Ухвала

08 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 146/561/21

провадження № 61-14504ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 22 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним та визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним та визнання права власності в порядку спадкування.

Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 11 травня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. Надано позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 28 травня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто з доданими до неї додатками позивачеві.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 28 травня 2021 року, звернулась до Вінницького апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 22 червня 2021 року визнано, що звернення ОСОБА_1 з апеляційною скаргою на ухвалу Томашпільського районного суду Вінницької області від 28 травня 2021 року є діями, що суперечать завданню цивільного судочинства та є зловживанням процесуальними правами.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Томашпільського районного суду Вінницької області від 28 травня 2021 року повернуто заявнику.

Застосовано до ОСОБА_1 заходи процесуального примусу у вигляді штрафу у розмірі 2 270,00 грн та стягнуто з неї вказану суму у дохід Державного бюджету України.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 12 липня 2021 року визнано, що звернення ОСОБА_1 з апеляційною скаргою на ухвалу Томашпільського районного суду Вінницької області від 28 травня 2021 року є діями, що суперечать завданню цивільного судочинства та є зловживанням процесуальними правами.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Томашпільського районного суду Вінницької області від 28 травня 2021 року повернуто заявниці.

Застосовано до ОСОБА_1 заходи процесуального примусу у вигляді штрафу у розмірі 4 540,00 грн та стягнуто з неї вказану суму у дохід Державного бюджету України.

Ухвалою Верховного Суду від 30 липня 2021 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 12 липня 2021 року відмовлено на підставі частини четвертої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України.

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 22 червня 2021 року, у якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просила скасувати оскаржуване судове рішення і направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

25 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 22 червня 2021 року, у якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просила скасувати оскаржуване судове рішення і направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 17 вересня 2021 року указану касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків скарги, а саме: наведення поважності підстав пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення та надання доказів на їх підтвердження, надіслання уточненої редакції касаційної скарги із зазначенням,в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення,зазначення прізвища, ім`я та по батькові інших учасників справи та місце їхнього проживання чи перебування, надання документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, а також роз`яснено про наслідки її невиконання.

Ухвалу Верховного Суду від 17 вересня 2021 року було направлено ОСОБА_1 на указану в касаційній скарзі адресу.

На виконання вимог ухвали суду касаційної інстанції заявником надіслано уточнену редакцію касаційної скарги із зазначенням,в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення,зазначено прізвище, ім`я та по батькові інших учасників справи та місце їхнього проживання чи перебування, надано документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Проте, аналіз надісланих заявником матеріалів свідчить про неповне виконання вимог ухвали суду касаційної інстанції.

Мотивуючи ухвалу від 17 вересня 2021 року про залишення касаційної скарги без руху, Верховний Суд, серед іншого, вказав на необхідність надання заявником належних доказів в оригіналах чи належним чином завірених їх копій щодо порядку видачі або направлення копій судових рішень, або наведення інших підстав з відповідними доказами.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

У частині першій статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

За приписами статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Тобто відлік строку на касаційне оскарження процесуальний закон визначає таким чином: протягом тридцяти днів з дня його проголошення або протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

При цьому, відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

У заяві, яка надійшла на виконання вимог ухвали суду касаційної інстанції, заявник посилається на те, що повний текст ухвали Вінницького апеляційного суду від 22 червня 2021 року нею отримано 23 серпня 2021 року. Надати відповідні докази щодо дати отримання оскаржуваної ухвали вона не може, оскільки конверт у якому знаходилась ухвала втрачений, а поштове повідомлення про отримання міститься у матеріалах справи.

Пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України встановлено, що до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.

Заявником не надано жодних доказів на підтвердження недотримання апеляційним судом вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України, щодо порядку видачі або направлення копій судових рішень.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Ураховуючи викладене вище, Верховний Суд дійшов висновку про те, що ухвала Верховного Суду від 17 вересня 2021 року виконана заявником не в повному обсязі, що перешкоджає вирішити питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 22 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним та визнання права власності в порядку спадкування повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Черняк