Справа № 609/1186/21
09 грудня 2021 року Шумський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді: Ковтуновича О.В.
при секретарі судового засідання: Мацишиній Г.О.
відповідача: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката, Іщука Костянтина Валентиновича про ухвалення додаткового рішення за наслідком розподілу судових витрат, що понесені позивачем (правничої допомоги адвоката) у цивільній справі № 609/1186/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -
В провадженні Шумського районного суду Тернопільської області перебувала цивільна справа № 609/1186/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.
Рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 25 листопада 2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволено повністю. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частки магазину промислових товарів площею 104,2 кв. м., що розташований у АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 258, сертифікат ТП 94 виданий від 03.07.2019 р. Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області, акт готовності об`єкта до експлуатації виданий 18.06.2019 року). Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частки земельної ділянки (на якій розміщено магазин промислових товарів), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :02:004:0108, площа 0,1 га). Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 4810 (чотири тисячі вісімсот десять) грн. 48 (сорок вісім) коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на правову допомогу в розмірі 12000 (дванадцять тисяч) грн.

01 грудня 2021 року на адресу Шумського районного суду Тернопільської області надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката, Іщука Костянтина Валентиновича про ухвалення додаткового рішення за наслідком розподілу судових витрат, що понесені позивачем (правничої допомоги адвоката).

Свою заяву представник позивача ОСОБА_1 адвокат, Іщук К.В. мотивує тим, що разом із позовною заявою стороною позивача подавались докази на частину понесених витрати позивачем на професійну правничу допомогу адвоката на суму 12000 грн. Загальний розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката у позовній заяві вказувався в 34000 грн. (це 12000 грн., що стягнуті судовим рішенням та 22000 грн. гонорару успіху) в межах долученого до матеріалів справи договору "Про надання правничої допомоги" № 10-2733 від 01.10.2021 року (пункт 4.2. Договору знаходиться у матеріалах справи).

Представник адвоката у заяві зазначає, щогонорар успіху був встановлений із позивачем на рівні менше 5% від половини оціночної вартості об`єкта поділу (становить 24052 грн., а заявлялось 22000 грн.), що є цілком співмірним із ціною позову, яка встановлена на рівні 481047,50 грн. (оціночна вартість 1/2 об`єкта нерухомого майна, що визнана власністю за позивачем на підставі ухваленого судового рішення Шумського районного суду від 25.11.2021 р.). Отже, обумовлений сторонами до сплати у твердому розмірі гонорар успіху під відкладальною умовою, є складовою частиною гонорару адвоката, і тому належить до судових витрат. Крім того, відсутні зі сторони відповідача докази (заперечення) нерозумності цих витрат, їх неспівмірності з ціною позову, складністю справи та її значенням для позивача, а загальна сума витрат на адвокатські послуги, передбачена договором, не виходить за розумні межі розміру гонорару.

Враховуючи наведене, просить стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) суми судових витрат, які позивач має сплатити у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 22000 грн., як гонорару успіху.

Частиною першою статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

В судовому засіданні позивач просив заяву про ухвалення додаткового рішення за наслідком розподілу судових витрат, що понесені позивачем (правничої допомоги адвоката) задоволити з підстав викладених у ній.

Відповідач в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення даної заяви, оскільки вважає її безпідставною та необґрунтованою.

Заслухавши думку учасників справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

За пунктом 6 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує у тому числі питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі: 1) на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 статті 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (ч. 2 ст. 134 ЦПК України).

Згідно з частинами 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На виконання вимог пункту 9 частини третьої статті 175 ЦПК України, у позовній заяві зазначено, що позивач поніс у зв`язку із розглядом справи витрати: 4810,48 грн. - судовий збір та 12000 грн. - витрати на правничу допомогу адвоката. Також позивачем зазначено, що очікується понесення витрат за гонораром успіху 22000 грн., які можуть бути заявлені після розгляду справи судом.

Адвокат Іщук К.В. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 000095 від 24 грудня 2015 року, видане Радою адвокатів Тернопільської області) здійснював представництво інтересів у справі ОСОБА_1 за його позовом про поділ спільного майна подружжя на підставі ордеру серії ВО № 1016674 на надання правничої (правової) допомоги від 01 жовтня 2021 року, виписаного на підставі договору про надання правової допомоги № 10-2733 від 01 жовтня 2021 року.

Відповідно до пункту 4.2 договору № 10-2733 про надання правничої (правової) допомоги від від 01 жовтня 2021 року, укладеного між ОСОБА_3 (адвокат) та ОСОБА_1 (клієнт) слідує, що клієнт також оплачує 22000 грн. Гонорару успіху це 5 % від половини оцінюючої вартості об`єкта поділу. Даний відсоток виставлено з врахуванням застосування знижки, що пов`язаний із віком клієнта. Клаєнт зобов`язується оплатити дану суму в повному обсязі протягом двох календарних днів з наступного дня після ухвалення судового рішення на користь клієнта.

До заяви про ухвалення додаткового рішення за наслідком розподілу судових витрат, що понесені позивачем (правничої допомоги адвоката) додано рахунок № 35-10 від 26.11.2021 р. згідно договору «Про надання правничої допомоги» від 01.10.2021 р. №10-2733 та акту приймання-передачі наданих послуг № 2 від 26.11.2021 р., з якого вбачається, що адвокат прийняв від ОСОБА_1 22000 грн.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування витрат на правову допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У відповідності до висновку, викладеного Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону № 5076-VI врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6 672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000 Євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72).

Суд зважає на те, що сума, обумовлена сторонами до сплати у твердому розмірі під відкладальною умовою, є складовою частиною гонорару адвоката, тож належить до судових витрат.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

З врахуванням викладеного та встановлених обставин справи, суд вважає, що заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу, який було надано адвокатом Іщуком К.В. не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом обсягом робіт (наданих послуг), стягнення адвокатських витрат у зазначеній сумі не відповідає критеріям розумності, необхідності, співрозмірності, справедливості і становить надмірний тягар для відповідача.

Крім того, суд зазначає, що по даній справі рішенням Шумського районного суду Тернопільської області суду від 25 листопада 2021 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на правову допомогу в розмірі 12000 (дванадцять тисяч).

Беручи до уваги викладене та зважаючи на зазначені положення законодавства, враховуючи принцип диспозитивності та змагальності, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви і стягнення з відповідача суми на винагороду представнику позивача у розмірі 5 000, 00 грн.

Керуючись ст.ст. 1-19, 137-141, 263-265, 268, 270, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Іщука Костянтина Валентиновича про ухвалення додаткового рішення за наслідком розподілу судових витрат, що понесені позивачем (правничої допомоги адвоката) задоволити частково.

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі № 609/1186/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) суму судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На додаткове рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду або через Шумський районнийй суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне додаткове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на додаткове рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст додаткового рішення складено 10 грудня 2021 року.

Суддя: О. В. Ковтунович