Справа № 944/200/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2021 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючий суддя Едер П. Т.

секретар с/з Репета К. М.

з участю: представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , з участю третьої особи приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Цьолковської Ірини Степанівни про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

в с т а н о в и в:

15 лютого 2021 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова за підсудністю з Яворівського районного суду Львівської області надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , з участю третьої особи приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Цьолковської Ірини Степанівни про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Стислий виклад позицій сторін.

Обгрунтування позивача.

Позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Після його смерті спадкоємцями стали його сини: ОСОБА_2 (позивач) та ОСОБА_4 (відповідач).

У спадкову масу входять: квартира по АДРЕСА_1 , садово-дачний будинок загальною площею 59,5 кв. м., який знаходиться у АДРЕСА_2 , та відповідно земельна ділянка, на якій розташований будинок площею 0,0707га, будинок АДРЕСА_3 , площею 67,6 кв. м., гараж № НОМЕР_2 у гаражному кооперативі «Конвеєр» по вул. Шевченка, 367, гараж № НОМЕР_3 у тому ж кооперативі по АДРЕСА_4 .

На момент смерті батька ОСОБА_5 , у його квартирі по АДРЕСА_1 разом проживав його син ОСОБА_4 та користувався гаражем № НОМЕР_3 , що знаходиться у гаражному кооперативі «Солуки» що по АДРЕСА_4 .

Позивач зазначив, що він часто навідував батька, допомагав матеріально, брав участь в організації похорону, в тому числі і матеріалу.

Протягом останніх десяти років він проживав у садово-дачному будинку у АДРЕСА_2 .

Крім цього, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом» була заборонена робота всіх суб`єктів підприємницької діяльності, в тому числі і нотаріусів, і адвокатів не курсував громадський транспорт. Так як він проживав за межами м. Львова, а свого транспорту не мав, то відповідно, не міг нікуди добратися.

Зазначає, що з братом ОСОБА_4 перебуває у неприязних відносинах, не підтримує жодних відносин.

27.10.2020 він звернувся до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Цьолковської І. С. щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за Законом після смерті батька ОСОБА_5 . Нотаріус вказала позивачу про необхідність написання заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину та допомогла написати таку заяву. Крім того, повідомила позивача, що 17.04.2019 його батько ОСОБА_5 склав заповіт, який був посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Думою Г. М. та зареєстрований у реєстрі за № 2716.

Про існування заповіту, як зазначає позивач, йому нічого не було відомо. Ні його рідний брат ОСОБА_4 , ні приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Дума Г. М. про існування заповіту йому не повідомили.

Однак, приватний нотаріус Цьолковська І. С., в результаті розгляду його заяви, винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії на підставі ст. ст. 1270, 1272 ЦК України, у зв`язку з пропуском строку прийняття спадщини.

Крім того, зазначив, що приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Дума Г. М. не виконала обов`язку щодо повідомлення його про наявність заповіту та відкриття спадщини.

Враховуючи, що був оголошений суворий карантин, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом» та те, що він не проживав на момент смерті з батьком ОСОБА_5 , а з рідним братом ОСОБА_4 перебуває у неприязних відносинах та не спілкується, про наявність заповіту йому не було відомо, тому був позбавлений можливості подати заяву про прийняття спадщини у строк, передбачений ст. 1270 ЦК України.

Враховуючи викладене, просить суд ухвалити рішення, яким встановити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_2 терміном в один місяць.

Обгрунтування заперечень відповідача.

16.03.2021 на електронну адресу суду відповідачем ОСОБА_4 подано письмовий відзив на позовну заяву, у якому повністю заперечив позовні вимоги позивача, вважаючи їх безпідставними та необґрунтованими.

Відзив мотивує тим, що у позовній заяві позивач вказує майно, як таке, що входить до спадкової маси, однак деякі об`єкти із наведених позивачем ніколи не належали спадкодавцю, їхньому батькові, та не перебували у його власності.

Відповідач зазначає, що твердження позивача про те, що він часто відвідував батька та допомагав матеріально, не відповідає дійсності, так як останній перебував з батьком у неприязних стосунках.

Крім того, через постійні особисті проблеми, позивач часто змінював контактні телефони, тому зв`язок з ним був односторонній та майже відсутній.

Також, неправдивою є інформація про те, що позивач брав участь в організації похорону, в тому числі матеріально, він не лише не допомагав в організації похорону, а навіть не був на ньому присутній.

Щодо посилання позивача на Постанову Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом», то відповідач зазначив, що нотаріуси не є суб`єктами господарювання відповідно до Господарського кодексу України, а також не є учасниками на ринку товарів, вони виконують виключно делеговані державою функції, керуючись Конституцією України та законами. Саме тому вказана Постанова не стосується діяльності нотаріусів.

Твердження позивача про те, що з моменту запровадження карантину він був позбавлений можливості звернутися із заявою про прийняття спадщини, так як нотаріуси не працювали, не відповідає дійсності.

Крім того, посилання позивача на те, що не курсував громадський транспорт, а у зв`язку з відсутністю власного транспортного засобу позивач не міг нікуди добратися теж не відповідає дійсності, оскільки спадщина після смерті батька ОСОБА_5 відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовго до карантину, тобто, майже п`ять місяців до початку такого і в цей період позивач вільно пересувався та часто перебував у м. Львові.

Твердження позивача про те, що йому не було відомо про наявність заповіту, також не відповідає дійсності, так як позивач особисто возив батька до нотаріуса для складання заповіту.

Обов`язковою умовою задоволення позову є доведення того факту, що існуючі перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини створили спадкоємцеві об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для своєчасного прийняття спадщини.

Оскільки позивачем заявлені вимоги не підтверджені жодними доказами, є безпідставними та необґрунтованими, тому відповідач просить суд ухвалити рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

22.03.2021 на електронну адресу суду позивачем ОСОБА_2 подано заперечення на відзив, що аналогічні викладеній позовній заяві.

21.09.2021 на адресу суду відповідачем ОСОБА_4 подано письмові заперечення, що аналогічні, викладеному відзиві на позовну заяву.

Пояснення третьої особи.

Третьою особою у справі письмові пояснення по суті позовних вимог не подавались.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 08 лютого 2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального провадження (а.с.28).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 06 квітня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.53).

Фактичні обставини встановлені судом, зміст спірних правовідносин, оцінка доказів, норми права, що застосовані судом при розгляді спірних правовідносин та висновки суду.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 адвокат Чорнописька Н. М. надала пояснення, що аналогічні викладеному в позовній заяві, просила позов задовольнити (а.с.1-4).

Відповідач ОСОБА_4 та його представник адвокат Білецька О. Р. проти задоволення позовних вимог заперечили, просили відмовити у їх задоволенні.

Третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Цьолковська І. С. у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі.

У судовому засіданні, перевіркою доводів сторін і обставин справи та дослідженням письмових доказів встановлено наступне.

Спірні правовідносини виникли з приводу прийняття спадщини.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Матеріалами справи підтверджено, що згідно реєстраційного посвідчення, виданого 05.12.2001 Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, гараж № НОМЕР_2 , розташований по АДРЕСА_4 кооператив АГК «Конвеєр» зареєстрований в ідеальній частці в цілому за ОСОБА_5 на праві особистої власності на підставі договору купівлі-продажу гаража, посвідченого Другою Львівською держнотконторою 17.05.1995 в реєстрі за № 1-2873 та записано в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 210 (а. с. 5).

Згідно реєстраційного посвідчення, виданого 05.12.2001 Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, гараж № НОМЕР_3 , розташований по АДРЕСА_4 кооператив АГК «Конвеєр» зареєстрований в ідеальній частці в цілому за ОСОБА_6 на праві особистої власності на підставі договору купівлі-продажу гаражу, посвідченого Другою Львівською держнотконторою 28.04.1995 в реєстрі за № 3-1995 та записано в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 210 (а. с. 6).

Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ № 6576, ОСОБА_5 , що проживав у АДРЕСА_1 , на підставі рішення Виконавчого комітету Рясне-Руської сільської Ради народних депутатів від 20.08.1998 № 94, передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0707 га, розташовану на території Рясне-Руської сільської Ради народних депутатів для ведення садівництва (а. с. 11).

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), копія якого долучена до матеріалів справи (а. с. 3).

Сторони у справі (позивач та відповідач) є рідними братами.

Судом встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_4 10.10.2019 звернувся до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Цьолковської І. С. із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої 10.10.2019 приватним нотаріусом заведено спадкову справу № 23/2019 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , індекс справи 02-14.

Згідно матеріалів вказаної спадкової справи, на день смерті останнього залишилось спадкове майно: частка гаража № НОМЕР_3 в гаражному будівельному кооперативі «Конвеєр» по АДРЕСА_4 , яка належала дружині померлого ОСОБА_6 , після смерті якої ОСОБА_5 спадщину прийняв, але не оформив спадкових справ, та все інше майно, яке належало померлому на момент смерті.

Постановою приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Цьолковської І. С. від 11 грудня 2020 року № 117/02-31, позивачу ОСОБА_2 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії на підставі ст. ст. 1270, 1272 ЦК України, у зв`язку з пропуском строку прийняття спадщини.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях ;1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не відмовився від неї.

Відповідно до статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Отже, закон розрізняє факти, які свідчать про прийняття спадщини особою, яка на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем, та особою, яка на час відкриття спадщини не проживала (постійно не проживала) зі спадкодавцем.

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Крім цього, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, переглядаючи 6 червня 2018 року судові рішення у справі № 592/9058/17-ц (касаційне провадження № 61-200 св 18) вказав на те, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (ст. 15 ЦК України). Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Правила ч. 3 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

За змістом цієї статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахуванням доводів і заперечень учасників справи та її фактичних обставин.

Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин, при відсутності будь-яких перешкод і труднощів для подання заяви не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку.

У пункті 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 міститься роз`яснення, відповідно до якого судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини .

1) юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини;

2) необізнаність особи про наявність спадкового майна;

3) похилий вік;

4) непрацездатність;

5) незнання про існування заповіту;

6) встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину;

7) відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини;

8) несприятливі погодні умови.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 20 січня 2021 року №752/11156/18-ц, де зазначено, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та поряду прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, проживання у спадковому майні після відкриття спадщини, несприятливі погодні умови, тощо.

Як встановлено судом, позивач у визначений законом строк не звернуся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Свою причину невчасного звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини позивач мотивує тим, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом» була заборонена робота всіх суб`єктів підприємницької діяльності, в тому числі нотаріусів та адвокатів, не курсував громадський транспорт. Так як він проживав за межами м. Львова, а свого транспорту не мав, то відповідно, не міг нікуди доїхати.

Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Суд приходить висновку, що відсутні підстави, передбачені ст. 1272 ЦК України для визначення позивачу додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, оскільки позивачем не доведено наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали поданню заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк.

Суд не приймає до уваги посилання позивача щодо неможливості вчасно подати заяву нотаріусу через труднощі, пов`язані із введенням на території України обмежувальних карантинних заходів для запобігання поширенню пандемії COVID-19, оскільки на час дії карантину Нотаріальна палата України рекомендувала нотаріусам вчиняти лише невідкладні нотаріальні дії, пов`язані із пропуском передбачених законодавством строків, приймати громадян за попереднім записом, консультувати телефоном та он-лайн, тобто робота таких не була припиненою.

Крім того, спадщина після смерті ОСОБА_5 - батька сторін відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовго до початку карантину.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 11, 12, 13, 19, 23, 26, 34, 141, 209, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , з участю третьої особи приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Цьолковської Ірини Степанівни про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 .

Третя особа: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Цьолковська Ірина Степанівна, місцезнаходження: м. Львів, вул. Шептицьких, 40/1.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 09 грудня 2021 року.

Суддя П. Т. Едер