Справа № 723/4234/20
Провадження № 2/723/444/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року м.Сторожинець Сторожинецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючої судді Дедик Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Петреску Л.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Сторожинецька районна державна адміністрація про усунення перешкод у здійсненні права батька на спілкування з дітьми та їх виховання, визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом до ОСОБА_2 , де третьою особою зазначено орган опіки та піклування в особі Сторожинецької РДА, посилаючись на те, що рішенням Сторожинецького районного суду від 14.03.2014 року шлюб між ним та ОСОБА_2 розірвано. Від шлюбу народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які є неповнолітніми та проживають з матір`ю.

Зазначає, що оскільки відповідачка чинила йому перешкоди у спілкуванні з дітьми, розпорядженням Сторожинецької РДА, як органу опіки та піклування від 21.02.2017 року №70 визначено наступний порядок його зустрічей із дітьми: один вихідний день щотижнево, за попередньою домовленістю з матір`ю та половину канікулярного часу; у робочі дні, за попередньою домовленістю з матір`ю, при цьому враховуючи час на відпочинок та підготовку до навчання. Крім того, зобов`язано відповідачку не здійснювати перешкоди у спілкуванні та побаченнях батька з дітьми. Однак відповідачка за надуманими підставами ухилається від виконання розпорядження органу опіки та піклування, відмовляючи йому у побаченнях з дітьми.

Просив зобов`язати ОСОБА_2 не чинити йому перешкоди у спілкуванні з дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , визначити такі способи його участі у спілкуванні та вихованні дітей:

- щотижневі побачення без присутності матері ОСОБА_2 з 12-00 год. суботи до 21-00 год. неділі, з можливістю відвідування дітьми його фактичного місця проживання в АДРЕСА_1 та його зареєстрованого місця проживання в АДРЕСА_2 та спільного відпочинку;

- у робочі дні в понеділок та середу з 16-00 год. по 21-00 год. без присутності матері ОСОБА_2 за попередньою домовленістю з нею, з можливістю відвідування дітьми його фактичного місця проживання в АДРЕСА_1 та його зареєстрованого місця проживання в АДРЕСА_2 та спільного відпочинку;

- першу половину канікулярного періоду без присутності матері ОСОБА_2 , з можливістю проживання дітей з ним в цей період з ним за місцем його фактичного проживання в АДРЕСА_1 та за місцем його зареєстрованого проживання в АДРЕСА_2 та спільного відпочинку.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Пояснив, що органом опіки та піклування було визначено порядок його зустрічей з дітьми, однак відповідачка переважно не пускала дітей. Коли він телефонував до відповідачки, щоб домовитися про зустріч з дітьми, вона говорила, що діти не хотять зустрічатися, або взагалі не відповідала на телефонний дзвінок. Він двічі приходив до її житлового будинку, однак йому не відчиняли. Він для того, щоб бачитися з дітьми, зустрічався з ними в школі, однак через карантинні заходи позбавлений такої можливості. При зустрічах доньки говорили, що хотіли з ним зустрітися, однак мали роботу, яка дала мама. Відповідачка повністю обмежила його в спілкуванні з дітьми, старша донька займалася фігурним катанням, він возив її на заняття, однак через обмеження в їх спілкуванні він не зміг возити доньку і вона припинила займатися цим видом спорту. Якщо він зустрічався з дітьми, то відповідачка відпускала їх на невеликий проміжок часу. Бувало, що діти затримувалися, так як проводили час з конем, якого він для них купив і утримує в господарстві своїх батьків, а також в зв`язку з пригощанням дітей бабусею. Незважаючи на те, що йому хотілося бути з дітьми довше, він не затримував дітей довше того часу, який дозволила відповідачка. Він неодноразово звертався до виконкому Великокучурівської сільської ради через те, що відповідачка обмежує його побачення з дітьми, вони були на засіданнях виконкому, однак йому пояснювали, що не вправі вимагати у відповідачки відпускати дітей, і рекомендували звернутися до суду. Також зазначив, що до його одруження з іншою жінкою в 2017 році він з доньками, майбутньою дружиною та сином останньої неодноразово їздили на відпочинок в гори і на море. Але, коли вони одружилися, в зустрічах з дітьми його обмежили. В новому шлюбі у нього народилася двоє дітей, після народження яких доньки перестали спілкуватися з його новою дружиною. З новою сім`єю проживає в будинку АДРЕСА_1 , який має велику площу, всі зручності, вільну кімнату, де доньки можуть ночувати і проживати. В АДРЕСА_2 він зареєстрований, там проживають його батьки, в господарстві два житлових будинки, один з яких вільний, і діти можуть в ньому проживати, крім того, є вільна кімната в будинку, де живуть його батьки. Востаннє діти були в нього за зареєстрованим місцем проживання один день влітку 2020 року протягом 2 годин. Просив позов задовольнити, при цьому не наполягає на зустрічах і спілкуваннях з дітьми щотижнево кожної суботи і неділі, але так просить, оскільки для поїздок на відпочинок одного дня недостатньо.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що вона не чинить перешкод позивачу в спілкуванні та зустрічах з дітьми, якщо діти хотять йти до нього. Діти ходили влітку до нього, коли він запрошував. Позивач не завжди звертався у дні, визначені органом опіки. Щодо позовних вимог в частині визначення порядку спілкування позивача з дітьми, то вважає, що з вихідних днів має бути визначений один, без ночівлі. Щодо інших днів, то слід врахувати, що ОСОБА_4 щодня навчається і крім того, відвідує художню школу у вівторок, четверг і п`ятницю. ОСОБА_3 навчається тиждень в понеділок, середу, п`ятницю, інший тиждень - у вівторок і четверг. Вважає, що найприйнятнішим для дітей буде зустрічі з батьком у середу з 16 год. Під час канікул визначити такі ж дні, проживання в позивача половину канікул є недоцільним, так як вони дівчатка і мають самі вирішувати, чи згідні на таке проживання. Їй невідомо, які стосунки дружини позивача з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з пасинком позивача ОСОБА_12 ОСОБА_3 не спілкується, хоча вони і навчаються в одному класі. Між доньками та батьками позивача стосунки добрі. Тому не заперечує, щоб діти ночували у діда з бабою. Проти поїздок для спільного відпочинку за наявності бажання в дітей, не заперечуватиме.

Представник органу опіки та піклування Сторожинецької РДА в судове засідання не з`явився, надали суду заяву про розгляд цивільної справи у їх відсутності.

Заслухавши позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 та НОМЕР_2 батьками неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_8 , шлюб між якими був зареєстрований 17.06.2013 року, відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого 13.11.2015 року.

З копії рішення Сторожинецького районного суду від 14.03.2014 року вбачається, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 було розірвано, дітей сторін вирішено залишити проживати з матір`ю ОСОБА_8 .

Позивачу ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу належить 2/3 частки житлового будинку в АДРЕСА_1 , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №141127511 від 11.10.2018 року.

З довідки, виданої виконкомом Великокучурівської сільської ради №4928 від 22.09.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований в житловому будинку батька ОСОБА_9 в АДРЕСА_2 , але фактично проживає у власному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до розпорядження Сторожинецької РДА від 21.02.2017 року №70 було визначено наступний порядок зустрічей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з малолітніми дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за попередньою домовленістю з матір`ю дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме: один вихідний день щотижнево та половину канікулярного часу; у робочі дні, при цьому враховуючи час на відпочинок та підготовку до навчання, а також зобов`язано матір дітей ОСОБА_2 не здійснювати перешкод у спілкуванні та побаченнях батька ОСОБА_1 з дочками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та взяття участі у їх вихованні.

З рішення Комісії з питань захисту прав дитини №06-02/2018 від 24.01.2018 р. вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до органу опіки і піклування щодо визначення порядку зустрічей з дітьми. На засідання комісії з`явилась матір дітей та повідомила, що не здійснює перешкод у спілкуванні та побаченні батька з дітьми, однак були випадки, коли діти хворіли, тому вона їх до батька не пускала. Також вказала, що батько спілкується з дітьми по телефону та в навчальному закладі, однак зауважила, що при цьому батько не дотримується попередньої домовленості з нею. Органом опіки та піклування було матері роз`яснено, що батько як і мати мають однакові права та обов`язки щодо виховання та розвитку дітей, тому, у разі захворювання дітей вона має повідомити про це батька. Також її було попереджено про те, що у випадку не виконання розпорядження Сторожинецької РДА щодо порядку зустрічей батька з дітьми, він має право звернутись до суду. На підставі вищезазначеного комісією вирішено вважати за доцільне факт вчинення перешкод ОСОБА_2 у спілкуванні та побаченнях ОСОБА_1 з дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не підтвердженим та вирішено за доцільне повторно попередити матір дітей не здійснювати зазначених перешкод.

З копії рішення виконавчого комітету Великокучурівської сільської ради №9 від 23.02.2018 року, вбачається, що виконком сільської ради розглянув заяву ОСОБА_1 про визначення способу участі його у вихованні дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , мати яких ОСОБА_2 перешкоджає спілкуванню з ними та прийняв рішення, яким вважав за доцільне попередити матір дітей не здійснювати перешкод у спілкуванні та побаченнях батька з дітьми, було рекомендовано ОСОБА_1 , за попередньою згодою з миатір`ю ОСОБА_2 , дотримуватись встановленого порядку побачень та зустрічей з дочками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а в разі здійснення матір`ю перешкод, рекомендовано ОСОБА_1 звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Відповідно до висновку №1926/01-38 від 07.12.2020 року орган опіки та піклування Сторожинецької РДА вирішив вважати факт вчинення перешкод ОСОБА_2 у спілкуванні та побаченні ОСОБА_1 з малолітніми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , не підтвердженим, вважати за доцільне залишити без змін порядок зустрічей ОСОБА_1 з його дітьми, відповідно до розпорядження Сторожинецької РДА від 21.02.2017 року №270, а також попередити матір ОСОБА_2 про неприпустимість вчинення перешкод у спілкуванні батька з дочками та участі його в їх вихованні та сприяти взаємозв`язку дітей з батьком. ОСОБА_1 було рекомендовано домовлятись з матір`ю про зустрічі з дітьми та проводити час спільно з дітьми, враховуючи їх інтереси та вік.

З протоколу бесіди представника служби у справах дітей Сторожинецької РДА Берчук О.І. з ОСОБА_2 вбачається, що зі слів матері, вона не перешкоджає дітям спілкуватись з батьком, він періодично 2-3 рази на тиждень, або раз на місяць телефонує, однак фізично він бачиться з ними не часто, оскільки діти зустрічаються з ним за власним бажанням, вона їх спілкуванню та зустрічам не перешкоджає, однак, вважає, що це можливо лише за бажанням самих дітей та за домовленістю з нею. Також ОСОБА_2 вважає, що батькові необхідно створити побутові умови для ночівлі дітей у батька.

З протоколу індивідуальної психологічної консультації ОСОБА_3 від 24.11.2020 року вбачається, що мати не забороняє її спілкуванню з батьком.

З протоколу індивідуальної психологічної консультації ОСОБА_4 від 24.11.2020 року вбачається, що мати не забороняє її спілкуванню з батьком, однак вона негативної думки по батька, оскільки звинувачує його в розпаді сім`ї.

В судовому засіданні малолітня ОСОБА_4 пояснила, що не хоче бачитися і спілкуватися з батьком, вважає, що він їх покинув і через це у них всі негаразди. Батько дзвонив, що хоче бачитися, про це говорили мамі, і вона не заперечувала, якщо ми хотіли йти до батька. Вона не хотіла зустрічатися, мала при цьому свої справи. Останній раз була у батька влітку. Надалі зустрічатися з батьком не хоче.

В судовому засіданні малолітня ОСОБА_3 пояснила, що з батьком спілкується по телефону приблизно раз на 2 тижні. Батько щоб зустрітися, телефонує їм, про це вони говорять мамі, яка не заперечує. Зустрічатися з батьком вона має бажання, але не часто, наприклад в суботу, в будинку бабусі, без ночівлі. Щодо інших днів - не може відповісти. Під час канікул також зустрічатися раз в тиждень, не хоче проводити час у батька половину канікул і проживати з ним, ночувати.

Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно ч.ч.1,2,3 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Згідно ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ч.1 ст.9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до наведених правових норм судом встановлено, що сторони по справі шлюб розірвали, проживають окремо, за рішенням суду їх дочки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають разом з матір`ю. Таким чином, позивач, як батько дитини, що проживає окремо, зобов`язаний брати участь у вихованні дітей і має право на особисте спілкування з ними.

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, вказує, що відповідачка перешкоджає йому у спілкуванні з дітьми, незважаючи на те, що органом опіки та піклування визначено порядок зустрічей ОСОБА_1 з малолітніми дочками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за попередньою домовленістю з матір`ю дітей ОСОБА_2 . В ході судового розгляду судом не встановлено обставин, які б свідчили що матір дітей ОСОБА_2 якимось чином перешкоджає ОСОБА_1 у спілкуванні його з дочками та в участі у їх вихованні.

Суд вважає, що позивачем не доведено, що зі сторони відповідачки чиняться перешкоди в його спілкування з доньками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та в прийнятті участі у вихованні. Відсутність таких перешкод встановлена також органами опіки і піклування, що підтверджується матеріалами справи, також це вбачається і з пояснень дітей в судовому засіданні.

Таким чином, в задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання ОСОБА_2 не чинити перешкод у спілкуванні з дітьми слід відмовити за їх недоведеністю.

Щодо вимог в частині визначення способу участі позивача у вихованні дітей, суд вважає, що їх слід задовольнити частково. При цьому, суд виходить з інтересів дітей, враховує їх навчальний процес, зайнятість в закладах за інтересами, приймає до уваги ставлення дітей до батька, відсутність міцної прив`язаності, які склалися між ними на даний час, а також бажання дітей щодо періодичності та тривалості зустрічей з батьком. При цьому суд вважає, що визначення участі позивача у спілкуванні з дітьми у спосіб проживання останніх протягом половини канікулярних періодів, суперечитиме інтересам дітей, негативно позначиться на їх внутрішньому стані, так як таке проживання означає фактично зміну місця проживання, умов, до яких звикли діти, перебування з особами, з якими не було до цього спільного побуту, проживання. При цьому з огляду на те, що у позивача є інша сім`я, з якою він проживає в АДРЕСА_1 , з членами якої, як встановлено в судому засіданні, діти не спілкуються, суд вважає, що відвідування дітьми місця проживання позивача має відбуватися лише за бажанням дітей.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що за обставин, наведених вище, доцільним є на даний час визначення позивачу для спілкування та виховання з дітьми без присутності матері ОСОБА_2 щотижня один з вихідних днів та щосереди, виходячи з потреб дітей на відпочинок та підготовку до навчання. В канікулярний період на даний час є доцільним визначення цих же днів із збільшенням часового проміжку. Відвідування дітьми місця фактичного проживання позивача чи зареєстрованого залишити на вибір дітей.

На підставі ст.ст.153,157,159 СК України, керуючись ст.ст.3,4,5,12,13,76,81, 263-265 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1 наступний спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 :

- побачення без присутності матері ОСОБА_2 в першу та третю суботу місяця з 12-00 год. до 20-00 год., в другу та четверту неділю місяця з 12-00 год. до 20-00 год., щосереди: з 16-00 год. до 20-00 год. протягом навчального періоду та з 10-00 год. до 20-00 год. в канікулярний період, з можливістю відвідування дітьми місця фактичного проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , за вибором дітей.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 12 лютого 2021 року.

Суддя