Справа № 2-3347/11
Провадження № 4-с/638/145/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.

секретаря Рижикової В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові скаргу стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Земледар», заінтересовані особи: Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_1 , в порядку судового контролю за виконанням судових рішень на бездіяльність державного виконавця за виконавчим листом № 2-3347/11 від 20.03.2012 року про повернення виконавчого документа, -

в с т а н о в и в:

Стягувач звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати протиправними дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, скасувати постанову державного виконавця від 23.09.2015 року про повернення стягувачеві виконавчого листа № 2-3347/11 від 20.03.2012 року за виконавчим провадженням № 32186251.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що в провадженні Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області знаходився виконавчий лист виданий Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у сумі 33565,11 доларів США, що за курсом НБУ складає 266030,34 грн. 16.09.2020 року виконавчий лист видано кредитору ТОВ «Компанія Земледар». 23.09.2015 року державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві. Вказана постанова є незаконною з огляду на те, що стягувачеві не повернуто виконавчий лист, державний виконавець не передав виконавче провадження у провадження іншого виконавця, в провадженні якого перебуває раніше відкрите провадження, чим позбавив кредитора можливості стягнути борг.

Представник стягувача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги скарги підтримав, просив задовольнити.

Представник боржника просив розглядати скаргу за його відсутності з урахуванням письмових пояснень, відповідно до яких просив відмовити в задоволенні скарги, посилаючись на її необґрунтованість.

Представник Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений належно. Крім того, ухвала суду від 09.06.2021 року про зобов`язання надати належним чином завіреної копії виконавчого провадження № 32186251 не виконана відділом державної виконавчої служби.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

11.10.2011 рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова позов ПАТ Кредитпромбанк в особі Харківської філії ПАТ Кредитпромбанк задоволено у повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ Кредитпромбанк заборгованість за кредитним договором № 7222/02/07-N від 11.04.2007 року у сумі 33 565,11 доларів США (тридцять три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять доларів США 11 центів), що за курсом НБУ встановленим 16.04.2010 року 1дол. США = 7.9258, складає 266 030,34 грн.

04.12.2014 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова замінено стягувача ПАТ «Кредитпром банк» на його правонаступника ПАТ «ДельтаБанк».

У подальшому ПАТ «ДельтаБанк» відступив право вимоги ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп»,

Ухвалою Дзержинського районного суду від 13.07.2020 року замінено вибулого стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Земледар» у справі №2-3347/11 за позовом Публічного акціонерного товариства Кредитпромбанкв особі Харківської філії ПАТ Кредитпромбанкдо ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Постановою Харківського апеляційного суду від 14.04.2021 року вказана ухвала суду першої інстанції від 13.07.2020 року змінена, заяву ТОВ «Компанія «Земледар» про заміну сторони у виконавчому провадженні задоволено частково. Замінено стягувача у виконавчому листі, виданому на виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.10.2011 року у справі № 2-3347/11 за позовом ПАТ «Кредитпромбанк» в особі Харківської філії ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором на ТОВ «Коампія «Земледар».

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.11.2020 року поновлено пропущений строк пред`явлення виконавчого листа згідно ухвали від 13 липня 2020 року по рішенню Дзержинського районного суду міста Харкова від 11.10.2011 за позовом ПАТ Кредитпромбанк в особі Харківської філії ПАТ Кредитпромбанк, яким задоволено у повному обсязі позовні вимоги та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ Кредитпромбанк заборгованість за кредитним договором № 7222/02/07-N від 11.04.2007 року у сумі 33 565,11 доларів США (тридцять три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять доларів США 11 центів), що за курсом НБУ встановленим 16.04.2010 року 1дол. США = 7.9258, складає 266 030,34 гривень.

Постановою Харківського апеляційного суду від 14.04.2021 року скасовано ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.11.2020 року, відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Компанія «Земледар» про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Згідно вказаної постанови суду апеляційної інстанції, за змістом відповіді Шевченківського відділу державної виконавчої служби міжрегіонального управління міністерства юстиції від 13.05.2020 року відповідно спецрозділу автоматизованої системи виконавчих проваджень на виконанні перебували виконавчі провадження № 32186251 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3347/11 від 20.03.2012 року. За цими провадженнями винесені постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві відповідно до п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» - встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника ( в редакції Закону, що діяла до 05.10.2016 року).

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі статтею 10 Закону «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно - правовими актами.

Перелік прав та обов`язків державного виконавця визначений ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», частиною 1 якої передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державному виконавцю надані широкі права та повноваження у процесі здійснення виконавчого провадження.

Пунктом 20 Розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012, передбачено, що повернення виконавчого документа стягувачу здійснюється за наявності підстав та в порядку, визначеному в статті 37 Закону. У постанові про повернення виконавчого документа стягувачу обов`язково роз`яснюється порядок повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Державним виконавцем не надано суду копії виконавчого провадження на спростування доводів скаржника щодо незаконності оскаржуваної постанови про повернення виконавчого листа стягувачеві.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що часткове задоволення скарги ТОВ «Комапія «Земледар» в частині скасування постанови від 23.09.2015 року про повернення стягувачеві виконавчого листа № 2-3347/11 від 20.03.2012 року за виконавчим провадженням ВП № 32186251, з відмовою у задоволенні вимоги про визнання протиправними дій державного виконавця через недоведеність та необґрунтованість.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 79, 81, 247, 259, 260, 263, 442 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Земледар», заінтересовані особи: Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_1 , в порядку судового контролю за виконанням судових рішень на бездіяльність державного виконавця за виконавчим листом № 2-3347/11 від 20.03.2012 року про повернення виконавчого документа- задовольнити частково.

Скасувати постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 23.09.2015 року про повернення стягувачеві виконавчого листа № 2-3347/11 від 20.03.2012 року за виконавчим провадженням ВП № 32186251.

В іншій частині - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: