Номер провадження 2-др/754/79/21
Справа №754/7404/21
25 листопада 2021 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
Головуючого - судді: Сенюта В. О.
за участю секретаря: Сінєльнікової С. М.
розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Уманець Наталія Олегівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -
Представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Цокало Т. М. звернулася до Деснянського районного суду м. Києва із заявою про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат.
Подана заява обґрунтована тим, що 25.10.2021 року Деснянським районним судом м. Києва позов ОСОБА_2 задоволено. Але при постановленні судового рішення не було вирішено питання про компенсацію витрат на правничу допомогу. Проте, Позивач подав разом із позовною заявою до суду детальний опис наданих йому послуг адвокатом Цокало Т.М. на підставі Договору № 271/19-04-2021 про надання правничої допомоги від 19.04.2021, що підтверджується квитанцією № 271 від 03.05.2021 на суму 6000,00 грн. На підставі викладеного, представник позивача просить ухвалити додаткове рішення про розподіл судових витрат, яким стягнути з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу 6000,00 грн., а також понесені судові витрати по оплаті судового збору за подання позову немайнового характеру 908,00 грн., за подання заяви про забезпечення позову 454,00 грн.
Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, письмові матеріали справи містять клопотання про розгляд справи у їх відсутність.
Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином.
Письмові матеріали справи містять додаткові пояснення представника відповідача ТОВ «ФК «ЄАПБ» на заяву про ухвалення додаткового рішення. Відповідно до яких сторона відповідача, просить відмовити в повному обсязі представнику ОСОБА_2 - адвокату Цокало Т. М. у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, так як, сума витрат на професійну правничу допомогу не є співмірними, що даний розмір не відповідає складності справи та виконаних адвокатом робіт, а також, не надано детальний опис послуг із зазначенням витраченого часу. Крім того, рішенням від 25 жовтня 2021 року вже стягнуто з Відповідача судові витрати в сумі 1362 грн., тому відсутні правові підстави для повторного стягнення коштів на користь Позивача у рахунок понесених судових витрат у сумі 1362 грн.
Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Згідно з ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат по сплаті судового збору, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається з письмових матеріалів справи, заочним рішення Деснянського районного суду м. Києва від 25.10.2021 р. по цивільній справі № 754/7404/21, вирішено питання щодо розподілу судових витрат по сплаті судового збору.
Що стосується витрат позивача на правничу допомогу, то слід зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч.3 ст.133 ЦПК України).
Право на професійну правничу допомогу гарантованост.59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16.11.2000 №13-рп/2000 та від 30.09.2009 №23-рп/2009.
При винесенні рішення судом не було вирішено питання про стягнення з Відповідача на користь Позивача судових витрат за правничу допомогу.
Як вбачається з письмових матеріалів справи, 19 квітня 2021 року між адвокатом Цокало Т.М. (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю ПТ № 2424 від 23.10.2018 р.) та ОСОБА_2 був укладений договір про надання правової допомоги №271/19-04-2021 (а.с.18-20).
Відповідно до п.3.4 Договір про надання правової допомоги, порядок оплати гонорару, сплата узгодженої сторонами суми гонорару (послуги) здійснюється клієнтом в безготівковому порядку шляхом перерахування відповідної суми коштів на розрахунковий рахунок адвоката, реквізити якого зазначаються у даному договорі в реквізитах адвокати, або в готівковій формі.
Відповідно до Акту приймання - передачі наданої правничої допомоги № 1 від 10 травня 2021 року, адвокатом надано клієнту юридичні послуги відповідно до договору №271/19-04-2021 про надання правничої допомоги від 19.04.2021 року, а саме: консультація Клієнта Адвокатом - 1000,00 грн., підготовка та написання адвокатського запиту за вих. № 163-19.04.2021/ЗПТ до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Уманець Н.О. - 500,00 грн.; підготовка, складання та написання позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню видачу - 4000,00 грн.; підготовка та написання клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного провадження (розташоване в позовній заяві про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконання) - 500,00 грн. (а.с. 36).
А також, була проведена оплата гонорару адвокату Цокало Т. М. від ОСОБА_2 , що підтверджується копією квитанцією № 271 від 03.05.2021 р. в сумі 6000,00 грн. (а.с.37)
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат : 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою , включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Також діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам (наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу).
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідно до ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження обґрунтованості заяви про стягнення витрат на правничу допомогу позивачем було надано суду Договір про надання правової допомоги №271/19-04-2021, Акт приймання - передачі наданої правничої допомоги № 1 від 10 травня 2021 року. При цьому стороною позивача не було надано суду Детального опису наданих послуг із зазначенням витраченого часу, що унеможливлює перевірку обґрунтованості витрат та їхню пропорційність до предмету спору.
Отже, що стороною позивача не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.141, 270 ЦПК України, суд,
Ухвалити додаткове рішення, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Уманець Наталія Олегівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
У стягнення витрат на правничу допомогу - відмовити.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня проголошення додаткового рішення. Учасник справи, якому додаткове рішення не було вручене у день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому додаткового рішення суду.
Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Приватний виконавець Виконавчого округу міста Києва Уманець Наталія Олегівна, м. Київ, вул.. Шовкуненко, 8/20, офіс 52.
Суддя: В.О.Сенюта