Єдиний унікальний номер судової справи: 487/4873/20
Номер провадження № 22-ц/812/320/21 Суддя - доповідач апеляційного суду: Крамаренко Т.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2021 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів - Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,

із секретарем судового засідання - Біляєвою В.М.,

за участю: позивачки - ОСОБА_1 її представника - ОСОБА_2 , представників відповідачів - ОСОБА_3 , Єгорова Б.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 грудня 2020 року, постановлену під головуванням судді Бобрової І.В. о 14- 59 год. в приміщенні того ж суду за заявою адвоката Немерцалової С.В. про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики,

в с т а н о в и л а:

31 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в якому просила стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на її користь заборгованість за договором позики від 07 березня 2018 року, у загальному розмірі 377 906,79 доларів США, з яких: 370 000 доларів США - заборгованість за договором позики; 1 581,32 доларів США - три відсотки річних; 6 325,47 доларів США - пеня за прострочення сплати основної заборгованості та судовий збір у розмірі 10 510,00 грн.

Позов мотивовано тим, що 07 березня 2018 року між нею та ОСОБА_4 , в присутності двох свідків, було укладено договір позики. Згідно даного договору ОСОБА_1 передала ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 370 000 доларів США, які останній зобов`язався повернути, в повному розмірі, в строк до 01 липня 2020 року. Місцем виконання договору зазначено АДРЕСА_1 .

Укладення договору позики та передача грошових коштів ОСОБА_4 відбулося в період шлюбу з відповідачкою ОСОБА_5 , яка є його дружиною та повністю обізнана щодо вказаного договору, отже, зазначений договір укладено в інтересах сім`ї, а грошові кошти, одержані за цим договором, використані теж в інтересах сім`ї.

Посилаючись на те, що відповідачі є солідарними боржниками за вказаним договором позики, взяті в борг кошти до цього часу не повернуті, позивачка просила про задоволення позову.

Одночасно ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт та оголосити заборону відчуження рухомого та нерухомого майна, належного ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в межах ціни позову.

Необхідність застосування заходів забезпечення позову ОСОБА_1 обґрунтовувала тим, що є ризик того, що до ухвалення рішення по суті у даній справі, відповідачі можуть відчужити майно, наслідком чого буде настання потенційних труднощів у подальшому виконання судового рішення.

Зазначала, що ОСОБА_5 , згідно поданої до НАЗК декларації, є власником квартири АДРЕСА_2 , в якій вона мешкає разом з ОСОБА_4 , а також іншого майна, яке розташоване як в м. Миколаєві, так і за його межами, зокрема за кордоном, оскільки ціна позову перевищує вартість належного відповідачам рухомого та нерухомого майна, а відтак є співмірною із заявленими вимогами, просила вжити заходи забезпечення позову.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 01 вересня 2020 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в межах ціни позову в розмірі 10324413,50 грн., та заборонено його відчуження.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 25 листопада 2020 року вказану ухвалу суду змінено. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково. Вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_4 в межах ціни позову та відповідно вартості майна, а саме: квартиру загальною площею 68 кв.м, розташовану в АДРЕСА_3 , зареєстровану в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 1. Вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на наступне майно, що належить ОСОБА_5 в межах ціни позову та відповідно вартості майна, а саме: земельну ділянку площею 0.0325 га з кадастровим номером :04:023:0015 для ведення особистого селянського господарства зареєстровану в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 103; житловий будинок, розташований в АДРЕСА_4 зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 103; земельну ділянку площею 0,1 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану в АДРЕСА_4 , зареєстровану в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 103; квартиру загальною площею 77,7 кв.м., розташовану в АДРЕСА_5 , зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 000; квартиру загальною площею 30.7 кв.м., розташовану в АДРЕСА_6 , зареєстровану в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 01; Ѕ частину нежитлових приміщень, розташованих в житловому будинку літ.А-6, загальною площею 134.4 кв.м, в АДРЕСА_7 , зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 01; квартиру загальною площею 48,2 кв.м, розташовану в АДРЕСА_8 , зареєстровану в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 3291179. Зобов`язано ОСОБА_1 в порядку зустрічного забезпечення протягом 10 днів з дня постановлення даної ухвали внести на депозитний рахунок Миколаївського апеляційного суду грошові кошти у розмірі 6 580 150 грн. та надати суду першої інстанції, який розглядає дану справу документи що підтверджують надання зустрічного забезпечення.

08 грудня 2020 року адвокат Немерцалова С.В. звернулась до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, в якій просила ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 01 вересня 2020 року, яка була змінена постановою Миколаївського апеляційного суду від 25 листопада 2020 року скасувати. Скасувати заходи забезпечення позову шляхом зняття арешту з майна, що належить ОСОБА_5 , а саме: земельну ділянку площею 0.0325 га з кадастровим номером :04:023:0015 для ведення особистого селянського господарства зареєстровану в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 103; житловий будинок, розташований в АДРЕСА_4 зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 103; земельну ділянку площею 0,1 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану в АДРЕСА_4 , зареєстровану в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 103; квартиру загальною площею 77,7 кв.м., розташовану в АДРЕСА_5 , зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 000; квартиру загальною площею 30.7 кв.м., розташовану в АДРЕСА_6 , зареєстровану в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 01; Ѕ частину нежитлових приміщень, розташованих в житловому будинку літ.А-6, загальною площею 134.4 кв.м, в АДРЕСА_7 , зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 01; квартиру загальною площею 48,2 кв.м, розташовану в АДРЕСА_8 , зареєстровану в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 3291179. Скасувати заходи забезпечення позову шляхом зняття арешту з майна, що належить ОСОБА_4 , а саме: квартиру загальною площею 68 кв.м, розташовану в АДРЕСА_3 , зареєстровану в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 1.

Заява мотивована тим, що відповідно до постанови Миколаївського апеляційного суду від 25 листопада 2020 року ОСОБА_1 зобов`язано в порядку зустрічного забезпечення протягом 10 днів з дня постановлення даної ухвали внести на депозитний рахунок Миколаївського апеляційного суду грошові кошти у розмірі 6 580 150 грн. та надати суду першої інстанції, який розглядає дану справу документи що підтверджують надання зустрічного забезпечення. Оскільки постанова Миколаївського апеляційного суду постановлена 25 листопада 2020 року, строк на внесення грошових коштів настав 05 грудня 2020 року, з урахуванням того, що цей день є вихідним (субота), то останнім днем строку було 07 грудня 2020 року. Враховуючи те, що позивачкою не надано до суду протягом визначеного строку документів, що підтверджують надання зустрічного забезпечення, на думку представника відповідачів є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 грудня 2020 року заяву адвоката Немерцалової С.В. про скасування заходів забезпечення позову задоволено. Вжиті заходи забезпечення позову зазначені в ухвалі Заводського районного суду м. Миколаєва від 01 вересня 2020 року, змінену постановою Миколаївського апеляційного суду від 25 листопада 2020 року скасовано. Знято арешт накладений на належне ОСОБА_4 майно, а саме: квартиру загальною площею 68 кв.м, розташовану в АДРЕСА_3 , зареєстровану в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 1; майно, належне ОСОБА_5 , а саме: земельну ділянку площею 0.0325 га з кадастровим номером :04:023:0015 для ведення особистого селянського господарства зареєстровану в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 103; житловий будинок, розташований в АДРЕСА_4 зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 103; земельну ділянку площею 0,1 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану в АДРЕСА_4 , зареєстровану в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 103; квартиру загальною площею 77,7 кв.м., розташовану в АДРЕСА_5 , зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 000; 1/2 частину нежитлових приміщень, розташованих в житловому будинку літ. А-6, загальною площею 134.4 кв.м, в АДРЕСА_7 , зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 01; квартиру загальною площею 30.7 кв.м, розташовану в АДРЕСА_6 , зареєстровану в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 01; квартиру загальною площею 48.2 кв.м, розташовану в АДРЕСА_8 , зареєстровану в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 3291179. Скасовано заходи зустрічного забезпечення позову, передбачені постановою Миколаївського апеляційного суду від 25 листопада 2020 року, якою ОСОБА_1 зобов`язано внести протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали, на депозитний рахунок Миколаївського апеляційного суду грошові кошти у розмірі 6 580 150 грн.

Ухвала суду мотивована тим, що оскільки позивачкою ОСОБА_1 не виконано вимоги постанови Миколаївського апеляційного суду від 25 листопада 2020 року щодо зустрічного забезпечення, крім того, не надано до суду будь - яких відомостей стосовно відкриття провадження за її касаційною скаргою та зупинення виконання постанови Миколаївського апеляційного суду від 25 листопада 2020 року, суд дійшов висновку про те, що заходи забезпечення позову та зустрічного забезпечення підлягають скасуванню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила скасувати зазначену ухвалу суду з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що клопотання представника відповідача про скасування заходів забезпечення позову судом першої інстанції було розглянуто без її участі. Жодних судових повісток та викликів до суду із зазначенням дати та часу судового засідання з розгляду клопотання представника відповідача про скасування заходів забезпечення позову вона не отримувала, а за такого належним чином про дату та час розгляду вказаного клопотання її повідомлено не було.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 , також вказувала на те, що скасування судом першої інстанції заходів забезпечення її позову, суттєво впливає на її права, як позивача та громадянина України, за відновленням яких вона звернулась до суду, та фактично в подальшому може унеможливити або суттєво ускладнити виконання рішення судів України, сприяти зловживанню відповідачами своїми процесуальними правами, затягуванню розгляду справи, тощо.

У відзиві на апеляційну скаргу, представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Немерцалова С.В. посилаючись на безпідставність апеляційної скарги, просила відмовити у її задоволенні.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, справу розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Відповідно до ч.ч.1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону судове рішення не в повній мірі відповідає.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (ч. 1 ст. 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (ч. 1 ст.129 Конституції України в чинній редакції).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII).

Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд (пункти 41 і 60 Доповіді «Верховенство права», схваленої Венеційською Комісією на 86-му пленарному засіданні, м. Венеція, 25 - 26 березня 2011 року).

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 ЦПК України суд зобов`язаний здійснювати правосуддя на засадах рівності учасників цивільного процесу перед законом і судом незалежно від будь-яких ознак.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони й інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що ухвалою суду першої інстанції у цій справі порушені принципи рівності учасників цивільного процесу та змагальності сторін, які є складовими права на справедливий суд як частини верховенства права.

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеер Б. В. проти Нідерландів» («Dombo Beheer B. V. v. the Netherlands») від 27 жовтня 1993 року, заява N 14448/88, § 33).

Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Відповідно до частини шостої статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

З матеріалів справи вбачається, що 27 грудня 2020 року секретарем судового засідання Заводського районного суду м. Миколаєва повідомлено в телефонному режимі ОСОБА_1 про судове засідання, призначене на 29 грудня 2020 року о 13-10 год., про що 11-25 год. складено телефонограму (а.с.52).

Проте, згідно із частиною дев`ятою статті 128 ЦПК України суд викликає або повідомляє свідка, експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, зокрема у справах про видачу обмежувального припису - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Отже, за загальним правилом повідомлення учасників справи телефонограмою не відповідає встановленому порядку повідомлених про дату, час і місце розгляду справи.

Тому відсутні визначені процесуальним законом докази належного повідомлення ОСОБА_1 та її представника про призначений розгляд справи судом на 29 грудня 2020 року.

Вказане узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеному в постанові від 22 квітня 2020 року справа № 522/19433/17 (провадження №61-835св19).

Суд першої інстанції, не повідомивши належним чином позивачку ОСОБА_1 про час і місце розгляду заяви, фактично позбавив її права на участь в судовому засіданні, надання доказів та заперечень проти поданої заяви, внаслідок цього суд порушив принципи змагальності та рівності сторін, які є елементами права на справедливий судовий розгляд.

Зазначених вимог закону судом не було дотримано, наведені вище обставини залишилися поза увагою, що призвело до порушення норм процесуального права, прав позивачки ОСОБА_1 , на що вона посилається в апеляційній скарзі, тому відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України ухвалу суду слід скасувати і ухвалити нове судове рішення.

Ухвалюючи нове судове рішення колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст.154 ЦПК України метою зустрічного забезпечення є забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадках забезпечення позову ( ч. 2 ст. 154 ЦПК України).

Отже, на відміну від забезпечення позову, метою якого є захист інтересів позивача, зустрічне забезпечення направлено, перш за все, на захист інтересів відповідача.

Реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком,за виключенням випадків, передбачених ч.3 ст. 154 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 154 ЦПК України зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову (ч.5 ст.154 ЦПК України).

Строк надання зустрічного забезпечення визначається судом та не може перевищувати десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову або ухвали про зустрічне забезпечення, якщо інше не випливає зі змісту заходів зустрічного забезпечення (ч.8 ст.154 ЦПК України).

Відповідно до ч.9 ст. 154 ЦПК України особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову із застосуванням зустрічного забезпечення, протягом визначеного судом строку має надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення.

За приписами ч.10 ст. 154 ЦПК України якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову не виконає вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 01 вересня 2020 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в межах ціни позову в розмірі 10324413,50 грн., та заборонено його відчуження.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 25 листопада 2020 року вказану ухвалу суду змінено. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково. Вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_4 в межах ціни позову та відповідно вартості майна, а саме: квартиру загальною площею 68 кв.м, розташовану в АДРЕСА_3 , зареєстровану в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 1. Вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на наступне майно, що належить ОСОБА_5 в межах ціни позову та відповідно вартості майна, а саме: земельну ділянку площею 0.0325 га з кадастровим номером :04:023:0015 для ведення особистого селянського господарства зареєстровану в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 103; житловий будинок, розташований в АДРЕСА_4 зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 103; земельну ділянку площею 0,1 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану в АДРЕСА_4 , зареєстровану в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 103; квартиру загальною площею 77,7 кв.м., розташовану в АДРЕСА_5 , зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 000; квартиру загальною площею 30.7 кв.м., розташовану в АДРЕСА_6 , зареєстровану в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 01; Ѕ частину нежитлових приміщень, розташованих в житловому будинку літ.А-6, загальною площею 134.4 кв.м, в АДРЕСА_7 , зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 01; квартиру загальною площею 48,2 кв.м, розташовану в АДРЕСА_8 , зареєстровану в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 3291179. Зобов`язано ОСОБА_1 в порядку зустрічного забезпечення протягом 10 днів з дня постановлення даної ухвали внести на депозитний рахунок Миколаївського апеляційного суду грошові кошти у розмірі 6 580 150 грн. та надати суду першої інстанції, який розглядає дану справу документи що підтверджують надання зустрічного забезпечення.

Матеріали справи не містять доказів перерахування на депозитний рахунок Миколаївського апеляційного суду грошових коштів у сумі 6 580 150 грн. в порядку зустрічного забезпечення відповідно до ч.4 ст. 154 ЦПК України.

З урахуванням встановленого та положень вказаних вище норм наявні підстави для задоволення заяви адвоката Немерцалової С.В. про скасування заходів забезпечення позову.

Разом з тим, посилання ОСОБА_1 на те, що нею подано касаційну скаргу на постанову Миколаївського апеляційного суду від 25 листопада 2020 року, яка зареєстрована Верховним судом, на увагу суду не заслуговують, оскільки відомостей щодо відкриття провадження за її касаційною скаргою матеріали справи не містять.

До того, ухвалою Верховного суду від 24 грудня 2020 року у задоволені клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Миколаївського апеляційного суду від 25 листопада відмовлено (а.с.98).

За таких обставин, ухвала Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 грудня 2020 року на підставі п. 2 ч.1 , п.3,ч.3 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви адвоката Немерцалової С.В. про скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 грудня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву адвоката Немерцалової Світлани Володимирівни про скасування заходів забезпечення позову у справі №487/4873/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.

Вжиті заходи забезпечення позову зазначені в ухвалі Заводського районного суду міста Миколаєва від 01 вересня 2020 року, яка змінена постановою Миколаївського апеляційного суду від 25 листопада 2020 року - скасувати.

Зняти арешт накладений на нерухоме майно належне ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) - квартиру загальною площею 68 кв.м, розташовану в АДРЕСА_3 , зареєстровану в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 1; ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ): земельну ділянку площею 0.0325 га з кадастровим номером :04:023:0015 для ведення особистого селянського господарства зареєстровану в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 103; житловий будинок, розташований в АДРЕСА_4 зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 103; земельну ділянку площею 0,1 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану в АДРЕСА_4 , зареєстровану в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 103; квартиру загальною площею 77,7 кв.м., розташовану в АДРЕСА_5 , зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 000; 1/2 частину нежитлових приміщень, розташованих в житловому будинку літ. А-6, загальною площею 134.4 кв.м, в АДРЕСА_7 , зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 01; квартиру загальною площею 30.7 кв.м, розташовану в АДРЕСА_6 , зареєстровану в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 01; квартиру загальною площею 48.2 кв.м, розташовану в АДРЕСА_8 , зареєстровану в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 3291179.

Скасувати заходи зустрічного забезпечення позову, передбачені постановою Миколаївського апеляційного суду від 25 листопада 2020 року, якою зобов`язано ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована та проживає: АДРЕСА_9 ) внести протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали, на депозитний рахунок Миколаївського апеляційного суду грошові кошти у розмірі 6 580 150 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Т.В. Крамаренко

Судді: Т.М. Базовкіна

Ж.М. Яворська

Повний текст постанови складено 12 лютого 2021 року.