Справа № 606/268/21
11 лютого 2021 року м. Теребовля
Теребовлянський районний суд Тернопільської області у складі:
судді Мельник А.В.,
за участю секретаря судового засідання Кавалко В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Теребовля подання заступника начальника Теребовлянського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про оголошення розшуку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання с.Ладичин, Теребовлянський район, Тернопільська область,
Заступник начальника Теребовлянського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Ключник В.М. звернулась до суду із поданням про розшук боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання с.Ладичин, Теребовлянський район, Тернопільська область.
Постанова боржником ОСОБА_1 в добровільному порядку не виконується. У державного виконавця відсутні відомості про місце проживання чи перебування боржника, вжиті державним виконавцем заходи щодо його встановлення виявились безрезультатними, що ускладнює примусове виконання виконавчого документа. Посилаючись на зазначені обставини, та враховуючи те, що постанова боржником не виконана по даний час та останній ухиляється від її виконання, заявник просить суд задовольнити подання, та оголосити розшук боржника ОСОБА_1 для встановлення місця його перебування.

Представник Теребовлянського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального Управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) в судове засідання не з`явився, у поданні заявив клопотання про його розгляд у відсутності представника.

В силу вимог ч.2 ст.247 та ст.438 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд подання у відсутності державного виконавця без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні Теребовлянського районного відділу державної виконавчої служби Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) перебуває виконавче провадження № 62751748з примусового виконання постанови №606/971/20 винесеної 23.07.2020 Теребовлянським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 в користь держави штрафу у розмірі 10200 грн.

Постановою заступника начальника Теребовлянського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ)Ключник В.М. від 07.08.2020 відкрито виконавче провадження № 62751748 з примусового виконання зазначеної вище постанови.

Суд зазначає, що доказів направлення вказаної постанови боржнику державним виконавцем не надано, також не надано жодних доказів на підтвердження направлення боржнику вимоги державного виконавця чи повідомлення про необхідність явки до виконавчої служби.

Відповідно до наданої на запит головного державного виконавця відповіді старости с.Ладичин Теребовлянського району Тернопільської області № 1042 від 16.12.2020, ОСОБА_1 зареєстрований у с.Ладичин, Теребовлянського району, Тернопільської області, але не проживає, інформацією про наявність майна не володіють.

Згідно акту державного виконавця від 16.12.2020 при виїзді по місцю виконання встановлено, що за адресою: с.Ладичин, Теребовлянського району, Тернопільської області, вказаного у постанові, боржник ОСОБА_1 не проживає, місце проживання не відоме. Майно, належне боржнику, відсутнє.

Згідно з ч. 1 ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Як вбачається з аналізу наведеного вище, підставою для оголошення розшуку боржника є відсутність відомостей про його місце проживання чи перебування.

Разом з тим, перш, ніж звертатися до суду з поданням про оголошення розшуку боржника, державний виконавець повинен самостійно вжити заходів щодо встановлення місця проживання /перебування/ боржника.

Однак, у даному випадку державним виконавцем до подання не додано доказів встановлення державним виконавцем можливих місць перебування боржника.

Державний виконавець у своєму поданні не посилається та не надає докази з приводу вжиття ним всіх необхідних заходів щодо встановлення місця знаходження боржника та достатніх і достовірних доказів, які б підтверджували вичерпність заходів, вжитих державним виконавцем щодо встановлення місця знаходження боржника, не подано доказів, що свідчить про факт свідомого ухилення боржника від виконання постанови.

Суд вважає, що самі по собі факт виходу державного виконавця 16.12.2020 за місцем проживання боржника за весь період здійснення виконавчих дій, не виявлення останнього та його майна за цією адресою, не свідчать про не проживання боржника за вказаною адресою тривалий час та необхідність розшуку останнього. До того ж суд враховує, що не було подано запитів до державних органів про нявність інформації про наявності в нього майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Розшук боржника є суттєвим втручанням у приватне життя особи у розумінні ст. 8 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, і тому має бути легітимним, виправданим та пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

У пункті 33 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України», Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), висловив позицію, що за будь-яке втручання у право особи на повагу до її приватного та сімейного життя становитиме порушення статті 8 Конвенції, якщо воно не здійснювалося «згідно із законом», не переслідувало легітимну ціль та було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

Виходячи з наведеного вище, враховуючи, що державним виконавцем не були вжиті всі необхідні заходи передбачені Законом України «Про виконавче провадження», спрямовані на ефективне примусове виконання виконавчого документа, суд дійшов висновку, що подання про оголошення розшуку боржника є перечасним та не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. 36 Закону «Про виконавче провадження», ст.ст. 259-261, 353, 354, 355, 438 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання заступника начальника Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Івано-Франківськ) Ключник В.М. про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Теребовлянський районний суд Тернопільської області протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.В.Мельник