ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«06» грудня 2021 року

м. Харків

справа № 638/9352/20

провадження № 22ц/818/5025/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Котелевець А.В., Хорошевського О.М.

за участю секретаря Колосовської А.Р.

учасники справи:

позивачка ОСОБА_1 ,

відповідач Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області

розглядаючи у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 червня 2021 року в складі судді Аркатової К.В.

в с т а н о в и в:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області про зобов`язання вчинити певні дії, який в подальшому уточнила.

Позовна заява мотивована тим, що її чоловік ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Красний Луч Луганської області.

Вказала, що 19 грудня 2014 року її чоловік ОСОБА_2 звертався до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Балаклійському районі Харківської області як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та проведення антитерористичної операції, із заявою щодо продовження раніше призначених йому страхових виплат.

З грудня 2014 року ОСОБА_2 продовжено раніше призначені страхові виплати на строк дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. У січні 2015 року ОСОБА_2 проведений перерахунок страхових виплат з 01 березня 2014 року, залишок суми склав 439,75 грн.

Після закінчення строку дії довідки ОСОБА_2 до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України не звертався, нову довідку з продовженим терміном дії не надавав, у зв`язку з чим щомісячні страхові виплати йому не нараховувалися та не виплачувалися.

Вважала, що не нарахування коштів ОСОБА_2 є незаконним, оскільки він мав право на нарахування та виплату страхових сум, незалежно від звернення до робочих груп Фонду на підконтрольній Україні території, та його проживання на окупованій території.

Зазначила, що вона як спадкоємиця після смерті чоловіка має право на отримання страхових виплат в порядку спадкування за законом, адже ОСОБА_2 за життя право на отримання страхових виплат не втратив.

Вказала, що рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 30 квітня 2020 року встановлено факт її перебування на утриманні чоловіка ОСОБА_2 .

Просила зобов`язати відповідача виплатити їй в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Хрустальний Луганської області, неотримані за життя страхові виплати за період з 01 травня 2014 року по 30 вересня 2017 року з урахуванням коригуючого коефіцієнту, вирішити питання щодо судових витрат.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 червня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено частково; зобов`язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Хрустальний Луганської області, неотримані за життя страхові виплати за період з 01 травня 2014 року по 30 вересня 2017 року; стягнуто з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору 840,80 грн; в іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при ухваленні судового рішення неповно з`ясував обставини у справі, не врахував того, що з 01 липня 2015 року страхові виплати ОСОБА_2 не нараховувались. ОСОБА_2 був отримувачем соціальних виплат внаслідок трудового каліцтва. Право на відшкодування шкоди, завданої трудовим каліцтвом, нерозривно пов`язане з особою, щодо якої здійснюються ці виплати. Дане право не спадкується. Судом першої інстанції не застосовано правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 243/2404/19, від 14 квітня 2020 року у справі № 431/6232/18. ОСОБА_2 не був внутрішньо переміщеною особою, оскільки помер у м. Хрустальний Луганської області, що є непідконтрольною територією. Виплати припинились за життя ОСОБА_2 , однак він це не оскаржував. Тобто, за життя не виявив інтересу та волі на те, щоб відновити нарахування щомісячної грошової суми. ОСОБА_2 помер більш ніж через два роки від дати припинення виплат, а отже позивачка як спадкоємиця не має право на те, що за життя спадкодавця йому не нараховано. Будь-які відносини між ним та позивачкою відсутні.

Відзивів на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.

В судове засідання учасники справи не з`явилися. Матеріали справи містять відомості про належне повідомлення учасників справи. 06 грудня 2021 року до суду апеляційної інстанції від представниці Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Заяв про відкладення розгляду справи від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вимог закону, обставин справи, судова колегія вважає за можливе розглянути процесуальне питання за відсутністю учасників справи.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області про зобов`язання вчинити певні дії до закінчення перегляду в касаційному порядку Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду (справа № 243/13575/19) необхідно зупинити.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що спадкодавець ОСОБА_2 мав право на нарахування та виплату страхових виплат, незалежно від закінчення строку дії довідки внутрішньо переміщеної особи, а тому спадкоємець ОСОБА_1 відповідно до положень статті 1227 ЦК України має право на отримання страхових виплат в порядку спадкування за законом.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 19 травня 1978 року перебували у шлюбі (а. с. 6).

ОСОБА_2 з 19 лютого 2007 року перебував на обліку у Фонді соціального страхування України, мав зареєстрований страховий випадок профзахворювання, що отримано 02 лютого 2007 року.

З листа Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області від 23 квітня 2020 року № 10-11-1082 вбачається, що 19 грудня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Балаклійському районі Харківської області як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та проведення антитерористичної операції, із заявою щодо продовження раніше призначених страхових виплат та надав довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № від 19 грудня 2014 року, строк дії 6 місяців (а. с. 20, 77, 78).

З грудня 2014 року продовжено раніше призначені страхові виплати ОСОБА_2 на строк дії його довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (постанови від 30 грудня 2014 року, 16 січня 2015 року, 31 січня 2015 року, 10 лютого 2015 року). Постановою від 10 лютого 2015 року продовжено виплати до 30 червня 2015 року включно (а. с. 79-90).

У січні 2015 року на підставі постанови Правління фонду № 19 від 11 грудня 2014 року ОСОБА_2 проведений перерахунок страхових виплат з 01 березня 2014 року. Залишок несплаченої щомісячної страхової виплати склав 439,75 грн. Дана сума включає виплати за травень 2014 листопад 2014 року, які не були виплачені через закінчення строку дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_2 .

Після закінчення дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_2 до відділення не звертався, нову довідку з продовженим терміном дії не надавав, а тому щомісячні страхові виплати йому не нараховувались та не виплачувались.

З довідки Балаклійського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області від 10 листопада 2020 року № 16.01-44/607 вбачається, що ОСОБА_2 перебував на обліку з 19 грудня 2014 року по 30 червня 2015 року як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. Станом на 10 листопада 2020 року залишок несплаченої щомісячної страхової виплати по перерахунку 01 березня 2014 року складає 439,75 грн. Щомісячні страхові виплати ОСОБА_2 з 01 липня 2015 року по 30 вересня 2017 року не нараховувались у зв`язку з закінченням строку дії довідки від 19 грудня 2014 року № (а.с. 60).

Залишок несплаченої ОСОБА_2 щомісячної страхової виплати в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого, у розмірі 439,75 грн підтверджується також розшифровкою по рахунку 6422 «Розрахунки з депонентами» станом на 01 жовтня 2020 року, яка є додатком №5 до акту інвентаризації розрахунків з дебіторами і кредиторами станом на 01 жовтня 2020 року Балаклійського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області (а. с. 61-71).

За травень 2014 року листопад 2014 року ОСОБА_2 нараховано страхових виплат на суму 11 688,60 грн, що підтверджується довідкою 1205 №0 Хрустальницького міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду у Луганській області (а. с. 72).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер у м. Красний Луч (м. Хрустальний) Луганської області (а. с. 16).

16 березня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_2 (а. с. 124).

27 квітня 2018 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області надало відповідь на запит приватного нотаріуса Сабіної Л.В. про те, що залишок несплаченої ОСОБА_2 щомісячної страхової виплати складає 439,75 грн за перерахунком, а також йому не виплачено нараховані щомісячні страхові виплати з травня по листопад 2014 року у сумі 11 688,60 грн. Таким чином, загальна сума до виплати становить 12 128,35 грн (а. с. 91).

27 липня 2018 року приватним нотаріусом Бахмутського районного нотаріального округу Донецької області Сабіною Л.В. видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом, реєстровий № 754, після смерті ОСОБА_2 , що складається, в тому числі, з несплаченої щомісячної страхової виплати на медичну та соціальну допомогу у Фонді соціального страхування України управління виконавчої дирекції фонду у Харківській області в загальній сумі 12 128,35 грн (а. с. 154).

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 30 квітня 2020 року встановлено факт перебування ОСОБА_1 на утриманні її чоловіка ОСОБА_2 до 17 вересня 2019 року (а. с. 17-19 том 1).

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України), крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України(стаття 1219 ЦК України).

Отже, до складу спадщини входить те майно, у тому числі, й грошові кошти, яке належало померлому, або на отримання якого він мав право. При цьому існують такі спадкові права, які можуть переходити у порядку спадкування, але їхній перехід може бути обмежений на підставі прямої вказівки закону.

Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя (виплати нараховані, але не отримані спадкодавцем), передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Тлумачення статті 1227 ЦК України свідчить про те, що:

- цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Те ж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 09 грудня 2020 року у справі № 243/9613/19-ц (провадження № 61-7355св20), аналізуючи положення статей 1219, 1227 ЦК України, зазначила, що потрібно розрізняти право на відшкодування у зв`язку з трудовим каліцтвом, яке нерозривно пов`язане із особою і не входить до складу спадщини, та право на суми відшкодування у зв`язку із трудовим каліцтвом, нараховані за життя спадкодавцю, але не отримані ним за життя. Колегія суддів вважала, що при вирішенні спорів про право на отримання коштів у порядку статті 1227 ЦК України визначальним є те, чи були такі виплати нараховані спадкодавцеві за життя, оскільки лише за умови, що такі суми були нараховані за життя, проте не отримані спадкодавцем, вони можуть увійти до складу спадщини. Право на призначення певних виплат згідно зі статтею 1219 ЦК України за висновком колегії суддів до складу спадщини не входить. З огляду на викладене колегія суддів не вбачала підстав для визнання за позивачкою права на отримання страхових виплат, оскільки як спадкоємець вона не має права на те, що за життя спадкодавця йому не нараховано, а останні дій відповідача із не нарахування спірних страхових виплат не оспорював.

Близькі за змістом правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: від 26 лютого 2020 року у справі № 243/2404/19-ц (провадження № 61-20134св19); від 14 квітня 2020 року у справі № 431/6232/18-ц (провадження № 61-17311св19); від 16 грудня 2020 року у справі № 428/12730/19 (провадження № 61-15863св20).

Разом з тим, у практиці Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду існує протилежний висновок щодо застосування положень статей 1218, 1219, 1227 ЦК України у подібних правовідносинах. Зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року у справі № 243/8684/19-ц (провадження № 61-22401св19) зазначено, що не є підставою для припинення страхових виплат особі ненадання їй довідки про взяття на облік як особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, та не звернення цієї особи до робочих груп Фонду на підконтрольній Україні території із заявою про подальше здійснення відповідних нарахувань. При цьому колегія суддів виходила із того, що право на отримання страхових платежів закріплено за особою на підставі положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» і може бути обмежено лише введенням воєнного чи надзвичайного стану на окремій території чи на всій території України. З огляду на викладене, колегія суддів зробила висновок про те, що не звернення особи до робочих груп Фонду на підконтрольній Україні території після припинення нарахування страхових виплат унаслідок не взяття такої особи на облік як внутрішньо переміщеної не припиняє право її спадкоємців на отримання таких виплат на підставі статті 1227 ЦК України у порядку спадкування за законом.

З метою усунення зазначених розбіжностей ухвалою Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 21 жовтня 2021 року прийнято до розгляду справу № 243/13575/19 за позовом особи до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про зобов`язання нарахувати страхові виплати та виплатити їх у порядку спадкування, та призначено її до розгляду Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Пунктом 10 частини 1 статті 252 ЦПК України передбачено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що є наявні підстави для зупинення апеляційного провадження до закінчення перегляду в касаційному порядку Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду справи № 243/13575/19.

Керуючись п. 10 ч. 1 ст. 252, ст. ст.367, 368, 381 384, 389 ЦПК України,

у х в а л и в:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області про зобов`язання вчинити певні дії до закінчення перегляду в касаційному порядку Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду (справа № 243/13575/19) зупинити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді А.В. Котелевець

О.М. Хорошевський

Повний текст ухвали складено 09 грудня 2021 року.