Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/54/21

Провадження № 2/126/343/2021

"12" лютого 2021 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Хмель Р. В.

секретар Олійник І. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся в суд з даним позовом, в якому просить ухвалити рішення суду, яким визнати за ним, як за спадкоємцем першої черги за законом, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та належав його батьку, ОСОБА_4 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Позов обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер його батько, ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами під номером АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями першої черги на майно померлого являється позивач ОСОБА_1 , а також його мати, дружина померлого - ОСОБА_2 , 1952 року народження та сестра позивача, ОСОБА_3 , 1975 року народження.

Спадшину позивач у встановленому законом порядку прийняв та маючи на меті отримати свідоцтво про право на спадщину звернувся з відповідною заявою до нотаріуса, проте йому було відмовлено у видачі вищевказаного свідоцтва, у зв`язку з тим, що ним не було надано документ, що посвідчує право власності на будинок, який належав його померлому батькові.

Дана позовна заява надійшла до суду 12.01.2021 року та відповідно до автоматизованого розподілу судових справ між суддями була передана на розгляд судді Хмель Р.В.. Ухвалою суду від 14.01.2021 року було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Позивач, ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, проте через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач, ОСОБА_2 , також в судове засідання не з`явилася, проте через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідач, ОСОБА_3 , також в судове засідання не з`явилася, проте через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206-207 ЦПК України.

За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до абз.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступного висновку.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 64 роки, в с. Яланець, Бершадського району Вінницької області, помер ОСОБА_4 , що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 08.01.2014 року, виданою виконкомом Яланецької сільської ради Бершадського району Вінницької області.

Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 .

Згідно наявної в матеріалах справи довідки №630, виданої виконкомом Яланецької сільської ради Бершадського району Вінницької області, спадкоємцями першої черги на майно померлого є: ОСОБА_2 , 1952 року народження, ОСОБА_5 , 1983 року народження та ОСОБА_3 , 1975 року народження.

ОСОБА_1 , спадщину після смерті свого батька, у встановленому законом порядку прийняв, що підтверджено витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №38041674.

ОСОБА_2 , від належної їй частки спадкового майна відмовилася на користь свого сина, ОСОБА_1 , що підтверджено нотаріально посвідченою заявою про відмові від спадщини від 04.08.2014 року.

Маючи намір отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, позивач, ОСОБА_1 , звернувся з відповідно заявою до приватного нотаріуса. Проте, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.10.2020 року №157/02-31 йому було відмовлено у видачі такого свідоцтва, у зв`язку з тим, що ним не було надано документу, що посвідчує право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами під номером АДРЕСА_1 , який належав його батькові - ОСОБА_4 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

В силу ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.ст. 1217-1219 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та припинились внаслідок його смерті, крім прав та обов`язків, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.

Ст. 1261 ЦК України визначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом на майно померлого, однак оформити свої спадкові права на вищевказане спадкове майно позбавлений можливості оскільки відсутні належні правовстановлюючі документи, що стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст.ст. 319, 321 ЦК України та ст. 41 Конституції України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справі про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У відповідності із вимогами листа Міністерства Юстиції України за №19-32/319 від 21.02.2005 року, згідно якого у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Відповідно до П.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" визначено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами , що регулювали власність цього двору, а саме :

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».

З наявної в матеріалах справи довідки №911, виданої виконкомом Яланецької сільської ради, згідно погосподарської книги №7, особового рахунку № НОМЕР_2 , житловий будинок АДРЕСА_1 , відносився до категорії робочих дворів та станом на 15.04.1991 року його головою був ОСОБА_4 , 1949 року народження, що свідчить проте, що відповідно до вимог чинного на той час законодавства, він був його власником. Однак за життя не оформив правовстановлюючий документ, як того вимагали зміни в законодавстві, що не позбавило його права на належне йому нерухоме майно.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та є такими, що підлягають до задоволення.

Вимоги щодо стягнення судових витрат позивачем не пред`являлись.

На підставі ст.ст.319, 321, 392, 1216 -1219, 1261 ЦК України, керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 19, 263-267 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , як спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, право приватної власності на житловий будинок "А" , загальною площею 77,3 кв.м., житловою площею 51,5 кв.м., з господарськими будівлями і спорудами: ганок "а", погріб "Апід", літня кухня "Б", навіс "б", сарай "В", споруди №1.2, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.15.5 перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суд вважає за необхідне додатково роз`яснити, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 ЦП Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

Відповідачі: ОСОБА_2 , зареєстрована та проживає в АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_3 , зареєстрована та проживає в АДРЕСА_3 .

Суддя Р. В. Хмель