КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2021 року м. Київ

Справа № 759/6201/19

Апеляційне провадження №22-ц/824/11804/2021

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.

за участю секретаря Федорчук Я.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 та апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва постановлену під головуванням судді Коваль О.А. 24 червня 2021 року у м. Києві, повний текст ухвали складений 24 червня 2021 року, у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Добробут» про визнання недійсними рішення загальних зборів,

В С Т А Н О В И В

У квітні 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду першої інстанції з вищевказаним позовом, в якому просили:

визнати недійсними рішення позачергових загальних зборів Об`єднання ОСББ «Добробут» від 30 листопада 2017 року, яке оформлено протоколом позачергових Загальних Зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 ;

скасувати державну реєстрацію змін до установчих документів відповідача ОСББ «Добробут», а саме державну реєстрацію нової редакції Статуту відповідача, затвердженого протоколом Загальних Зборів співвласників від 30 листопада 2017 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачі є власниками квартири у багатоквартирному будинку де створено ОСББ «Добробут». 30 листопада 2017 року були проведені Загальні бори даного ОСББ «Добробут» та були прийняті рішення, які оформлені протоколом. Проте, прийняття цих рішень є незаконними, так як вони прийняті з порушенням ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» щодо необхідної кількості голосів для прийняття рішень загальними зборами.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24 червня 2021 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Добробут» про визнання недійсними рішення загальних зборів - закрито.

Ухвала суду мотивована тим, що позивачі є власником квартир у багатоквартирному будинку, а спір стосується захисту їх прав, як співвласників майна багатоквартирного будинку, порушеного, на їх думку, рішеннями загальних зборів ОСББ «Добробут» та стосується також державної реєстрації змін до установчих документів ОСББ «Добробут», тому цей спір є найбільш наближеним до спорів, пов`язаних з діяльністю юридичної особи, відтак повинен розглядатися за правилами господарського судочинства.

Не погодились із вищезазначеним судовим рішенням позивачі, ними подані окремі апеляційні скарги. Позивачі у своїх апеляційних скаргах вказують на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з без застосуванням норм процесуального права, лише з посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі №501/1571/16. Наголошують на тому, що справа тривалий час перебувала в провадженні суду і не була розглянута по суті, що вважають порушенням їх права на доступ до правосуддя, що гарантоване державою.

Враховуючи викладене, просять ухвалу суду першої інстанції скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача - адвокат Голубничий О.І. вказує на законність і обґрунтованість ухвали суду, а доводи наведені в обох апеляційних скаргах такими, що не спростовують висновки суду першої інстанції.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та представник ОСОБА_1 - адвокат Науменко С.В, підтримали апеляційну скаргу з підстав викладених у ній та просили її задовольнити.

Представники відповідача ОСББ «Добробут» адвокат Голубничий О.І. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачі, як власники квартири у багатоквартирному будинку і співвласники будинку, звернулася з позовом до відповідача про визнання недійсними рішення позачергових загальних зборів ОСББ «Добробут» від 30 листопада 2017 року та про скасування здійсненої на підставі цього рішення реєстрації змін до Статуту відповідача. Позов обґрунтований тим, що прийняття спірних рішень відбулося з численними порушеннями вимог Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» щодо необхідної кількості голосів для прийняття рішень загальними зборами.

Згідно зі ст. 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників житлових та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Статтею 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що ОСББ - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання й використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність ОСББ полягає в здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 125 Конституції України визначено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Згідно із ч.ч. 1,2 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена ст. 20 ГПК України, за змістом частини першої якої господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку (ч. 1 ст. 80 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з ч.1 ст. 256 ЦПК України, якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної п. 1 ч. 1 ст. 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 462/2646/17 зазначено, що «правовідносини між власником нерухомого майна у житловому будинку та ОСББ, яке створене у тому ж будинку, найбільш подібні до спорів, пов`язаних із діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи (п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України).

Подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 813/6286/15, від 02 жовтня 2019 року у справі №501/1571/16-ц, від 15 липня 2021 у справі № 771/2266/19, від 06 жовтня 2021 року у справі № 203/4449/18.

З наведених вище норм чинного законодавства вбачається, що ОСББ визначається, як юридична особа, створена власниками для сприяння використання їх власного майна, управління, утримання і використання неподільного та загального майна.

Судом встановлено, що позивачі є власниками квартир багатоквартирного будинку за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 .

При цьому вони вважають, що внаслідок прийняття оскаржуваного рішення правлінням ОСББ «Добробут» від 30 листопада 2017 року були порушені їх права та законні інтереси. Таким чином, спір у цій справі стосується саме прав позивачів, як співвласників майна багатоквартирного будинку, порушеного, на їх думку, діяльністю юридичної особи, тому цей спір є найбільш наближеним до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи, отже, повинен розглядатися за правилами господарського судочинства.

Тобто спір пов`язаний з реалізацією позивачами, як членами ОСББ «Добробут», прав на участь в управлінні ним, тобто корпоративних прав, а тому розгляд цієї справи віднесений до компетенції господарського суду (спір підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства відповідно до вищезазначених вимог закону).

А отже, з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду та усталеної судової практики Верховного Суду, які мають враховуватись судами, цей спір повинен розглядатися за правилами господарського судочинства.

Доводи обох апеляційних скарг про те, що суд першої інстанції обмежився лише посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду слід визнати безпідставними, судом наведені норми матеріального та процесуального права та враховані висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема таку складову, як дотримання правил юрисдикції та підсудності. Таким чином, посилання позивачів на порушення їх права на доступ до правосуддя не можуть бути прийняті до уваги суду.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

В порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що правильним в цій справі є закриття провадження з вищенаведених мотивів.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції дослідив належним чином питання юрисдикції спору, у зв`язку з чим дійшов вірного висновку щодо закриття провадження у справі, так як вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, і підстави для її скасування з мотивів викладених в апеляційній скарзі відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 24 червня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: А.М. Андрієнко

Н.В. Поліщук

Повний текст постанови складений 06 грудня 2021 року.