Справа 556/2457/21
Номер провадження 2/556/577/2021
У х в а л а

"09" грудня 2021 р. Володимирецький районний суд Рівненської області в особі судді Котик Л.О., вивчаючи матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Полицького закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Полицької сільської ради Вараського району Рівненської області про поновлення на роботі, скасування наказу про відсторонення від роботи та стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

До Володимирецького районного суду Рівненської області звернулася ОСОБА_1 з позовом до Полицького закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Полицької сільської ради Вараського району Рівненської області про поновлення на роботі, скасування наказу про відсторонення від роботи та стягнення коштів.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 07.12.2021, справу передано для розгляду судді Котик Л.О.

Дослідивши отримані матеріали позовної заяви, судом встановлені недоліки позовної заяви, які унеможливлюють відкриття провадження у справі та обумовлюють необхідність залишення позовної заяви без руху з наступних підстав .

Так, вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, суд повинен перевірити відповідність вимог, з якими заявник звертається до суду для захисту прав, а також дотримання правил підсудності та виконання вимог встановлених для форми, змісту позовної заяви.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Всупереч вказаним вимогам, позивачкою не додано до заяви документи, що підтверджують сплату судового збору, або документи, що підтверджують підстави звільнення її від сплати судового збору відповідно до закону.

При зверненні до суду ОСОБА_1 зазначила, що вона звільнена від сплати судового збору, посилаючись на пункт 1 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" відповідно до якого від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» .

Згідно ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», передбачено, що суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» закріплено перелік осіб, які звільнені від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях. Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 вказаного Закону від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду в справі № 728/2955/18 від 10 січня 2019 року, де зазначено, що починаючи з 01 вересня 2015 року позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позовів про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Як слідує із змісту позовної заяви, наведених позивачем мотивів та додатків до позову, останнім оспорюється наказ відповідача №252-К від 08.11.2021 «Про відсторонення від роботи», згідно якого ОСОБА_1 відсторонено від роботи з 08.11.2021, тимчасово, до моменту надання документа, який підтвердить профілактичне щеплення від COVID-19 або довідку абсолютні протипоказання до профілактичних щеплень, але не більше, ніж до закінчення дії каратнтину, встановленого Кабінетом Міністрів України, без збереження заробітної плати, тобто ним фактично порушується питання про допуск до виконання своїх трудових обов`язків, адже позивачку не було звільнено із займаної ним посади, а лише відсторонено.

Разом з тим, поняття відсторонення від роботи і звільнення з роботи згідно положень чинного Кодексу законів про працю України не є ідентичними, оскільки поновлення на попередній роботі можливе лише в разі визнання незаконним звільнення працівника або переведення його на іншу роботу (що передбачає остаточне припинення попередніх трудових обов`язків працівником та отримання ним винагороди (заробітної плати) за виконану роботу) на відміну від відсторонення, яке передбачає лише тимчасове припинення виконання працівником трудових обов`язків без позбавлення займаної посади, та поновлення виконання працівником попередніх трудових обов`язків на займаній посаді після припинення обставин, що слугували причинами відсторонення.

Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Натомість, використання позивачем певної назви матеріально-правової вимоги не змінює дійсної суті вимоги та не може слугувати підставою для застосування пільги щодо сплати судового збору, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Що стосується позовної вимоги про стягнення невиплаченої заробітної плати, судом встановлено.

Згідно з частиною 1 статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до частини 5 статті 97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Із положень приписів ст. 94, 116, 117 КЗпП України та ст. 1,2 Закону України від 24 березня 1995 року №108/95-ВР «Про оплату праці», середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року у справі №910/4518/16 дійшла висновку, що пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Тобто, середній заробіток за час вимушеного прогулу не підпадає під категорію пільг при сплаті судового збору за п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати.

Також в своїй постанові від 27.04.2021 у справі № 182/729/17 Верховний Суд висловив думку про те, що згідно з частиною першою статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

У випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, встановленими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 (зі змінами, несеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 1995 року №348).

Позивачка до матеріалів позовної заяви не долучила довідку по доходи для визначення стягнення середнього заробітку у випадку задоволення позовних вимог. Не зазначено ціни позову.

Отже, оскільки предметом цього позову є оскарження наказу про відсторонення позивача від роботи, яке по своїй суті є призупиненням виконання ним своїх трудових обов`язків, а не звільненням із займаної посади/роботи/професії, що мало б наслідком вирішення питання про поновлення на роботі такого працівника, та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з відстороненням від роботи, а не стягнення заробітної плати,тому її доводи щодо наявності пільг при зверненні до суду із зазначеними у позовній заяві вимогами з підстав, наведених у позові, судом до уваги не беруться.

Таким чином, при відсутності у позовній заяві та матеріалах позову відомостей про наявність інших пільг при зверненні до суду, позивач має сплатити судовий збір на загальних підставах та надати до суду розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік» визначено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня - 2270 гривень.

Як вбачається з позовної заяви, прохальна її частина має одночасно вимогу майнового характеру та вимогу немайнового характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору складає 0,4 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 908,00 грн.

Також п.1 ч.3 ст. 4 Закону №3674-VI визначено, що за подання до позовної заяви майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» , за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Суд зазначає, що позовна заява містить вимогу немайнового характеру: визнати протиправним та скасувати наказ №252-К від 08.11.2021 «Про відсторонення від роботи», за яку слід сплатити судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Також, позовна заява містить вимогу майнового характеру: стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу. При цьому, розмір, в якому слід стягнути середній заробіток, не визначено, оскільки такий підлягає встановленню в процесі розгляду справи. Тому, на разі сплаті підлягає судовий збір в мінімальному розмірі - 908,00 грн.

А тому, в даному випадку розмір судового збору, який необхідно сплатити за подання цієї позовної заяви становить 1816,00 грн (908,00 грн. + 908,00 грн).

А як зазначено в ч. 1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне позовну заяву ОСОБА_1 до Полицького закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Полицької сільської ради Вараського району Рівненської області про поновлення на роботі, скасування наказу про відсторонення від роботи та стягнення коштів, залишити без руху, надавши позивачці строк для усунення вказаних недоліків.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.175, 177, 185, ЦПК України, суддя, -

постановив:

Залишити позовну заяву ОСОБА_1 до Полицького закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Полицької сільської ради Вараського району Рівненської області про поновлення на роботі, скасування наказу про відсторонення від роботи та стягнення коштів, без руху.

Встановити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків в позовній заяві про визнання незаконним та скасувати наказ про відсторонення від роботи, допустити до роботи та стягнення коштів, який не може перевищувати десяти днів з часу отримання даної ухвали.

Судовий збір, за подання позовної заяви, необхідно сплатити на рахунок отримувача № рахунку (ІВАN): UA0017503 , отримувач коштів: ГУК у Рівн.обл/отг Володимир/22030101 , код отримувача , Код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу: - судовий збір за подання позовної заяви в сумі 1816,00 грн.

Роз`яснити позивачці, що згідно п.1 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за позовною заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Ухвала набирає законної сили з часу її підписання.

Суддя: Котик Л.О.