КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №133/3698/21
Провадження №2/133/1146/21
У Х В А Л А

07.12.21

Суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Кучерук І.М., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Козятинського центру дитячої та юнацької творчості управління освіти та спорту Козятинської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення позивача від роботи, поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Козятинського центру дитячої та юнацької творчості управління освіти та спорту Козятинської міської ради, в якому просить: - визнати незаконним та скасувати наказ відповідача про відсторонення позивача від роботи та поновити його на роботі; - зобов`язати відповідача виплатити позивачу середню заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Судом встановлено, що вказану позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Положеннями п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити, зокрема, поштовий індекс сторін.

В порушення вказаних вище вимог закону позовна заява не містить відомостей щодо поштового індексу відповідача.

Крім того, згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач, як на підставу звільнення від сплати судового збору, послався на п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Пунктом 1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

За змістом позовної заяви та наведених позивачем мотивів, ним оспорюється наказ про відсторонення від роботи та фактично порушується питання про допуск до роботи, адже позивача не звільнено, а лише відсторонено. Використання ним певної назви матеріально-правової вимоги не змінює дійсної суті вимоги.

За відсутності наказу про звільнення - відсторонення від виконання посадових обов`язків не є звільненням з посади, а стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - не є стягненням заробітної плати.

Отже, оскільки предметом позову є оскарження наказу про відсторонення позивача від роботи, яке по своїй суті є призупиненням виконання ним своїх трудових обов`язків, а не звільненням із займаної посади/роботи/професії, що мало б наслідком вирішення питання про поновлення на роботі такого працівника, його доводи про наявність пільг при зверненні до суду із зазначеним у заяві питанням з підстав, наведених у позові, є необгрунтованими.

У постанові Верховного Суду у справі №728/2955/18 від 10.01.2019 вказано, що починаючи з 01.09.2015 позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позовів про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 10.10.2019 у справі №369/10046/18, середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою.

Пільг щодо сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу Закон України «Про судовий збір» не визначає (постанова Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі 761/943/18).

Крім того, в своїй постанові від 27.04.2021 року у справі № 182/729/17 Верховний Суд висловив думку про те, що згідно з ч. 1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ч. 5 ст. 97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати.

Тобто заробітна плата, яку просить стягнути позивач, за своєю суттю є середнім заробітком за час вимушеного прогулу, що не підпадає під категорію пільг при сплаті судового збору за п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Отже, при відсутності у позовній заяві та матеріалах позову відомостей про наявність інших пільг при зверненні до суду, позивач має сплатити судовий збір на загальних підставах.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2021 року встановлений у розмірі 2270 грн.

За ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за позовну вимогу немайнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що у грошовому еквіваленті становить 908,00 грн.

Також п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру до сплати підлягає судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Однак в порушення пункту 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить зазначення ціни позову та обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються.

Відтак позивачу необхідно сплатити судовий збір за дві заявлені ним позовні вимоги, а саме: за вимогу немайнового характеру - визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908,00 грн., та за вимогу майнового характеру - зобов`язання виплатити середню заробітну плату за час вимушеного прогулу - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - після визначення ціни позову.

Також всупереч положенням п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві не зазначено попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Сторонами в цивільному процесі, згідно ч. 1 ст. 48 ЦПК України є позивач і відповідач. При цьому, позивачем і відповідачем відповідно до ч. 2 цієї статті можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що учасником справи зазначена директор Козятинського центру дитячої та юнацької творчості ОСОБА_2 , при цьому не визначено її процесуального статусу ( відповідач, третя особа) .

Враховуючи викладене, позивачу необхідно уточнити склад учасників справи, з зазначенням їх процесуального статусу.

Згідно з ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, суд вважає за необхідне надати позивачу десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення зазначених в ній недоліків у спосіб: - сплати судового збору; - зазначення у позовній заяві поштового індексу відповідача, а також попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; - зазначення ціни позову та обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються;- уточнення складу учасників справи

Керуючись ст.ст.175,177,185 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Козятинського центру дитячої та юнацької творчості управління освіти та спорту Козятинської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення позивача від роботи, поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний з дня отримання копії ухвали строк для усунення зазначених недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Кучерук