РІШЕННЯ

іменем України

07 грудня 2021 року м.Снігурівка

справа № 485/1207/21

провадження №2/485/410/21

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Бодрової О.П.,

за участю секретаря судового засідання Літвінової Д.Ю.,

учасників справи: відповідача ОСОБА_1 ,

третьої особи ОСОБА_2 ( у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м.Снігурівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа - ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння,

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

У вересні 2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа - ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що йому на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію машини належить транспортний засіб - трактор Т-25, 1973 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , шасі № НОМЕР_3 . У 2004 році він продав зазначений трактор ОСОБА_2 , про що було складено відповідну розписку та видано довіреність. В кінці 2016 року за усною домовленістю ОСОБА_2 надав трактор ОСОБА_5 у користування за плату. У лютому 2021 року ОСОБА_2 випадково побачив оголошення на сайті ОLХ про продаж трактору.

Вказує на те, що ОСОБА_2 неодноразово звертався до правоохоронних органів з заявою про викрадення майна.

Транспортний засіб, яким він володіє перебуває у користуванні іншої особи без законним підстав.

У зв`язку з наведеним посилаючись на ст.387 ЦК України, просив витребувати у ОСОБА_1 транспортний засіб - трактор Т-25, 1973 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , шасі № НОМЕР_3 та передати йому транспортний засіб.

Відзиви на позовну заяву до суду не надходили.

Позивач у судове засідання не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності,позовні вимоги підтримав.

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримав позицію позивача, не заперечував проти задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що згодна повернути трактор при умові виплати коштів за нього. Просила суд застосувати позовну давність, посилаючись на ст.257 ЦК України.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Інші процесуальні дії у справі

Ухвалою від 17 вересня 2021 року забезпечено позов, а саме накладено арешт на транспортний засіб трактор Т-25, 1973 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , № двигуна, шасі НОМЕР_2 ; № НОМЕР_3 .

Ухвалою від 20 вересня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 15 листопада 2021 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.

Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом

Заслухавши пояснення третьої особи, відповідача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, матеріали цивільної справи №485/319/21, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником транспортного засобу - трактора Т-25, 1973 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , шасі № НОМЕР_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію машини НОМЕР_4 від 21.04.1997.

Згідно розписки від 18 березня 2021 року ОСОБА_3 підтверджує, що у травні 2004 року продав ОСОБА_2 трактор марки Т-25, 1973 року випуску,претензій до нього немає.

Відповідно до довіреності від 16 березня 2021 року, посвідченої приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Кривцовим Д.В., реєстраційний № 154, ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_2 розпоряджатися (продати) транспортним засобом - трактором марки (моделі) Т-25, 1973 року випуску, № (машини, двигуна, шасі): НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , реєстраційний номер: НОМЕР_1 , належним йому на праві власності та зареєстрованим на його ім`я на підставі Свідоцтва про реєстрацію машин А НОМЕР_5 , виданого Інспекцією державного технічного нагляду за станом сільськогосподарських машин по Калинівському району Вінницької обласної державної адміністрації 21.04.1997. Довіреність видана з правом передоручення повноважень третім особам строком на три роки і дійсна до 16 березня 2024 року.

Згідно звіту про оцінку транспортного засобу трактору Т-25 реєстраційний номер НОМЕР_1 , виконаної оцінювачем ФОП ОСОБА_6 , станом на 06 квітня 2021 року вартість трактору склала 33108 грн.

З пояснень ОСОБА_2 , останній за усною домовленістю надав у користування ОСОБА_7 вказаний трактор.

10 березня 2021 року ОСОБА_2 звернувся до Відділення поліції № 2 Баштанського РВП в Миколаївській області з заявою про вжиття заходів до мешканки с. Поляна ОСОБА_1 , яка не повертає йому трактор Т-25 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який він дав у користування у квітні 2018 року її покійному чоловіку ОСОБА_8 на один сезон. За результатами проведеної перевірки прийнято рішення про припинення подальшого розгляду звернення за відсутності у даному факті складу кримінального та адміністративного правопорушення.

У березні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння. За наслідками розгляду позову, рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 25 серпня 2021 року, позовну заяву задоволено частково, витребувано у ОСОБА_1 належний ОСОБА_2 обприскувач об`ємом 400 літрів, з помпою та крилами 10 м., та передано його ОСОБА_2 , вирішено питання судових витрат, у задоволенні позову до ОСОБА_4 відмовлено.

Позивач вважає, що його трактор утримується у відповідача ОСОБА_1 без належних правових підстав.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Для застосування статті 387 ЦК України необхідною умовою є доведеність позивачем того факту, що він є власником рухомого майна і таке право власності підтверджене правовстановлюючими документами; особа, яка звернулась до суду з вимогою про витребування майна з чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що перебуває у володінні відповідача.

Пленум ВССУ у пункту 21 своєї постанови від 07.02.2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", роз`яснив, якщо власник вимагає повернення свого майна з володіння особи, яка незаконно ним заволоділа, така позовна вимога підлягає розгляду та вирішенню за правилами статей 387,388 ЦК України. Пунктом 19 вказаної постанови передбачено, що застосовуючи положення статті 387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Позов про витребування майна, пред`явлений до особи, у незаконному володінні якої це майно знаходилось, але на момент розгляду справи в суді у неї відсутнє, не може бути задоволений. Майно може бути повернуте за позовом власника про його витребування на підставі ст. 387 ЦК України, якщо позивач надасть докази, що підтверджують наявність обставин, зазначених в цій статті, а саме підтвердження право власності позивача на витребуване майно, факт вибуття майна з його володіння поза його волею, наявність майна у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном. За змістом вказаної статті право на витребування майна належить лише власнику та лише у особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, і може мати місце лише за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза його волею. Наявність у діях власника майна волі на передачу майна виключає можливість його витребування і незаконність володіння майном відповідачем повинна бути доведена позивачем у суді, оскільки законодавство презюмує добросовісне (правомірне) володіння чужим майном, якщо інше не випливає з закону або не встановлене рішенням суду ( ч.3 ст.397 ЦК України).

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні не заперечувала, що трактор на даний час перебуває саме у неї.

Таким чином, як встановлено відповідач володіє та користується трактором, який на праві власності належить позивачу, без належних на це законних підстав, що порушує права останнього на володіння, користування та розпорядження цим майном.

За таких обставин, спірний трактор повинен бути витребуваний у відповідача ОСОБА_1 на користь особи, яка є його власником - ОСОБА_3 , відповідно до статті 387 ЦК України, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Щодо застосування позовної давності

Позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).

Якщо позовні вимоги судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України і вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або за наявності поважних причин її пропущення - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму).

Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа довідалася або повинна була довідатись про це порушення) чинники.

Аналіз стану поінформованості особи, вираженого дієсловами «довідалася» та «могла довідатися» у статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Матеріали справи не містять належних доказів, про те, що позивач до лютого 2021 року міг отримати інформацію про порушення свого прав на спірне майно раніше. Наведене також не спростовано відповідачем ОСОБА_1 ..

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позивач не пропустив позовну давність для звернення до суду із цим позовом.

Щодо позовних вимог до ОСОБА_4 .

Враховуючи те, що під час розгляду справи було встановлено, що трактор знаходиться у відповідача ОСОБА_1 , суд вважає, що в задоволенні позову до ОСОБА_4 про витребування майна слід відмовити.

Щодо розподілу судових витрат

З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у розмірі 1362 гривень.

Щодо заходів забезпечення позову

Згідно ч.7 ст.158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Оскільки від учасників справи жодних клопотань щодо заходів забезпечення позову не надходило, а тому заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання даним рішенням законної сили.

На підставі викладеного, ст.387 ЦК України, керуючись ст.ст.81, 141, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа - ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння - задовольнити частково.

Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 транспортний засіб - трактор Т-25, 1973 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , шасі № НОМЕР_3 , який на праві власності належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію машини НОМЕР_4 від 21.04.1997.

У задоволенні позову до ОСОБА_4 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати у розмірі 1362 (тисяча триста шістдесят дві) гривні.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 );

відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 );

Повне рішення складено 09 грудня 2021 року.

Суддя О.П.Бодрова