Справа № 541/1833/20
Провадження №2/541/111/2021
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 лютого 2021 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої, судді Куцин В. М.,

секретаря судових засідань Євдокимової Н. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Савинцівської сільської ради Миргородського району Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок, треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Смага Лариса Михайлівна,

В С Т А Н О В И В:

23 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Савинцівської сільської ради Миргородського району Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок, треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Смага Лариса Михайлівна.

Просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Мотивуючи позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Савинці Миргородського району помер її батько ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 перебував в зареєстрованому шлюбі з матір`ю ОСОБА_5 .

Під час спільного перебування в зареєстрованому шлюбі та спільного проживання ними був куплений на ім`я ОСОБА_4 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до договору купівлі-продажу будинку від 13.04.1967 посвідченого виконкомом Савинцівської сільської ради, договір зареєстровано в Книзі для запису нотаріальних дій під №2 виконкому Савинцівської сільської ради.

В будинку батько і мати проживали вдвох до того, як ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати ОСОБА_5 , після якої все її майно залишилось за батьком, так як діти не претендували на спадщину.

ОСОБА_4 був зареєстрований і проживав в будинку, один, згідно довідки №244 від Савинцівської сільської ради.

21.05.2008. ОСОБА_4 склав заповіт, за яким все своє майно заповів позивачу ОСОБА_1 .

Спадкове майно після смерті ОСОБА_4 складається з: житлового будинку АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та земельної ділянки площею 1,8146 га, кадастровий номер :00:005:0144, розташованої на території Савинцівської сільської ради Миргородського району.

Брат ОСОБА_2 і сестра ОСОБА_3 на спадкове майно після смерті батька ОСОБА_4 не претендують.

Позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину на частину майна, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за заповітом посвідченого приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Смагою Л.М. від 06.07.2020 на земельну ділянку площею 1,8146 га., кадастровий номер :00:005:0144.

Постановою приватного нотаріуса Смага Л.М. від 15.07.2020 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок за відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок.

В зв`язку з вищевикладеним, позивач змушена подати позов до суду про визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок.

Відповідно до ухвали судді від 25 вересня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання .

Ухвалою суду від 14 грудня 2020 року підготовче провадження по справі закрите та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явилася, направила заяву, просила розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримала (а.с. 88)

Представник відповідача Савинцівської сільської ради в судове засідання не з`явився, в раніше поданій заяві просив задовольнити позовні вимоги та проводити розгляд справи без участі представника (а.с. 67).

Треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, направили заяву про розгляду справи у їх відсутність, не заперечували проти задоволення позову (а.с.89,90).

Приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Смага Лариса Михайлівна в судове засідання не з`явилася, направила заяву в якій просила проводити розгляд справи у її відсутність (а.с. 84).

Дослідивши матеріали справи, суд встановив.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Савинці Миргородського району Полтавської області помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 02.01.2020(а.с. 21).

ОСОБА_4 був батьком позивача ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_6 виданого повторно ІНФОРМАЦІЯ_4 , де в графі батько зазначений ОСОБА_4 , свідоцтвом про укладення шлюбу від 18.02.1978 між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , відповідно до якого ОСОБА_6 змінила прізвище з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 » (а.с. 4,8).

Крім ОСОБА_1 спадкоємцями є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 11 зворот, 12).

Дружина ОСОБА_4 , мати позивача, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 15.07.2019 (а.с.14).

Відповідно до договору купівлі-продажу будинку, розташованого в сільській місцевості від 13.04.1967 посвідченого виконкомом Савинцівської сільської ради, зареєстрованого в Книзі для запису нотаріальних дій під №2 виконкому Савинцівської сільської ради, ОСОБА_4 купив житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10,48)

Згідно свідоцтва на підставі рішення загальних зборів колгоспників колгоспу «Бідьшовик» згідно запису в колгоспній земельній шнуровій книзі №589 ОСОБА_4 надана земельна ділянка площею 0,25 га., для забудови. Забудова ділянки дозволена рішенням Миргородської районної ради депутатів трудящих від 28.11.1968 №445 (а.с.11).

Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 житловий будинок та господарські споруди збудовані до 1992 року (а.с. 26,30).

21 травня 2008 року ОСОБА_4 склав заповіт, за яким все своє майно заповів позивачу ОСОБА_1 (а.с. 13).

Позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину на частину майна, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за заповітом посвідченого приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Смагою Л.М. від 06.07.2020 на земельну ділянку площею 1,8146 га., кадастровий номер :00:005:0144 (а.с.22,23).

Постановою приватного нотаріуса Смага Л.М. від 15.07.2020 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок за відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок (а.с. 24).

Згідно довідки ДКП «Миргородтехінвентаризація» від 27.08.2019 станом на 31.12.2012 право власності на житловий будинок, що розташований за адресою : АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с. 20).

Відповідно до довідки від 04.09.2020, виданої Савинцівською сільською радою Миргородського району Полтавської області, ОСОБА_4 на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 один (а.с. 31).

Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли цивільні правовідносини щодо спадкування, зокрема, щодо спадкування за законом, які регламентують порядок набуття права власності на спадкове майно.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_4 був власником житлового будинку, що розташований за адресою : АДРЕСА_1 . Вказаний факт підтверджується доказами, дослідженими судом, зокрема: договором купівлі-продажу будинку, розташованого в сільській місцевості від 13.04.1967 посвідченого виконкомом Савинцівської сільської ради, зареєстрованого в Книзі для запису нотаріальних дій під №2 виконкому Савинцівської сільської ради, відповідно до якого ОСОБА_4 купив житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ; свідоцтва на підставі рішення загальних зборів колгоспників колгоспу «Бідьшовик» згідно запису в колгоспній земельній шнуровій книзі №589, яким ОСОБА_4 надана земельна ділянка площею 0,25 га., для забудови. Забудова ділянки дозволена рішенням Миргородської районної ради депутатів трудящих від 28.11.1968 №445 (а.с. 10,11,48).

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регламентують порядок набуття права власності на спадкове майно, зокрема, за законом, і регулюються Конституцією України, ЦК України та ЦПК України.

Так, згідно із ст.ст.41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Відповідно до ст.16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Тобто, за змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права.

Статтею 25 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність особи припиняється у зв`язку з її смертю, тобто померла особа не може мати майна на праві власності.

Статтями 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1223, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України встановлено загальні положення про право власності, порядок її набуття та припинення права власності, в тому числі, в порядку спадкування.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.3 ст.1223, ч.1 ст.1220 ЦК України).

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04.10.1991 № 7, право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

5 серпня 1992 року вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» (втратила чинність). Тобто до 5 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності.

Оскільки відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 житловий будинок та господарські споруди збудовані до 1992 року, тому вони не є самочинним будівництвом.

Враховуючи перевірені у судовому засіданні докази, суд вважає, що факт належності спадкодавцю ОСОБА_4 на праві власності житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами підтверджений, а тому зазначений будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами входить до складу спадщини після його смерті.

Позивач є спадкоємцем по заповіту майна, яке належало померлому батьку ОСОБА_4 , вчинила дії по прийняттю спадщини, інші діти померлого ОСОБА_4 відмовилися від прийняття спадщини, тому ОСОБА_1 набула право на це майно в порядку спадкування. Це право відповідачем не оспорюється, а отже підстав для визнання спадщини відумерлою немає.

Оскільки право позивача на оформлення її спадкових прав на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами померлого ОСОБА_4 порушено, то воно підлягає судовому захисту.

Позовні вимоги позивача не суперечить закону та не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позов підлягає до задоволення.

В зв`язку з задоволенням позову, судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, виходячи з роз`яснень п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства про розгляді справ у суді першої інстанції», де вказано, що витрати на оплату судового збору в повному обсязі покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки.

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1217, 1268 ЦК України, ст. ст. 5,10, 12, 13, 263, 264, 265, 266, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженкою с. Савинці, Миргородського району, Полтавської області, право власності в порядку спадкування за заповітом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п.п. 15.5 п.п. 15 п. 1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженка с. Савинці, Миргородського району, Полтавської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_3 .

Савинцівська сільська рада Миргородського району Полтавської області, місцезнаходження: вул. Миру, 86, с. Савинці, Миргородський район, Полтавська область, .

ОСОБА_3 , адреса проживання: АДРЕСА_3 , ронкпп не встановлено.

ОСОБА_2 адреса проживання: АДРЕСА_4 , рнокпп не встановлено.

Приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Смага Лариса Михайлівна , місцезнаходження: вул. Гоголя, 64, оф.3 м. Миргород.

Повне судове рішення складене 12 лютого 2021 року.

Суддя: В. М. Куцин