Ухвала

06 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 611/791/18

провадження № 61-15055св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Старт»,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Старт» на рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 22 липня 2019 року в складі судді Андросова О. М. та постанову Харківського апеляційного суду від 09 вересня 2020 року в складі колегії суддів Яцини В. Б., Бурлака І. В., Хорошевського О. М.,

ВСТАНОВИВ :

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до СТОВ «Старт» про визнання правочину недійсним.

Позов мотивувала тим, що 20 червня 2006 року між ОСОБА_2 та СТОВ «Старт» було укладено договір оренди земельної ділянки площею 10,1702 га. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, а позивачка прийняла спадщину після його смерті та набула права власності на орендовану відповідачем земельну ділянку. Вказує, що в пункті 38 договору оренди землі сторони передбачили, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи є підставою для зміни або розірвання договору, у зв`язку з чим вона звернулася до відповідача з вимогою розірвати договір оренди землі, однак відповідач повідомив її, що 17 червня 2014 року між СТОВ «Старт» та ОСОБА_2 було укладено додатковий договір, відповідно до умов якого сторони правочину внесли зміни до пункту 38 договору оренди землі, зазначивши, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни або розірвання цього договору.

Позивач зазначила, що будь-яких інших договорів, окрім договору оренди земельної ділянки від 20 червня 2006 року ОСОБА_2 з СТОВ «Старт» не укладав, а підпис на додатковому договорі від 17 червня 2014 року йому не належить.

З огляду на викладене ОСОБА_1 просила суд визнати недійсним додатковий договір від 17 червня 2014 року, укладений між ОСОБА_2 та СТОВ «Старт», який зареєстровано 21 червня 2014 року реєстраційною службою Барвінківського районного управління юстиції у Харківській області, до договору оренди земельної ділянки площею 10,1702 га, розташованої на території Іллічівської сільської ради Барвінківського району Харківської області з кадастровим № :01:000:0140, від 20 червня 2006 року.

Рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 22 липня 2019 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 09 вересня 2020 року, позов задоволено та визнано недійсним додатковий договір від 17 червня 2014 року, укладений між ОСОБА_2 та СТОВ «Старт», який зареєстровано 21 червня 2014 року реєстраційною службою Барвінківського районного управління юстиції у Харківській області, до договору оренди земельної ділянки площею 10,1702 га, розташованої на території Іллічівської сільської ради Барвінківського району Харківської області з кадастровим № :01:000:0140, від 20 червня 2006 року.

Судові рішення мотивовані тим, що ОСОБА_2 не мав волевиявлення на укладення оспорюваного правочину, оскільки підпис від його імені у графі «Орендодавець» виконано іншою особою.

У жовтні 2020 року СТОВ «Старт» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на вказані судові рішення, в якій просить їх скасувати як такі, що ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права, й ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що позивачка обрала неправильний спосіб захисту порушеного права, оскільки в разі непідписання договору його стороною такий договір уважається неукладеним, а тому не може визнаватися недійсним. Відповідач також зазначає, що суди безпідставно не застосували наслідки пропуску позовної давності.

Ухвалою Верховного Суду від 24 грудня 2020 року відкрито касаційне провадження в справі.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 квітня 2021 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 227/3760/19-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про визнання договору оренди недійсним за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Донецького апеляційного суду від 17 грудня 2020 року.

Направляючи справу № 227/3760/19-ц на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду вважала за необхідне відступити від висновку щодо застосування норм права в подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленій постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19), а саме, що правочин, який не вчинено (договір, який не підписано), не може бути визнаний недійсним.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року прийнято для продовження розгляду цивільну справу № 227/3760/19-ц (провадження № 14-79цс21).

Правовідносини у цій справі є подібними до правовідносин у справі № 227/3760/19-ц (провадження № 14-79цс21).

У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі. Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється в випадку, встановленому пунктом 10 частини цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Тому колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі № 611/791/18.

Керуючись статтями 252, 253, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 611/791/18 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 227/3760/19-ц (провадження № 14-79цс21).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

М. М. Русинчук