідити для вирішення спору. Дослідження інших доказів, окрім письмових, долучених до матеріалів справи не вважає за необхідне. При цьому, вважає за необхідне надати йому час (оголосити в судовому засіданні перерву), для підготовки клопотання про залучення до участі в справі в якості третіх осіб інших співвласників квартири. Щодо суті спору, наполягає на визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою, у зв`язку із не проживанням в ній понад один рік.

В судовому засіданні 09 грудня 2021 року представник відповідача адвокат Гірба Е.В. пояснила, що наполягає на розгляді справи на підставі наданих позивачем доказів. Вважала, що спір між позивачем і відповідачем, які є співвласниками квартири, можливо вирішити без залучення третіх осіб. По суті спору пояснила, що ОСОБА_2 є власником 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 , і навіть якщо він не проживає у належній йому квартирі, законом заборонено визнання його таким, що втратив право користування, оскільки право власності є непорушним. В задоволенні позову просила відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Згідно ч.ч.1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України).

Згідно ч.1 ст. 81, ч.1 ст. 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК України).

ОСОБА_3 і ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 31 липня 1992 року по 04 травня 2005 року (а.с.9).

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12.12.2008 року у справі №2-2098/2008р. з ОСОБА_2 , як з співвласника квартири АДРЕСА_1 , стягнуто на користь ОСОБА_3 2370,99 гривень заборгованості з комунальних послуг за період з 01.05.2005 року по 01.05.2008 року щодо вказаної квартири (а.с.10-11).

Як вбачається з наданого позивачем Інформаційного витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомості майна щодо об`єкта нерухомого майна (довідка №270819375 від 17.08.2021 року) квартира АДРЕСА_1 , на праві приватної спільної часткової власності, в рівних частках (по 1/4 частці) належить ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 (а.с.6-9).

Згідно акту про фактичне проживання особи від 25.08.2021 року, завіреного Головою правління ОСББ «Калнишевського 18» у вказаній квартирі ОСОБА_2 зареєстрований, але фактично не проживає.

Обставин позбавлення ОСОБА_2 права власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , в позовній заяві не вказані та не описані, а доказів, на підтвердження такої обставини, суду надано не було.

Як вказує частина 4 статті 41 Конституції України, частини 1, 2 статті 321 ЦК України Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Положення ч.2 ст. 405 ЦК України щодо втрати членом сім`ї власника житла, права на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, не можуть буди застосовані до безпосереднього власника/співвласника житла.

Таким чином, виходячи з наданих позивачем доказів, відсутні передбачені законом підстави для визнання власника 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2 таким, що втратив право користування цією квартирою. Отже, в задоволенні позові слід відмовити.

У разі правомірного вибуття із власності ОСОБА_2 частки квартири, його зняття з реєстрації може бути здійснено в позасудовому порядку, відповідно до п.2) ч.1 ст. 18 ЗУ «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» за заявою власника житла приватної форми власності, поданої у паперовій формі.

Щодо питання залучення до участі у справі в якості третіх осіб співвласників квартири ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , то таке питання було ініційовано з порушенням встановленого ч.1 ст. 53 ЦПК України строку, і з урахуванням характеру спору (визнання співвласника квартири таким, що втратив право користування належним йому майном), направлене на затягування розгляду справи. Вирішення цього спору не впливає на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін.

Керуючись ст. ст. 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 279, 430 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Відмовити повністю в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 10 грудня 2021 року.

Суддя: Д.С. Бредун