Справа № 598/875/19
провадження № 2-др/598/1/21
УХВАЛА

іменем України

"09" лютого 2021 р. Збаразький районний суд

Тернопільської області у складі:

головуючого судді Олещука Б.Т.

з участю секретаря Демчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі Тернопільської області заяву представника відповідача адвоката Гудими Лілії Романівни про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування, -

встановив:

До Збаразького районного суду надійшла позовна заява, зареєстрована через канцелярію суду 20.05.2019, ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування.

Позивач просив усунути від права на спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 її рідну сестру ОСОБА_4 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що впродовж десяти років всю необхідну матеріальну та фізичну допомогу вона надавала своїй тітці ОСОБА_3 , яка проживала по АДРЕСА_1 , та була інвалідом першої групи з дитинства. Після смерті ОСОБА_3 її сестра, яка є відповідачкою по справі зразу ж подала заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини, хоча ухилялась від встановленого законом обов`язку по наданню такої допомоги своїй сестрі за її життя. Позивачка по справі вважає, що спадщина належить їй за правом представлення після смерті тітки, та також подала заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини.

Дана позовна заява зареєстрована в суді і справі присвоєно №598/875/19.

20 червня 2019 року ухвалою Збаразького районного суду прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження і призначено підготовче засідання справи.

У ході підготовчого судового засідання до суду звернулася позивач ОСОБА_5 із заявою, зареєстрованою через канцелярію суду 10.12.2020 про залишення без розгляду даного позову, повернення сплаченого судового збору, документів доданих до позовної заяви та інших документів приєднаних до справи.

Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування залишено без розгляду. Постановлено повернути позивачу ОСОБА_5 оригінали документів, які знаходяться у даній справі, крім оригіналу квитанції про сплату судового збору та позовної заяви. У задоволенні заяви позивача ОСОБА_5 в частині повернення сплаченого судового збору відмовлено. У задоволенні заяви в іншій частині відмовлено.

Ухвала сторонами не оскаржена і набрала законної сили 28 грудня 2020 року.

Від представника відповідача адвоката Гудими Л.Р. надійшла заява, зареєстрована через канцелярію суду 14 грудня 2020 року, про відшкодування витрат на правову допомогу, в якій вона просить у даній справі, стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в сумі 28000 грн. Заяву мотивує тим, що у відповідності до п.5 ст.142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснення ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивачем. У зв`язку із чим вважає, що судові витрати відповідача на професійну правничу допомогу в розмірі 28000 грн є обґрунтованими та підлягають стягненню з позивача в повному обсязі (т.2. а.с.20-57).

В судове сторони та їх представники не з`явились, хоча належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що заява представника відповідача, адвоката Гудими Л.Р., про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Так, згідно ч.ч.5, 6 ст.142 ЦПК України у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи,внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення позову без розгляду, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Зловживання правами характеризуються умислом порушити порядок цивільного судочинства.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (ч.9 ст.141 ЦПК України).

Частиною 2 статті 44 ЦПК України встановлено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Під зловживанням процесуальними правами необхідно розуміти особливу форму цивільного процесуального правопорушення, тобто умисні недобросовісні дії учасників цивільного процесу, що супроводжуються порушенням умов здійснення суб`єктивних процесуальних прав і здійснювані лише з видимістю реалізації таких прав, пов`язані з обманом відносно відомих обставин справи, в цілях обмеження можливості реалізації або порушення прав інших осіб, що беруть участь в справі, а також в цілях того, що перешкодило діяльності суду по правильному і своєчасному розгляду і вирішенню цивільної справи, - що породжує застосування заходів цивільного процесуального примусу.

В абзаці 3 п.38 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року №10 роз`яснено, що в разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи внаслідок необґрунтованих дій позивача. Розмір відшкодування доводить відповідач. При цьому саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

У постанові Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справа №741/1681/17 (провадження №61-48179 св18) висловлено правову позицію, що саме по собі звернення з позовом до суду не свідчить про необґрунтованість дій позивача, оскільки зазначене є диспозитивним правом позивача, передбачене процесуальним законодавством і не містить таких обмежень, а тому для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідачеві необхідно довести, а суду встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи у ході розгляду справи по суті є необґрунтованими та у чому вони виражені, зокрема: чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується. Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Отже, підставою для відшкодування здійснення судових витрат відповідачам є доведені відповідачами та встановлені судом конкретні дії позивача при зверненні до суду чи у ході розгляду справи по суті є необґрунтованими та у чому вони виражені.

В той же час, заява представника відповідача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу взагалі не містить вказівок на дії позивача, які на думку відповідача є необґрунтованими, неправильними чи такими, що свідчать про зловживання позивачем своїми процесуальними правами. Так само, як і не містить відповідних обґрунтувань.

При цьому, сам по собі факт звернення позивача з позовом до відповідачів, незалежно від його обґрунтованості, а також подання до суду позивачем, представниками позивача, заяв, клопотань, додаткових доказів, заяви про залишення позову без розгляду, не є свідченням зловживання позивачем своїми процесуальними правами чи його неправильними діями, виходячи з принципів диспозитивності цивільного судочинства, закріплених в ст.ст.2, 4, 12, 13 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v.UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суду не надано і судом не здобуто доказів, які б свідчили про зловживання стороною позивача чи її представниками процесуальними правами, або що спір виник внаслідок неправильних дій сторони позивача.

Враховуючи вищенаведене, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника відповідача адвоката Гудими Л.Р. про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі наведенного, ст.ст.55, 124 Конституції України, та керуючись ст.ст.2, 4, 12, 13, 44, 133-142, 258-261, 268, 272, 352, 353 ЦПК України,-

постановив:

Заяву представника відповідача адвоката Гудими Лілії Романівни про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування залишити без задоволення.

На дану ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд Тернопільської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п.3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Дана ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступна та резолютивна частини даної ухвали суду складені, підписані і проголошені суддею 09 лютого 2021 року.

Повний текст даної ухвали суду складений і підписаний 12 лютого 2021 року.

Суддя Богдан Олещук