Справа № 219/6796/21
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.12.2021 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області
у складі судді Хомченко Л.І.
секретар Халаджи А.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Бахмут цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання біржового контракту договору купівлі продажу будинку дійсним .
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те ,що згідно договору купівлі продажу 127-Н, який було укладено Донецькою Товарною біржою від 04.04.2000 року, ОСОБА_2 придбала у ОСОБА_3 житловий будинок АДРЕСА_1 .
Відповідно до вимог пп 4.2. п.4 угоди, цей договір було зареєстровано в Артемівському БТІ, про що мається відмітка на біржовому контракті.
Сторонами під час укладання біржового контракту були дотримані усі істотні умови договору купівлі-продажу, однак відповідач (особа, яка продала квартиру) у зв`язку із зайнятістю, ухилялася від укладання договору купівлі-продажу у нотаріальній формі, при цьому посилаючись на пп 1.7. п.1 договору ,де зазначено, що угода, зареєстрована на біржі, не потребує нотаріального посвідчення. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі (Закон України про товарну біржу № 1956-ХІІ від 10.12.1991р. розділ VI, стаття 15).
Відповідно до ст. 227 ЦК УРСР (в ред. 1963 р.), який діяв на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).
Згідно ч. 2 ст.47 ЦК УРСР ( в ред. 1963 р.), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому випадку наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Відповідно до п. 4 постанови Пленуму ВСУ УРСР від 28.04.1978 р. № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними,, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема ,договори довічного утримання, купівлі-продажу (в тому числі при придбанні на біржових торгах) міни, або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини, дарування іншого майна на суму понад 500 крб. і валютних цінностей на суму понад 50 крб.
Якщо така угода виконана повністю або частково однією із сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд, на підставі ч.2 ст. 47 ЦК УРСР, за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Однак, це правило не може бути застосоване, якщо сторонами не досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності, передбачені законом, обмеження. Просив визнати дійсним біржовий контракт № 127-Н від 04.04.2000 року , який укладено ОСОБА_4 , а саме договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 та який було укладено між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Позивач та представник позивача до судового засідання не з`явились ,про час та дату розгляду справи їх було повідомлено належним чином ,представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність .
Відповідач до судового засідання не з`явився ,про час та дату розгляду справи його було повідомлено належним чином .
Дослідив матеріали справи , суд встановив наступні обставини .
Згідно договору купівлі продажу 127-Н, який було укладено Донецькою Товарною біржою від 04.04.2000 року, ОСОБА_2 придбала у ОСОБА_3 житловий будинок АДРЕСА_1 .
Відповідно до вимог пп 4.2. п.4 угоди, цей договір було зареєстровано в Артемівському БТІ, про, що мається відмітка на біржовому контракті.
Сторонами під час укладання біржового контракту були дотримані усі істотні умови договору купівлі-продажу, однак, відповідач (особа , яка продала квартиру) у зв`язку із зайнятістю, ухилялася від укладання договору купівлі-продажу у нотаріальній формі, при цьому посилаючись на пп 1.7. п.1 договору, де зазначено, що угода, зареєстрована на біржі, не потребує нотаріального посвідчення. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі (Закон України про товарну біржу № 1956-ХІІ від 10.12.1991р. розділ VI, стаття 15).
Відповідно до ст. 227 ЦК УРСР (в ред. 1963 р.), який діяв на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору, (стаття 47 цього Кодексу).
Згідно ч. 2 ст.47 ЦК УРСР ( в ред. 1963 р.), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому випадку наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Відповідно до п. 4 постанови Пленуму ВСУ УРСР від 28.04.1978 р. № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними,, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання, купівлі-продажу, (в тому числі при придбанні на біржових торгах) , міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини, дарування іншого майна на суму понад 500 крб. і валютних цінностей на суму понад 50 крб.
Якщо така угода виконана повністю або частково однією із сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч.2 ст. 47 ЦК УРСР, за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Однак, це правило не може бути застосоване, якщо сторонами не досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.
Відповідно до ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
За змістом ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні і суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
За таких обставин суд приходить до висновку ,що позовні вимоги слід задовольнити, так як вони знайшли своє підтвердження доказами у судовому засіданні ,та обґрунтовані вимогами діючого законодавства .
Керуючись ст.ст.1,2,4,8,10,15,60, 1216, 1217, 1261, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст.47,48,227 ЦК України (в редакції 1963 р.), ч.2 ст.15 ЗУ «Про товарну біржу»,-
Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання біржового контракту договору купівлі продажу будинку дійсним задовольнити.
Визнати дійсним біржовий контракт № 127-Н від 04.04.2000 року, який укладено ОСОБА_4 , а саме договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 та який було укладено між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом ,що його усхвалив за заявою відповідача поданою протягом 30 днів з дня його проголошення .

Суддя Л.І. Хомченко