Справа №442/5535/19
Провадження №2/442/69/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Хомика А.П.

з участю секретаря судового засідання - Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ :

02.08.2019 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить: витребувати з чужого незаконного володіння та зобов`язати відповідачку ОСОБА_2 передати йому: холодильник «Індезит» білого кольору, 2007 року випуску, з урахуванням 50% зносу - вартістю 8 000 грн; телевізор "Деу", діагоналлю 51 см., срібного кольору, 2005 року випуску з урахуванням 50% зносу - вартістю 1 000 грн.; мікрохвильову піч «Канді» 2007 року випуску, з урахуванням 50% зносу - вартістю 1 000 грн.; стереофонічну систему з програвачем компакт-дисків «Айва», 2007 року випуску, з урахуванням 50% зносу - вартістю 1 200 грн.; пральну машину «Індезит» з вертикальним завантаженням, 2004 року випуску, з урахуванням 70% зносу - вартістю 1 000 грн.; газову плиту «Індезит» на чотири камфорки, 2007 року випуску, з урахуванням 30 % зносу - вартістю 1 500 грн.; масляний радіатор «Камерон», модель SН-160715, 2014 року випуску з урахуванням 30% зносу - вартістю 800 грн.; водонагрівач ємкістю 80 літрів, білого кольору, 2018 року впуску з урахуванням 10% зносу - вартістю 2 000 грн.; відеопрогравач «ЕлДжі», модель DКС880, сріблястого кольору, 2008 року випуску з урахуванням 70 % зносу - вартістю 500 грн.; обігрівач електричний «Уфо», модель-4/18, 2008 року випуску з урахуванням 30 % зносу - вартістю 700 грн.; меблеву стінку вишневого кольору в комплекті: шафа, пенал з двома шафами, 1999 року випуску з урахуванням 50 % зносу - вартістю 3000 грн.; куток м`який, комбінований світло-сірого кольору в комплекті, 2000 року випуску з урахуванням 80 % зносу - вартістю 4 000 грн.

В обґрунтування позову, покликається на те, що з 02 жовтня 2001 року постійно зареєстрований, як член сім`ї власника, та проживав зі своєї дружиною ОСОБА_3 ( донькою відповідачки ) та відповідачкою ОСОБА_4 в житловому будинку АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 його дружина, ОСОБА_4 , померла. Після її смерті відповідачка почала штучно створювати конфліктні ситуації з метою позбавити його права на подальше законне проживання за місцем реєстрації та виселення з належного їй на праві особистої приватної власності житлового будинку за вищевказаною адресою. Це стосувалось її безпідставних викликів працівників поліції, постійних скарг на його адресу із надуманими звинуваченнями, заміни замків на вхідних дверях, тощо. У зв`язку з чим він був вимушений ночувати в квартирі своєї матері. В подальшому ОСОБА_2 також закрила в кімнаті свого будинку належне йому майно, яке було придбано особисто ним за час спільного проживання з її донькою. На прохання повернути належні йому речі, відповідачка висунула зустрічну умову, а саме - добровільне залишення ним житла. Тобто, фактично погодилась це зробити у неправомірний спосіб, оскільки у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні, а тому на підставі ст. 387 Цивільного кодексу України просить витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові. Просить позов задоволити. Щодо заміни відповідача ОСОБА_2 на власника будинку ОСОБА_5 заперечив, оскільки вважає, що проживав разом з тещею - ОСОБА_2 , і саме вона не віддає йому речі, які були ним набуті у шлюбі з її донькою ОСОБА_4 .

Представник відповідачки - ОСОБА_6 проти позову заперечила. Вказала, що позивач не надав жодного доказу про те, що спірні речі належали йому (чеки, квитанції) та що вони знаходяться у будинку, де він зареєстрований. Крім цього ОСОБА_2 не є власником будинку АДРЕСА_1 . Згідно договору дарування від 15.04.2019, посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Легедою М.М. вищевказаний будинок належить на праві власності ОСОБА_7 , а тому вважає, що ОСОБА_2 не є належним відповідачем у даній справі. З цих підстав просить у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з огляду на таке.

Судом встановлено, що згідно паспортних даних, ОСОБА_8 зареєстрований на АДРЕСА_1 та перебував у шлюбі з ОСОБА_4 .

Згідно договорів дарування від 15.04.2019, посвідчених приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Легедою М.М., житловий будинок АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_7 . Дарувальниками були ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

При цьому, виходячи з положень ст. 16 ЦК України особа звертається до суду за захистом свого порушеного права.

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст. 319 цього Кодексу власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону і не порушують інтереси інших осіб та інтересів суспільства.

Одним засобів захисту порушеного права є витребування майна із чужого незаконного володіння.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Предметом доказування у справах за позовами про витребування майна з чужого незаконного володіння становлять обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння, як то факти, що підтверджують право власності на витребуване майно, вибуття його з володіння позивача, перебування його в натурі у відповідача та ін. Власник вправі витребувати своє майно від особи у якої воно фактично знаходиться у незаконному володінні.

Відповідно до вимог ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 19 Постанови від 07.02.2014 р. №5, застосовуючи положення ст. 387 ЦК, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Позов про витребування майна, пред`явлений до особи, в незаконному володінні якої це майно знаходилося, але на момент розгляду справи в суді у неї відсутнє, не може бути задоволений.

Якщо під час судового розгляду за позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння спірне майно було відчужено відповідачем іншій особі та передано їй у володіння, відповідно до ст. 33 ЦПК України (ст. 51 ЦПК України в редакції з 15.12.2017 р.), суд за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем або залучає до участі у справі цю особу як співвідповідача. При цьому відчужувач залучається до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Так, як вбачається з матеріалів справи та зазначено самим позивачем у позовній заяві, ОСОБА_2 не являється власником будинку АДРЕСА_1 . Власником вказаного будинку є ОСОБА_7 , однак позивач відмовився залучати її до участі у справі в якості відповідача чи співвідповідача, хоча таке право судом йому було роз`яснено.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що у задоволені позову слід відмовити, оскільки відповідач ОСОБА_2 не є власником будинку, де, як стверджує відповідач, знаходиться спірне майно, остання заперечує місцезнаходження цього майна, інших доказів щодо предмету доказування суду не надано.

Керуючись ст.ст.4,12, 13, 76-83,141, 223, 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

ухвалив :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володінн - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 16.02.2021.

Суддя Хомик А.П.