Справа № 342/1228/21
Провадження № 2/342/745/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

з участю: секретаря судового засідання Матієк І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , яка проживає по АДРЕСА_1 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , який проживає по АДРЕСА_2 , та просить визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно свідоцтва про право приватної власності на домоволодіння від 22.01.1990 право власності на житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 належав колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_3 .

Відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів №9487 від 05.10.2020, згідно архівних даних ОКП «Коломийське МБТІ», право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 , було зареєстроване за ОСОБА_3 , як головою колгоспному двору.

Для будівництва та обслуговування житлового будинку була виділена земельна ділянка площею 0,06 га, що доводиться довікою Раковецького старостинського округу №102 від 12.03.2021.

У відповідності до технічного паспорта, виготовленого ОКП «Коломийське МБТІ» житлове господарство складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А», загальною площею 59,2 кв.м, житловою площею 36,8 кв.м, літньої кухні, стодоли, двох сараїв, двох погребів, вбиральні, криниці та огорожі. Будівництво житлового будинку здійснено у 1958 році.

Згідно звіту про оцінку майна ЕТВО «Придністров`я» ринкова вартість житлового господарства по АДРЕСА_1 становить 71040 грн. За результатами проведення технічного обстеження житлового будинку встановлено його відповідність вимогам надійності та можливість безпечної експлуатації.

Голова колгоспного двору ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 25.09.2002 року, актовий запис №22.

28 березня 2000 року ОСОБА_3 на випадок своєї смерті оформив заповіт, яким жилий будинок з надвірними спорудами в с.Семенівка, земельну ділянку, майновий та земельний паї, цінні папери, та все інше рухоме і нерухоме майно, що буде належати йому на день смерті, розпорядив ОСОБА_2 . Заповіт посвідчений секретарем Раковецької сільської ради 28.03.2000 року та зареєстрований у реєстрі за №39. Заповіт ніким не оскаржувався та не скасовувався.

ОСОБА_2 не зміг отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на будинок, через реєстрацію спадкового житлового господарства як колгоспного двору без визначення часток його членів. Рішенням Городенківського районного суду від 03.08.2021 позов ОСОБА_2 задоволено частково та визнано за ним право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 . У описовій частині рішення визначено, що оскільки спадкове житлове господарство згідно свідоцтва про право власності на нього є колгоспним двором, то частки його членів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були зареєстровані та проживали у господарстві станом на 15.04.1991 року, є рівними. ОСОБА_2 на підставі заповіту успадкував належну ОСОБА_3 половину житлового будинку. Із копії спадкової справи №331/2020 наданої суду Городенківською районного державною нотаріальною конторою вбачається, що спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є позивач, як її донька.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 від 08.04.2010 року, актовий запис №4. Заповітного розпорядження на випадок своєї смерті вона не залишила.

Позивач прийняла спадщину як спадкоємець першої черги за законом, подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Однак державний нотаріус своєю постановою від 06.10.2021 відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину через реєстрацію житлового господарства як колгоспного двору без визначення часток.

Спадкодавець ОСОБА_4 є матір`ю позивача, після її смерті ОСОБА_1 фактично вступила в управління спадщиною подала заяву про прийняття спадщини та успадкувала частину майна, користується спадковим майном на власний розсуд, проживає у житловому будинку, обробляє земельну ділянку, виготовила технічну документацію за власні кошти, тобто своїми діями фактично прийняла спадщину, однак оформити свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не може через реєстрацію житлового господарства як колгоспного двору. Досудове врегулювання спору в даному випадку неможливе.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 разом із позовною заявою подала до суду заяву, в якій просила судовий розгляд справи проводити без її участі, позов підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі; позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує щодо визнання за позивачем права власності на Ѕ частину житлового господарства по АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Ч.3 ст.211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Копією свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння від 22 січня 1990 року, виданого виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення цього ж виконкому № 247 від 13 грудня 1989 року, стверджено, що в цілому домоволодіння, що складається із житлового будинку, службових будівель і споруд, розташованих в АДРЕСА_1 , дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3 . Даний жилий будинок (домоволодіння) зареєстрований в Коломийському бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за колгоспним двором, головою якого в цілому єОСОБА_3 та записаний в реєстрову книгу за реєстровим № 38 від 22.01.1990.

Згідно копії виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Вих. № 9487 від 05.10.2020, право власності на житловий будинок, будівлі та споруди в АДРЕСА_1 згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. зареєстровано в Коломийському МБТІ в реєстровій книзі під реєстровим № 38 згідно свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Городенківської районної Ради 22.01.1990 р. на підставі рішення цього ж виконкому № 247 від 13.12.1989 р. (форма приватна) за ОСОБА_3 (голова колгоспного двору).

Випискою із по господарської книги № 7, виданою Раковецьким старостинським округом стверджується, що господарство в АДРЕСА_1 це колишній колгоспний двір, рік побудови будинку 1958 р., головою господарства був ОСОБА_3 , 1926 р.н., після його смерті головою господарства стала його дружина ОСОБА_4 .

Із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 268856812 від 03.08.2021 вбачається, що відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на житловий будинок АДРЕСА_1 , відсутні.

З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , виготовленого 06.10.2020 встановлено, що житловий будинок споруджено в 1958 р., господарські будівлі та споруди в 1958 та 1991 роках.Копія висновку про вартість майна, складеного ЕТВО «Придністров`я» стверджує, що ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 станом на 19.03.2021 становить 71040 грн.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Площа земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1 становить 0,06 га, що доводиться довідкою № 102, виданою 12 березня 2021 року Раковецьким старостинським округом Городенківської міської ради.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

У зв`язку із набранням чинності Закону України «Про власність», з 15 квітня 1991 року колгоспні двори припинили своє існування, а правовідносини щодо майна колгоспного двору змінилися, оскільки належне на праві сумісної власності майно колгоспного двору трансформувалося у спільну часткову власність колишніх членів колгоспного двору.

За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Отже, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Цими Вказівками передбачено, що визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі, відомостей щодо членів та майна колгоспного двору було покладено на сільські ради. Суспільна група господарства визначалась сільською радою залежно від роду занять голови господарства (сім`ї).

Колгоспні двори, виникнення та існування яких пов`язувалося зі спільним вкладом у створення даного майна членами колгоспного двору, належали до спільної сумісної власності членів колгоспного двору.

Станом на 15.04.1991 в господарстві в АДРЕСА_1 були зареєстровані: ОСОБА_3 , 1926 р.н., голова господарства; ОСОБА_4 , 1928 р.н., дружина, що стверджено довідкою №784 від 09.10.2020, виданою виконавчим комітетом Раковецької сільської ради.

Судом встановлено, що колишнім членам колгоспного двору ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належало по 1/2 частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті «г» пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила статті 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Голова колгоспного двору (член колгоспного двору) ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Семенівка Городенківського району Івано-Франківської області, запис за № 22 від 25.09.2002 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 25.09.2002 року Раковецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 03 серпня 2021 року по справі № 342/358/21 (провадження № 2/342/416/2021), яке набрало законної сили 03.09.2021, визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 .

Член колишнього колгоспного двору ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Семенівка Городенківського району Івано-Франківської області, запис за №4 від 08.04.2010, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 08.04.2010 року Раковецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядуваннязаяви про прийняття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України.

Копією довідки № 738, виданою 23.09.2020 виконавчим комітетом Раковецької сільської ради підтверджується, що на час смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 а/з № 4 в господарстві в АДРЕСА_1 були зареєстровані: голова господарства ОСОБА_4 , 1928 р.н., дочка ОСОБА_1 .

Те, щоОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є дочкою ОСОБА_4 стверджується копіями:

-свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 , виданого 29.01.1967, з якого слідує, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є дочкою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , актовий запис № 5 від 29.01.1967;

-свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_4 , виданого 20.05.1989, де зазначено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 після укладення шлюбу 20.05.1989 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 присвоєно прізвище « ОСОБА_6 », запис за № 8 від 20.05.1989.

Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом спадкодавця ОСОБА_4 є її дочка ОСОБА_1 (позивач), яка прийняла спадщину після смерті матері, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Із копії спадкової справи № 331/2020, наданої суду Городенківською районною державною нотаріальною конторою вбачається, що спадкоємець першої черги за законом ОСОБА_1 (позивач) прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , так як вона проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та 02.10.2020 подала до нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Копією Витягу № 61915354 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 02.10.2020 Городенківською районною державною нотаріальною конторою підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 66514348 (номер у нотаріуса 331/2020), спадкодавець ОСОБА_4 .

ОСОБА_1 06.10.2021 державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори Капріян С.В. видано 2 (два) свідоцтва про право на спадщину за законом, що зареєстроване в реєстрі за № 1395, №1396 на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,3763 га, 0,2511 га, що належали спадкодавцю ОСОБА_4 . Дані свідоцтва про право на спадщину зареєстровані в Спадковому реєстрі за № 68431325, № 68431328.

До складу спадщини ОСОБА_4 входить 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору.

Однак, Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори від 06 жовтня 2021 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , на житловий будинок АДРЕСА_1 . Причиною відмови є те, що вищезгадане господарство відносилось до колгоспного двору, кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15 квітня 1991 року, належить відповідна частка житлового будинку, проте частки в спадковому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені. За життя ОСОБА_4 не було визначено розмір її частки в житловому будинку.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На даний час в господарстві в АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_1 , 1967 р.н., що доводиться копією довідки № 101 від 12.03.2021, виданою Раковецьким старостинським округом.

Позивач, як спадкоємець першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_4 фактично стала власником Ѕ частинижитлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 , користується ними. Однак, через його реєстрацію як колгоспного двору немає можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Статтею 328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, також не встановлено неправомірності набуття позивачем права власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 , визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню, при визнанні їх відповідачем.

При винесенні рішення судом враховується те, що відповідно до вимог Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області.

На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1261, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 206, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Місце проживання позивача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 .

Місце проживання відповідача ОСОБА_2 - АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 .

Судове рішення складене 09.12.2021.

Суддя: Федів Л. М.