Провадження № 2/638/1631/21
РІШЕННЯ

Іменем України

15 листопада 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Шишкіна О.В.,

за участю секретаря судового засідання Олейник О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадженні у залі суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, визначення частки у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, визначення частки у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування, в обґрунтування якого вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_4 , з якою на час відкриття спадщини позивач, постійно проживала разом за адресою: АДРЕСА_1 . Враховуючи, що на час відкриття спадщини вона постійно проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 та не заявляла про відмову від спадщини, тому вважала, що прийняла спадщину на підставі ст. 1268 ЦК України.

Проте, постановою державного нотаріуса Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори Кривенець А.А. 01.11.2019 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, ОСОБА_4 , у зв`язку з тим, що вона не була зареєстрована та не проживала разом із спадкодавцем на час смерті, а протягом шести місяців не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

За життя ОСОБА_4 була зареєстрована та мешкала за адресою: АДРЕСА_1 . В останні роки перед своєю смертю тяжко хворіла, перенесла декілька інсультів та практично не підводилась з ліжка. Після проведення всіх необхідних клінічних досліджень, їй було встановлено діагноз - хронічна ішемічна хвороба серця. Стан її здоров`я постійно погіршувався, вона потребувала постійного догляду та допомоги.

Позивач підтримувала матір, допомагала їй, сплачувала рахунки за лікування, аналізи та медичні процедури, доглядала за нею, готувала їжу та купувала необхідні ліки. Ми вели спільний побут, мали взаємні права та обов`язки. На лікування ми витрачали всі наші кошти та сили, намагаючись врятувати її життя. Проте ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , померла. На підставі заяви позивачки Десятою Харківською державною нотаріальною конторою 29.03.2018 року відкрито спадкову справу.

На час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 позивач постійно проживала разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 , та про відмову від прийняття спадщини не заявляла.

Таким чином, від встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 залежить виникнення і реалізація спадкових прав позивачки.

На підставі свідоцтва про право власності на житло від 22.03.1999 року, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , на праві спільної сумісної власності належить квартира, загальною площею 52,5 кв. м., житловою площею 29,8 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказане також підтверджується довідкою КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради № 1070122 від 16.10.2019 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , який був моїм батьком, помер (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2 , видане 06.06.2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 4 Харківського обласного управління юстиції).

Після його смерті державним нотаріусом Десятої Харківської державної нотаріальної контори заведена спадкова справа № 299/07.

Спадщину після ОСОБА_5 прийняла моя мати, ОСОБА_4 , яка була його дружиною.

Так, 12.09.2007 року ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , яка мешкає в АДРЕСА_1 , було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 2-2439.

Однак, спадкове майно, на яке було видане зазначене свідоцтво, складалось лише з грошових вкладів з усіма належними відсотками та компенсаціями, що знаходяться в ТВБВ Ощадбанку № 10020/0132 в м. Харкові.

Отже, ОСОБА_4 спадщину після батька ОСОБА_5 прийняла, проте право власності на частку в праві спільної сумісної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - не оформила.

Отже, виходячи з того, що частки кожного із співвласників на зазначене нерухоме майно є рівними, частки померлого ОСОБА_5 та померлої ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , мають бути визначені по /А частці кожному.

Таким чином, до складу спадщини, яка відкрилась після померлої ОСОБА_4 входить % частка квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала їй на праві власності, та % частка вказаного нерухомого майна, яка належала померлому ОСОБА_5 , спадщину після якого ОСОБА_4 прийняла, проте не оформила.

Спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 є я? ОСОБА_1 , та моя рідна сестра, відповідач по справі - ОСОБА_2 .

Той факт, що ми є рідними доньками померлої ОСОБА_4 підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_4 , витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 8 від 01.08.2012 року, свідоцтвом про народження серія НОМЕР_5 та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 80 від 11.10.2019 року.

В той же час, відповідач по справі ОСОБА_2 , спадщину за законом після померлої ОСОБА_4 не прийняла та на неї не претендує, про що повідомила Десяту Харківську державну нотаріальну контору, звернувшись з відповідною заявою від 25.09.2018 року.

Враховуючи наявні обставин даної справи, вважаю, що за мною в порядку спадкування за законом мас бути визнано право власності на ХА частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлій матері ОСОБА_4 , та на А частку зазначеної квартири, яка належала померлому батьку ОСОБА_5 , спадщину після якого прийняла ОСОБА_7 , проте її не оформила.

Позивачка просила суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_6 , на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; визначити, що частка ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у праві спільної сумісної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - становить 1/4 частину; визначити, що частка ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної сумісної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - становить 1/4 частину; в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_6 , право власності на 1/4 частку квартири, загальною площею 52,5 кв. м., житловою площею 29,8 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала на праві власності ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_6 , право власності на 1/4 частку квартири, загальною площею 52,5 кв. м., житловою площею 29,8 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала на праві власності ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнала у повному обсязі, про що склала відповідну заяву.

Ухвалою суду від 20.07.2020 року залучено як співдоповідача ОСОБА_8 . Остання надала заяву, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі.

В судове засідання сторони не з`явилися, справу просили розглянути за їх відсутністю. Позовні вимоги підтримали.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22.03.1999 року, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , на праві спільної сумісної власності належить квартира, загальною площею 52,5 кв. м., житловою площею 29,8 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначена обставина також підтверджується довідкою КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради № 1070122 від 16.10.2019 року.

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності». частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

З матеріалів справи не вбачається будь-яких домовленостей між співвласниками щодо більшої або меншої участі у надбанні квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , тому, виходячи з того, що частки кожного із співвласників на зазначене нерухоме майно є рівними, частки співвласників у праві спільної сумісної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , становлять по 1/4 частці кожному.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 , виданим 06.06.2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 4 Харківського обласного управління юстиції.

Після його смерті державним нотаріусом Десятої Харківської державної нотаріальної контори заведена спадкова справа № 299/07.

Спадщину після ОСОБА_5 прийняла його дружина ОСОБА_4 , яка разом з ним була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, ОСОБА_4 спадщину після батька ОСОБА_5 прийняла, проте право власності на частку в праві спільної сумісної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - не оформила.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_7 , виданим 10.09.2016 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

За життя ОСОБА_4 була зареєстрована та мешкала за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідною відміткою в її паспорті серія НОМЕР_8 , належним чином завіреною КП «Жилкомсервіс» копією форми А - «Картка реєстрації» від 11.10.2019 року та інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади м. Харкова від 30.10.2019 року, яка міститься в матеріалах спадкової справи №183/2018 Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори.

Позивач зазначає, що на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 вона постійно проживала разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 , без реєстрації місця проживання та про відмову від прийняття спадщини не заявляла.

Згідно з довідкою № 172 дільниці № 9 КП «Жилкомсервіс» від 11.10.2019 року ОСОБА_1 , 1973 р.н., була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 1990 рік по 2000 рік. На даний час постійно мешкає за цією адресою без реєстрації з 2000 року по 2019 рік.

Відповідно до Акту від 25.10.2019 року, засвідченого начальником дільниці № 9 КП «Жилкомсервіс» Базилевським С.В. та підписаним мешканцями житлового будинку АДРЕСА_2 - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своєю матір`ю - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до часу смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Факт мого постійного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини підтвердив депутат Харківської міської ради 7 скликання ОСОБА_12 , про що надав відповідний лист від 04.11.2019 року, згідно до якого останній провів дослідження та встановив, що ОСОБА_1 станом на час смерті її матері ОСОБА_4 , дійсно постійно мешкала разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, факт мого постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини підтверджується показами ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_15 , які були отримані адвокатом Козирєвим А.В. в порядку п. 7 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Вищевказані особи також підтвердили, що за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 постійно проживала разом із матір`ю ОСОБА_4 до часу її смерті.

Окрім того судом враховано, що ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_3 , а отже незалежно від реєстрації місця проживання має право користування даною житловою площею.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Згідно ст. ст. 2. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Пунктом другим Постанови Пленуму Верховного СУДУ України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Згідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Статтею 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що на час відкриття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_4 , ОСОБА_1 постійно проживала разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 , та про відмову від прийняття спадщини не заявляла, а отже відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України є такою, що прийняла спадщину.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не - позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296.1297 ЦК України).

Таким чином, до складу спадщини, яка відкрилась після померлої ОСОБА_4 входить 1/4 частка квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала їй на праві власності, та 1/4 частка вказаного нерухомого майна, яка належала померлому ОСОБА_5 , спадщину після якого ОСОБА_4 прийняла, проте не оформила.

Відповідно до ст. 1261 ІІК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 є дочки померлої ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_4 , витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 8 від 01.08.2012 року, свідоцтвом про народження серія НОМЕР_5 та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 80 від 11.10.2019 року.

На підставі заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 Десятою Харківською державною нотаріальною конторою 29.03.2018 року була відкрита спадкова справа № 183/2018 (номер у спадковому реєстрі 62214524).

Відповідач по справі ОСОБА_2 , спадщину за законом після померлої ОСОБА_4 не прийняла та на неї не претендує, про що повідомила Десяту Харківську державну нотаріальну контору, звернувшись з відповідною заявою від 25.09.2018 року.

Інші спадкоємці померлої ОСОБА_4 із заявами про прийняття спадщини не зверталися.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом

Враховуючи наявні обставин даної справи, суд дійшов висновку, що за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом має бути визнано право власності на 1/4 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлій матері ОСОБА_4 , та на 1/4 частку зазначеної квартири, яка належала померлому батьку ОСОБА_5 , спадщину після якого прийняла ОСОБА_4 , проте її не оформила.

Оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, враховуючи те, що нотаріусом було відмовлено у вчинені нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, за захистом своїх спадкових прав суд дійшов висновку, що спадкові права позивача підлягають захисту в судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 суд задовольняє у повному обсязі.

Керуючись ст. 10, 12, 13, 76, 141, 258, 259, 2833-265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, визначення частки у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_6 , на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визначити, що частка ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у праві спільної сумісної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - становить 1/4 частину.

Визначити, що частка ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної сумісної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - становить 1/4 частину.

В порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_6 , право власності на 1/4 частку квартири, загальною площею 52,5 кв. м., житловою площею 29,8 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала на праві власності ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_6 , право власності на 1/4 частку квартири, загальною площею 52,5 кв. м., житловою площею 29,8 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала на праві власності ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Шишкін