справа №619/4134/21
провадження №2/619/1422/21
Рішення

іменем України

07 грудня 2021 року

м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Нечипоренко І.М., за участю секретаря судового засідання Носачової І.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу №619/4134/21,

ім`я (найменування) сторін:

позивач: Керівник Дергачівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Малоданилівської селищної ради,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Державна архітектурно-будівельна інспекція України,

вимоги позивача: про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації самочинно збудованого об`єкта, скасування запису про державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, зобов`язання повернути земельну ділянку.

Виклад позиції позивача та заперечень відповідачів.

Керівник Дергачівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Малоданилівської селищної ради звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку (кадастровий номер: :00:000:0372), загальною площею 0,1200 га, серія ЯЖ № 809287 від 13.11.2009, виданий на ім`я ОСОБА_1 , який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі № 74; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,12 га, з кадастровим номером: :00:000:0372, який укладений 27.02.2013 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який, зареєстрований у реєстрі за № 620, скасувавши його державну реєстрацію; скасувати реєстрацію декларації № ХК 44 від 31.01.2020 про готовність до експлуатації самочинно збудованого об`єкта, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області; скасувати запис про державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 35494427 від 11.02.2020 на нежитлову будівлю кафе з магазином літ. «А-1» з господарською будівлею літ. «Б», загальною площею 257,7 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати ОСОБА_2 повернути на користь територіальної громади в особі Малоданилівської селищної ради (об`єднана територіальна громада) Харківського району Харківської області зазначену вище земельну ділянку з одночасним приведенням її у придатний для використання стан шляхом демонтажу нежитлової будівлі кафе з магазином літ. «А-1», з господарською будівлею літ. «Б», загальною площею 257,7 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . У обґрунтування позову зазначено, що у ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000288 від 23.02.2021 за обвинуваченням голови Черкасько-Лозівської сільської ради Шабалтаса П.П. за ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України встановлено, рішенням ХХХУІІ сесії V скликання Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області від 10.10.2008 надано громадянину ОСОБА_1 у приватну власність для ведення садівництва земельну ділянку площею 0,1200 га (кадастровий номер: :00:000:0372). На виконання вказаного рішення ОСОБА_1 видано державний акт серії ЯЖ № 809287 від 13.11.2009 на право власності на земельну ділянку площею 0,1200 га, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі № 74. Разом з цим, встановлено, що питання про передачу у приватну власність земельної ділянки з кадастровим номером: :00:000:0372 громадянину ОСОБА_1 не розглядалося та не вирішувалося, відповідне рішення сільською радою не приймалося. Отже, вказане вище рішення складено та підписано Черкасько-Лозівським сільським головою Шабалтасом П.П. без попереднього винесення даного питання на розгляд депутатів Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, про що свідчить ухвала Дергачівського районного суду Харківської області від 20.04.2021 у справі №619/1654/21. У подальшому, як встановлено окружною прокуратурою з інформації Державного реєстру прав на нерухоме майно, право власності на земельну ділянку з кадастровим номером: :00:000:0372 на підставі договору купівлі-продажу від 27.02.2013, серія та номер: 620, зареєстровано за ОСОБА_2 . Крім цього, встановлено, що рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 06.08.2013 у справі № 619/2818/13-ц, зокрема, визнано право власності за ОСОБА_2 на будівлю кафе з магазином по продажу товарів повсякденного попиту літера «А-1», загальною площею 257,70 кв.м., та будівлю вбиральні літера «Б», огорожу N1, які розташовані за адресою: Харківська область, Дергачівський район, с. Лісне автодорога Харків Щербаківка, але рішенням апеляційного суду Харківської області від 11.12.2013 зазначене рішення скасовано, в задоволенні позову ОСОБА_3 про визнання права власності відмовлено. Судом апеляційної інстанції, зокрема, встановлено, що ОСОБА_4 не надала доказів того, що під будівництво або вже під збудовану будівлю їй віділена земельна ділянка. Крім того, ОСОБА_5 не надано доказів того, що об`єкт будівництва був завершений будівництвом та прийнятий у експлуатацію відповідним повноважним органом. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 29.12.2018 право власності за ОСОБА_2 скасовано. Разом з цим, державним реєстратором Протопопівської сільської ради Дергачівського району Харківської області на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації (серія та номер: ХК 44, яка видана Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області 31.01.2020) за ОСОБА_2 11.02.2020 зареєстровано право власності на нежитлову будівлю кафе з магазином літера «А-1» з господарською будівлею літера «Б», загальною площею 257,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 . Вивченням «Декларації про готовність до експлуатації самочинно збудованого об`єкту, на яке визнано право власності за рішенням суду» прокуратурою встановлено, що вказана декларація видана ОСОБА_6 на підставі рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 19.08.2019 у справі № 619/2118/13-ц. Однак, відповідно до відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на сайті https://court.gov.ua, судова справа з таким номером відсутня. Таким чином, вказане свідчить про відсутність законних підстав для отримання ОСОБА_5 декларації про готовність до експлуатації самочинно збудованого об`єкту, що розташований за указаною вище адресою. Тобто документи, які надані ОСОБА_5 державному реєстратору не відповідали вимогам законодавства, а отже, не підлягало реєстрації право власності на нерухоме майно. Такими діями державного реєстратора Протопопівської сільської ради Дергачівського району Харківської області ОСОБА_7 порушено інтереси Малоданилівської громади, адже своїм рішенням державний реєстратор фактично легалізував самочинне будівництво на території Малоданилівської селищної ради Харківської області. Внаслідок прийняття оспорюваного рішення державного реєстратора ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , незаконно набула право власності на зазначений об`єкт самочинного будівництва. З огляду на викладене, рішення державного реєстратора Жбадинського Олега Михайловича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 35494427 від 11.02.2020, на підставі якого здійснено державну реєстрацію права приватної власності на об`єкт нерухомого майна №20 підлягає скасуванню. Спірна земельна ділянка вибула з володіння держави, як законного власника, не з її волі, за відсутності згоди позивача та прийнятого компетентним органом рішення про її передачу в приватну власність. Обраний спосіб захисту в даному випадку спрямований на поновлення порушених прав, оскільки при визнанні факту відсутності у ОСОБА_2 , права власності на спірну земельну ділянку, підлягає поновленню право позивача в особі Малоданилівської селищної ради. Прокурору про вказані правопорушення стало відомо в ході проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000288 від 23.02.2021, у тому числі за вказаним фактом.

Державною архітектурно-будівельною інспекцією України подано відзив, у якому просять відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що процедура подання та реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації та її форма визначені Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №461 (надалі - Порядок) (в редакції, яка діяла на момент прийняття рішення). Згідно з п. 17 Порядку, замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронний кабінет до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю один примірник декларації. Відповідно до даних Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, до Департаменту Державної архітектурно- будівельної інспекції у Харківській області було подано Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, відносно об`єкта: « ОСОБА_8 будівля кафе з магазином літ. «А-1» з господарською будівлею», поштова/будівельна адреса: АДРЕСА_1 . 31.01.2020 Відповідачем у відповідності до норм законодавства після перевірки повноти даних було зареєстровано декларацію про готовність до об`єкта експлуатації щодо об`єкта: «Нежитлова будівля кафе з магазином літ. «А-1» з господарською будівлею», поштова/будівельна адреса: АДРЕСА_1 за № ХК44. Декларація про готовність об`єкта до експлуатації с документом, що заповнюється та подається виключно замовником (його уповноваженою особою'), який несе відповідальність, за дані, зазначені в поданій декларації. Відповідач здійснює виключно реєстраційну функцію та вносить до реєстру дані, зазначені у поданій декларації. Єдиною підставою для відмови у реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації є подання неповних даних у такій декларації. Отже, при реєстрації спірної декларації Відповідач діяв у межах наданих повноважень та у відповідності до норм законодавства. Крім того, як вбачається з матеріалів справи (зі змісту позовної заяви), 11.02.2020 на підставі вказаної декларації було проведено реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна, а отже така декларація про готовність об`єкта до експлуатації, вичерпала свою дію фактом виконання. Таким чином, для з`ясування питання наявності підстав для скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації, та правильного вирішення справи ключове значення має факт реалізації такої декларації та оформлення права власності на об`єкт будівництва.

Відповідачем ОСОБА_2 надано відзив, зі змісту якого убачається, що вона просить застосувати позовну давність, оскільки минуло понад 13 років з моменту отримання земельної ділянки ОСОБА_1 . Будівельна амністія чинна з 2018 року року і носить безстроковий характер. Харківським апеляційним судом 12.04.2021 було відмовлено слідчому у клопотанні про арешт спірної земельної ділянки. Департаментом ДАБІ була законно видана декларація і вона не оспорена прокурором у Господарському суді.

Прокурор подав відповідь на відзив Державної архітектурно-будівельної інспекції України, зі змісту якої вбачається, що у відзиві Держархбудінспекція, посилаючись на вимоги ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №461 (далі - По №461), зазначає, що орган архітектурно-будівельного контролю протягом 10 днів з дня надходження декларації «перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та забезпечує внесення інформації, зазначеної в декларації до реєстру». При цьому, на думку Держархбудінспекції, орган архітектурно-будівельного контролю має перевірити лише повноту даних, поданих Замовником, а за достовірність даних відповідальність несе нібито лише саме Замовник. Указане спростовується положеннями саме тих нормативно-правових актів, на які Держархбудінспекція і посилається. Так, питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів врегульовано статтею 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Зокрема, відповідно до ч. І, 5-7 вказаної статті, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає декларацію про готовність об`єкта до експлуатації замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації. Рішення про реєстрацію або повернення декларації про готовність об`єкта до експлуатації може бути розглянуто у порядку нагляду центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду (без права реєстрації декларації), або оскаржено до суду. Орган державного архітектурно-будівельного контролю відмовляє у видачі сертифіката з таких підстав: неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу сертифіката; виявлення недостовірних відомостей у поданих документах; невідповідність об`єкта проектній документації на будівництво такого об`єкта та/або вимогам будівельних норм і правил, у тому числі щодо доступності об`єкта для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення; невиконання вимог, передбачених Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», щодо оснащення будівлі вузлами обліку відповідних комунальних послуг. Крім того, відповідно до п.19 Порядку № 461, у разі подання чи оформлення декларації з порушенням установлених вимог орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає її замовнику (його уповноваженій особі) у спосіб, відповідно до якого були подані документи, з письмовим обґрунтуванням причин повернення у строк, передбачений для її реєстрації. Пунктом 22 Порядку передбачено, що у разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю наведених у декларації недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), які не є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом відповідно до статті 39-1 З України Про регулювання містобудівної діяльності, орган державного архітектурно-будівельного контролю письмово в паперовій або електронній формі через електронний кабінет повідомляє замовнику (його уповноваженій особі) протягом одного робочого дня з дня такого виявлення. Замовник (його уповноважена особа) протягом трьох робочих дні з дня отримання від органу державного архітектурно-будівельного контролю повідомлення про виявлення недостовірних даних або самостійного виявлення технічної помилки (описки, друкарської, граматичної, арифметичної помилки) у поданій декларації зобов`язаний надіслати до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю декларацію за формою згідно з додатками 2, 3 і 5 з виправленими (достовірними) даними щодо інформації, яка потребує змін. У разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю наведених у зареєстрованій декларації недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без затвердженого в установленому порядку проекту або будівельного паспорта, а також набрання законної судовим рішенням про скасування містобудівних умов та обмежень, відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю звертається до суду із позовом про скасування реєстрації декларації. Крім того, Положенням про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів КМУ від 13.03.2020 № 219) передбачено, що Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку громад та територій (далі - Міністр) і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду в частині надання (отримання, реєстрації), відмови у видачі чи анулювання (скасування) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів. Територіальним органом Держархбудінспекції на території Харківської області є Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області. Таким чином, якби Держархбудінспекція діяла «лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України», як це передбачено ст.19 Конституції України, то перевірці підлягала би не лише повнота даних, поданих Заявницею ОСОБА_5 , а і їх достовірність та відповідність вимогам законодавства. Натомість, в даному випадку недостовірність даних виявлена не була, і державним реєстратором Протопопівської сільської ради Дергачівського району Харківської області на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації (серія та номер: ХК 44, яка видана Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області 31.01.2020) за ОСОБА_2 11.02.2020 зареєстровано право власності на нежитлову будівлю кафе з магазином літера «А-1» з господарською будівлею літера «Б», загальною площею 257,7 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 . Реєстрація декларації може бути скасована у раз виявлення факту наведення у ній недостовірних даних, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, у порядку, встановленому КМУ. У позовній заяві обґрунтовано, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, а об`єкт розташований за вищеназваною адресою, є об`єктом самочинного будівництва. Відтак, реєстрація декларації № ХК44 від 31.01.2020 підлягає скасуванню.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.08.2021, справу № 619/4134/21 за вищевказаною позовною заявою розподілено судді ОСОБА_9 .

Згідно даних довідки від 01.09.2021 на підставі рішення Вищої ради правосуддя «Про звільнення ОСОБА_9 з посади…», суддя ОСОБА_9 відрахована зі штату суду, у зв`язку із звільненням у відставку.

Розпорядженням №01-07/289/2021 від 06.10.2021 призначено повторний автоматизований розподіл зазначеної справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 06.10.2021, справу № 619/4134/21 розподілено судді Нечипоренко І.М.

Ухвалою суду від 11.10.2021 прийнято до провадження цивільну справу справу № 916/4134/21 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено було на 11.11.2021.

Відповідно до ухвали від 11.11.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду у судове засідання на 07.12.2021.

Прокурор у судовому засіданні позов підтримала, про обставини пояснила, як зазначено вище.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні проти позову заперечувала повністю.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся за зазначеною у позові адресою, однак поштова кореспонденція повернута до суду без вручення адресату.

Представник Державної архітектурно-будівельної інспекції України у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосував суд, мотиви суду.

Відповідно до ст. 78 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) право власності на землю - це право володіти, користуватися та розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Згідно з ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Частинами 6, 8 ст. 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19 Конституції України).

З Державного акту про право власності на земельну ділянку ЯЖ №809287 від 13.11.2009 убачається, що земельна ділянка площею 0,1200 га з кадастровим номером 2:00:000:0372 за адресою: АДРЕСА_1 для ведення садівництва на підставі рішення ХХХVII сесії V скликання Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області від 10 жовтня 2008 року належить ОСОБА_1 (а.с. 34).

Статтею 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», передбачено, що місцеве самоврядування в Україні здійснюється, зокрема, на принципі народовладдя, законності, гласності, колегіальності.

Згідно з вимогами ст. 59 вказаного Закону рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Частиною 6 ст. 82 ЦПК України встановлено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як убачається із ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 20.04.2021 у справі № 619/1654/21 ОСОБА_10 , обвинувачується у тому, що, перебуваючи на посаді Черкасько-Лозівського сільського голови, зловживаючи своїм службовим становищем та скоївши службове підроблення, особисто склав, підписав та завірив печаткою Черкасько-Лозівської сільської ради рішення сесії Черкасько-Лозівської сільської ради та державний акт на право власності на земельну ділянку, на підставі якого з державної власності на користь фізичної особи ОСОБА_11 безоплатно вибула земельна ділянка з кадастровим номером :00:000:0372 (а.с.59-61).

Відповідно до ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 20.04.2021 закрито кримінальне провадження №0000288 від 25.02.2021 та звільнено обвинуваченого ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 364 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Отже, вказане вище рішення складено та підписано Черкасько-Лозівським сільським головою Шабалтасом П.П. без попереднього винесення даного питання на розгляд депутатів Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, про що також свідчить протокол порядку денного 37 сесії 5 скликання з доданим списком, із даних яких убачається, що питання передачі у власність спірної земельної ділянки ОСОБА_1 у порядку денному відсутнє, при цьому, у протоколі порядку денного вирішувалося питання про надання дозволу на розробку технічної документації і проекту відведення спірної земельної ділянки, а не передачу її у власність (а.с. 20-37).

Згідно з частиною другою статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодуванням завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України, зокрема: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (частина перша статті 21 ЦК України).

Відповідно до статті 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Збитки, завдані власникам земельних ділянок внаслідок видання зазначених актів, підлягають відшкодуванню в повному обсязі органом, який видав акт.

Отже, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов`язаних з правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Вказаний правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 2-3007/11 (провадження № 14-525цс18).

Враховуючи вищевикладене, позовна вимога про визнання недійсним державного акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 809287 від 13.11.2009, виданого на ім`я ОСОБА_1 , який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі № 74, підлягає задоволенню.

З інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно убачається, що земельна ділянка з кадастровим номером: :00:000:0372 на підставі договору купівлі-продажу від 27.02.2013, серія та номер: 620, зареєстровано за ОСОБА_2 .

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

При цьому правом оспорювати правочин і вимагати проведення реституції ЦК України наділяє не лише сторону (сторони) правочину, але й інших, третіх осіб, що не є сторонами правочину, визначаючи їх статус як «заінтересовані особи» (статті 215, 216 ЦК України).

З огляду на зазначені приписи, правила статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права та інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб`єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.

Визнання угоди недійсною є одним зі способів захисту прав на землю, передбаченим частиною третьою статті 152 ЗК України.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 761/1554/13-ц (провадження № 61-3297зпв18).

Велика Палата Верховного Суду у п. 42 постанови від 15 січня 2020 року у справі № 587/2326/16-ц (провадження № 14-442 цс 19) відхилила доводи касаційної скарги про те, що позивач обрав неналежний спосіб захисту та не міг звертатися з позовом про визнання недійсним оскарженого договору, стороною якого він не був. Крім учасників правочину (сторін договору), позивачем у справі про визнання недійсним правочину може бути будь-яка заінтересована особа, чиї права та охоронювані законом інтереси порушує цей правочин (частина третя статті 215 ЦК України).

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідачем ОСОБА_2 не надано суду належних та допустимих доказів, які спростовують твердження позивача та які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про відсутність обставин справи, на які посилається позивач.

Отже, суд дійшов висновку про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки АДРЕСА_2 від 27.02.2013, серія та номер: 620, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Крім цього, встановлено, що рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 06.08.2013 у справі № 619/2818/13-ц, зокрема, визнано право власності за ОСОБА_2 на будівлю кафе з магазином по продажу товарів повсякденного попиту літера «А-1», загальною площею 257,70 кв.м та будівлю вбиральні літера «Б», огорожу N1, які розташовані за адресою: Харківська область, Дергачівський район, с. Лісне автодорога Харків - Щербаківка.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 11.12.2013 у справі № 619/2818/13-ц, рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 06.08.2013 скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_3 про визнання права власності відмовлено. Судом апеляційної інстанції, зокрема, встановлено, що ОСОБА_4 не надала доказів того, що під будівництво або вже під збудовану будівлю їй виділена земельна ділянка. Крім того, ОСОБА_5 не надано доказів того, що об`єкт будівництва був завершений будівництвом та прийнятий у експлуатацію відповідним повноважним органом.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 29.12.2018 право власності за ОСОБА_2 скасовано.

Разом з цим, державним реєстратором Протопопівської сільської ради Дергачівського району Харківської області на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації (серія та номер: ХК 44, яка видана Департаментом Державної архітектурно - будівельної інспекції у Харківській області 31.01.2020) за ОСОБА_2 11.02.2020 зареєстровано право власності на нежитлову будівлю кафе з магазином літера «А-1» з господарською будівлею літера «Б», загальною площею 257,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Як убачається з «Декларації про готовність до експлуатації самочинно збудованого об`єкту, на яке визнано право власності за рішенням суду», вона була видана ОСОБА_6 на підставі рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 19.08.2019 у справі № 619/2118/13-ц.

Однак, відповідно до відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на сайті https://court.gov.ua, судова справа з таким номером відсутня.

Отже, вказане свідчить про відсутність законних підстав для отримання ОСОБА_5 декларації про готовність до експлуатації самочинно збудованого об`єкту, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

За змістом статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та пункту 41 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подається, серед іншого, документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта.

Відповідно до статті 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень реєстрація такої декларації, право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, підлягають скасуванню відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю наведених у зареєстрованій декларації недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без затвердженого в установленому порядку проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю (пункт 22 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 №461).

З наведеного можна дійти висновку, що на Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю покладено обов`язок по перевірці повноти даних, вказаних у деклараціях про початок виконання будівельних робіт та про готовність об`єкта до експлуатації під час їх подання, а на замовника покладено обов`язок про подання достовірної інформації.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 815/4789/16 (провадження №11-143апп19) зазначено, що пов`язані зі скасуванням реєстрації декларації та правомірності набуття права власності на об`єктом нерухомості мають приватноправовий характер та повинні розглядатися за нормами ЦПК України.

У даній справі установлено факт подання ОСОБА_2 до Державної архітектурно-будівельної інспекції, в яких вона вказала недостовірні дані, оскільки Рішенням апеляційного суду Харківської області від 11.12.2013 у справі № 619/2818/13-ц, яке набрало законної сили, встановлено незаконність здійсненого ОСОБА_2 будівництва на спірній земельній ділянці, яка не виділялась їй для таких цілей, що порушує право інших осіб та підлягає знесенню особою, яка здійснила самочинне будівництво.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині скасування реєстрації декларації № ХК 44 від 31.01.2020 про готовність до експлуатації самочинно збудованого об`єкта, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та скасування запису про державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 35494427 від 11.02.2020 на нежитлову будівлю кафе з магазином літ. «А-1» з господарською будівлею літ. «Б», загальною площею 257,7 кв.м, що розташована за названою вище адресою.

Близьких за змістом висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 19 серпня 2021 року у справі № 127/11110/19 (провадження № 61-7557св20).

За змістом статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» про самовільне зайняття земельної ділянки свідчить вчинення особою будь-якої дії, спрямованої на фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дії, які відповідно до закону є правомірними.

Згідно зі статтею 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Судом установлено, що нежитлова будівля кафе з магазином літ. «А-1», з господарською будівлею літ. «Б-1» загальною площею 257,7 кв.м побудовані на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети, та є об`єктами самочинного будівництва.

Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення будь-яких порушень його права власності, гарантованого статтею 41 Конституції України, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням володіння. При цьому право власності має захищатися лише при доведеності самого факту його порушення діями відповідача у створенні позивачеві перешкод щодо здійснення ним цього права із застосування наслідків, в тому числі і звільнення земельної ділянки від самовільно зведених споруд шляхом їх знесення чи усунення інших перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог прокурора в частині зобов`язання ОСОБА_2 повернути на користь територіальної громади в особі Малоданилівської селищної ради (об`єднана територіальна громада) Харківського району Харківської області зазначену вище земельну ділянку з одночасним приведенням її у придатний для використання стан шляхом демонтажу нежитлової будівлі кафе з магазином літ. «А-1», з господарською будівлею літ. «Б», загальною площею 257,7 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Такий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 25 листопада 2019 року у справі № 753/9171/15 (провадження № 61-19520св18).

На спростування доводів відповідача ОСОБА_2 щодо застосування строку позовної давності суд зазначає таке.

Власник земельної ділянки може вимагати, зокрема, усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою (частина друга статті 152 ЗК України).

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України).

Отже, зайняття земельної ділянки з порушенням ЗК України треба розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади. У такому разі позовну вимогу зобов`язати повернути земельну ділянку слід розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки. Власник земельної ділянки може вимагати усунення порушення його права власності на цю ділянку, зокрема, оспорюючи відповідні рішення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, договори або інші правочини, та вимагаючи повернути таку ділянку.

Суд зазначає, що усунення перешкод Малоданилівській селищній раді у здійсненні нею права користування та розпоряджання спірною земельною ділянкою переслідує легітимну мету контролю за використанням відповідного майна згідно із загальними інтересами, щоби таке використання відбувалося за цільовим призначенням. Важливість цих інтересів зумовлюється, зокрема, особливим статусом спірної земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду Харківською обласною прокуратурою сплачено судовий збір у розмірі 12313,54 грн, які підлягають стягненню на користь позивача з відповідачів.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 206, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву Керівника Дергачівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Малоданилівської селищної ради задовольнити повністю.

Визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку (кадастровий номер: :00:000:0372), загальною площею 0,1200 га, серія ЯЖ № 809287 від 13.11.2009, виданий на ім`я ОСОБА_1 , який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі № 74.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,12 га з кадастровим номером: :00:000:0372, який укладений 27.02.2013 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований у реєстрі за № 620, скасувавши його державну реєстрацію.

Скасувати реєстрацію декларації № ХК 44 від 31.01.2020 про готовність до експлуатації самочинно збудованого об`єкта, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області.

Скасувати запис про державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 35494427 від 11.02.2020 на нежитлову будівлю кафе з магазином літ. «А-1» з господарською будівлею літ. «Б», загальною площею 257,7 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_2 повернути на користь територіальної громади в особі Малоданилівської селищної ради (об`єднана територіальна громада) Харківського району Харківської області земельну ділянку площею 0,1200 га (кадастровий номер::00:000:0372), з одночасним приведенням її у придатний для використання стан шляхом демонтажу нежитлової будівлі кафе з магазином літ. «А-1», з господарською будівлею літ. «Б», загальною площею 257,7 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Державної архітектурно-будівельної інспекції України на користь Харківської обласної прокуратури судовий збір по 4104,51 грн (чотири тисячі сто чотири гривні 51 копійка) з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Дергачівська окружна прокуратура Харківської області, місцезнаходження: Харківська область, м. Дергачі, вул. 1-го Травня, 63 в інтересах держави в особі Малоданилівської селищної ради, , місцезнаходження: Харківська область, Харківський район, смт Мала Данилівка, вул. Ювілейна, буд. 5;

Відповідачі: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ; ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 ; Державна архітектурно-будівельна інспекція України, , місцезнаходження: м. Київ, Бульвар Лесі Українки, 26.

Повний текст рішення складено 09.12.2021.

Суддя І. М. Нечипоренко