Справа №443/1125/21
Провадження №2/443/1179/21
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

06 грудня 2021 року Жидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді - Сливки С.І.,

за участю секретаря судових засідань Кушнір М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жидачеві цивільну справу за позовом адвоката Чорненького Ярослава Богдановича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Чорненький Ярослав Богданович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просить суд визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його брата ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір позивача ОСОБА_4 , яка проживала у житловому будинку по АДРЕСА_1 , який на той час мав статус «колгоспний двір» разом із своїм сином та братом позивача ОСОБА_3 . На випадок своєї смерті спадкодавець ОСОБА_4 заповіту не залишила. Ї] син та відповідно брат позивача ОСОБА_3 , продовжуючи проживати у вказаному вище житловому будинку після смерті своєї матері, фактично прийняв спадщину, однак своїх спадкових прав на належну матері частку у спадковому майні не оформив.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Ходорів Жидачівського району Львівської області помер брат позивача - ОСОБА_3 . Про його смерть відповідач по справі ОСОБА_2 , яка є племінницею матері позивача по лінії її батька та відповідно його двоюрідною сестрою, позивачу та його родині вчасно не повідомила, а самостійно здійснила поховання та отримала первинне свідоцтво про смерть. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина до складу якої увійшов цілий житловий будинок по АДРЕСА_1 , а саме Ѕ частини якого належала йому, як члену колгоспного двору та Ѕ частину якого він успадкував, як спадкоємець першої черги за законом після смерті своєї матері ОСОБА_4 . На випадок свої смерті ОСОБА_3 заповіту не залишив, а тому спадкування відбулося за законом. Позивач є спадкоємцем другої черги за законом, оскільки спадкоємці першої черги відсутні, оскільки у ОСОБА_3 не було сім`ї та дітей. Зазначає, що на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем ОСОБА_3 , а тому у шестимісячний строк не подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, мав намір це зробити, однак в лютому 2012 року в нього загострилась хвороба серця та органів травлення. Через вказані обставини, позивач змушений був пройти спочатку курс стаціонарного, а пізніше амбулаторного лікування в Бібрській міській лікарні із лютого по травень 2012 року. Крім того зазначає, що ОСОБА_2 зразу після похорону повернула позивачу ключі від житлового будинку, який останній утримує, а також за власні кошти встановив на могилі своєї матері та брата пам`ятник.

В квітні 2018 року позивач звернувся до завідувача Жидачівської державної нотаріальної контори щодо видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата ОСОБА_3 , однак, йому було повідомлено, що за заявою відповідача ОСОБА_2 , 10.05.2012 року Жидачівською ДНК заведено спадкову справу після смерті спадкодавця ОСОБА_3 .. Крім того, нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку із тим, що позивачем пропущений піврічний термін передбачений цивільним законодавством для подання заяви про прийняття спадщини, а також відсутні правовстановлюючі документи на спадковий житловий будинок.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 23.07.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провавадження.

Ухвалою від 01.10.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її розгляд по суті.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, однак від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності позивача та його представника, згідно якого також позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Відповідач не подала відзиву, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без її участі до суду не надходило.

У зв`язку з цим суд визнає неявку відповідача неповажною та вважає, що справу можливо слухати у відсутності відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін.

У відповідності до положень ст.ст.280-284 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши надані докази, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Згідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір позивача ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 , виданим Чорноострівською сільською радою Жидачівського району Львівської області від 19.03.1996 року (а.с.11).

Відповідно до витягу з по-господарської книги с.Чорний Острів №319 від 04.08.2020 року, станом на 01.01.1996 року будинковолодіння по АДРЕСА_1 числиться як «колгоспний двір» за ОСОБА_4 , 1921 р.н., голова двору (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_3 , 1952 р.н., син (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ) (а.с.12).

Як вбачається із довідки виконавчого комітету Ходорівської міської ради №317 від 08.06.2018 року, ОСОБА_4 , 1921 року народження, дійсно проживала і була прописана в АДРЕСА_1 до дня своєї смерті, яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 . В Чорноострівській сільській раді заповіт ОСОБА_4 не посвідчувався. На день смерті ОСОБА_4 в даному господарстві були прописані та проживав ОСОБА_3 , 1952 р.н., син (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ) (а.с.14).

Оскільки заповіту ОСОБА_4 не залишала, то спадкування відбулося за законом.

Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №64519690 від 27.04.2021 року спадкова справа після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 не заводилася (а.с.15).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер брат позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого Серії НОМЕР_2 , виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жидачівського районного управління юстиції Львівської області від 27.04.2012 року (а.с.16).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Ходорівської міської ради №318 від 08.06.2018 року, ОСОБА_3 , 1952 року народження, дійсно проживав і був прописаний в АДРЕСА_1 до дня своєї смерті, яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 . В Чорноострівській сільській раді заповіт ОСОБА_3 не посвідчувався. На день смерті ОСОБА_3 в даному господарстві був прописаний та проживав сам один (а.с.19).

Оскільки заповіту ОСОБА_3 не залишав, то спадкування відбулося за законом.

Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №30394252 від 10.05.2012 року в Жидачівській державні нотаріальній конторі заведена спадкова справа №52776966 від 10.05.2012 року після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.18).

Відповідно до свідоцтва про народження Серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с.9).

Як вбачається із свідоцтва про народження Серії НОМЕР_4 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с.10).

Постановою завідувача Жидачівською державною нотаріальною конторою №281/02-31 від 16.04.2018 року (а.с.25), ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його брата ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із тим, що він пропустив піврічний термін передбачений цивільним законодавством на подання заяви, а також відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Позивач у позовній заяві зазначає, що пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, у зв`язку з тим, що в лютому 2012 року в нього загострилась хвороба серця та органів травлення а відтак змушений був пройти спочатку курс стаціонарного, а пізніше амбулаторного лікування в Бібрській міській лікарні із лютого по травень 2012 року.

Як вбачається з виписок з історії хвороби стаціонарного хворого ОСОБА_1 , 1957 року народження, останній в період з 13.02.2012 року по 24.02.2012 року перебував на стаціонарному лікуванні в Бібрській районній лікарні терапевтичне відділення з повним діагнозом «ІКС. Стенокардія напруження ІІІ ф.клас, дифузний кардіосклероз з дегенеративними змінами на метральному та аортальному клапанах, виразкова хвороба 12 п. кишки у ст.ремісії, холецистопанкреатит у ст.ремісії, сечо-кам`яна хвороба». Також він знаходився на стаціонарному лікуванні в період з 05.02.2014 по 14.02.2014, з 23.02.2014 по 03.02.2014, з 22.10.2015 по 09.11.2015, з 21.12.2015 по 31.12.2015, з 28.02.2017 по 10.03.2017, з 04.12.2017 по 18.12.2017 (а.с.20, 54, 55, 56, 57, 58, 59).

Крім того в матеріалах справи наявні УЗД органів черевної порожнини від 11.04.2011 та від 15.03.2012 року, протокол обстеження у відділі ендоскопії від 16.03.2021 з яких видно, що ОСОБА_1 , 1957 року народження проходив обстеження органів черевної порожнини (а.с.21-23).

Однак, жодна з наданих виписок не свідчить про такий стан позивача, який б позбавляв останнього можливості звернутися до нотаріуса у передбачений законодавством шестимісячний термін для подання заяви про прийняття спадщини, зокрема перебування позивача у тяжкому стані, на тривалому стаціонарному лікуванні, у зв`язку із чим останній не міг пересуватись, чи в інший спосіб звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Крім того позивач не наводить жодних інших доводів про існування будь-яких інших поважних причин через які позивач був позбавлений можливості вчасно звернутись із заявою про прийняття спадщини.

Суд бере до увагу і ту обставину, що більшість випадків перебування позивача на стаціонарному лікуванні мали місце у період 2014-2017 роках, тобто більш як через два роки після смерті ОСОБА_3 та відповідно і після закінчення шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, а до нотаріальної контори позивач звернувся лише у 2018 році.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Верховний суд (ВС/КЦС, справа № 565/1145/17, 26.06.19) зауважив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

На переконання суду, наведені позивачем причини щодо неможливості подання заяви про прийняття спадщини у зв`язку з погіршенням його стану здоров`я, хворобою, лікуванням та обстеженнями не є поважними та такими, що унеможливили в той чи інший спосіб вчасно реалізувати своє право на подання заяви про прийняття спадщини, оскільки носять періодичний характер та охоплюють лише незначний період строку, відведеного на прийняття спадщини,тобто не є об`єктивними перешкодами для здійснення такої дії.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов адвоката Чорненького Ярослава Богдановича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя С.І. Сливка