532/1224/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2021 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді - Омельченко І.І.

з участю секретаря судового засідання - Логвиненко А.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Кобеляцька міська рада Полтавської області,

відповідач ОСОБА_2

третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору Департамент Державної архітектурно - будівельної інспекції у Полтавській області

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Кобеляцької міської ради Полтавської області про визнання права власності на самочинне будівництво,-

В С Т А Н О В И В:

7 липня 2020 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Кобеляцької міської ради Полтавської області про визнання права власності на самочинно збудовані нежитлові будівлі по АДРЕСА_1 , зазначивши, що протягом 2000-2001 року придбав у власність 12/25 частин та 13/25 частин жилого будинку з господарськими будівлями за вищевказаною адресою. У жовтні 2001 р. у порядку безоплатної приватизації отримав у власність земельну ділянку, площею 0,1025 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , в подальшому у липні 2012 року, позивач змінив цільове призначення вищевказаної земельної ділянки на нове, а саме «для комерційного використання».

У 2002 та 2003 роках , ОСОБА_1 отримав дозвіл від Кобеляцької міської ради на виготовлення проектної документації на реконструкцію сараю та частини житлового будинку, які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 .

На підставі вищевказаного, на замовлення позивача проектною організацією виготовлено робочий проект реконструкції сараю та частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 під автомайстерню та магазин. В подальшому, протягом 2000-2003 рр. позивач, на власній земельній ділянці здійснив реконструкцію житлового будинку з господарчими побудовами під нежитлові будівлі, однак дозвільного документу на початок будівельних робіт в державній архітектурно-будівельній інспекції не отримав, тобто здійснив будівництво самочинно.

З метою прийняття вищевказаних будівель в експлуатацію, у грудні 2013 році на замовлення ОСОБА_1 , КП «Кобеляцьке БТІ» було проведено інвентаризацію нежитлових будівель по АДРЕСА_2 , які складаються з:

- магазин літ. А, загальною площею 109,2 кв.м.;

- магазин літ. Б, загальною площею 35,2 кв.м.;

- автомайстерні літ. В, загальною площею 104,2 кв.м.;

- автомийки літ. Г, загальною площею 27,5 кв.м.;

- складського приміщення літ. Д, загальною площею 6,7 кв.м.;

- авто майстерні, шиномонтажу літ. Е, загальною площею 77,5 кв.м.;

- вбиральні літ. Ж, площею 1,1 кв.м.;

- огорожі №;

- вигрібної ями І;

- вимощення І-ІІІ, та видано технічний паспорт від 05.12.2013 р.,

Однак, у червні 2020 року, позивач на своє письмове звернення отримав від Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області відповідь, якою повідомлено про неможливість прийняття в експлуатацію самочинно реконструйованого житлового будинку через порушення вимог Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів та рекомендовано вирішити питання щодо права власності на самочинно збудовану будівлю в судовому порядку.

Враховуючи довідку головного архітектора Кобеляцького району, про те, що нежитлова будівля відповідає вимогам ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова території», довідку Кобеляцької міської ради, про те, що у зв`язку з вищевказаним будівництвом та реконструкцією скарг або звернень не надходило, претензій міська рада щодо даного об`єкту не має та звіт експерта Дамашича Г.П підтверджує про готовність об`єкта до експлуатації, тому позивач прохає суд визнати за ним право власності на самочинно збудовані нежитлові будівлі по АДРЕСА_1 .

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 07 лютого 2020 року провадження по справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 09 грудня 2020 року по справі залучено як співвідповідача ОСОБА_2 .

Позивач, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак його представник, адвокат Галушко С.С. надав суду заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача. Позовні вимоги підтримують та прохають задовольнити.

Відповідач, ОСОБА_2 , надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність сторони позивача. Позовні вимоги визнає.

Представник відповідача, Кобеляцької міської ради Полтавської області, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, однак міський голова подав до суду заяву в якій прохав розглядати справу у його відсутність. Рішення прохав прийняти на розсуд суду.

Представник третьої особи, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій прохає суд розглянути справу без його участі. При винесенні рішення покладається на розсуд суду.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю.

Судом встановлено, що 01 липня 2000 року ОСОБА_1 придбав у власність 12/25 частин жилого будинку з господарчими побудовами, за адресою: АДРЕСА_1 ,що складається з: жилого будинку, жилою площею 21,5 кв.м., зазначеного в плані під літ. «А,а,аІ», сарая літ. «Б,б», літньої кухні літ. «В,в», вбиральні літ. «Г», огорожі №І (а.с. 9).

17 липня 2001 р., ОСОБА_1 придбав у власність 13/25 частин жилого будинку з господарчими побудовами, за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з: жилого будинку, жилою площею 21,5 кв.м., зазначеного в плані під літ. «А,а,аІ», сарая літ. «Б,б», літньої кухні літ. «В,в», вбиральні літ. «Г», огорожі №І (а.с. 10).

29 жовтня 2001 року ОСОБА_1 Кобеляцькою міською радою видано державний акт на право власності на земельну ділянку серія ІІ-ПЛ № 008674, відповідно до якого цільове призначення земельної ділянки по АДРЕСА_1 «для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд» (а.с.11).

В подальшому, цільове призначення земельної ділянки по АДРЕСА_1 було змінено на інше, а саме «для комерційного призначення», що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯМ № 132962, виданого Кобеляцькою міською радою 29 квітня 2012 р. (а.с. 12).

Рішенням виконавчого комітету Кобеляцької міської ради від 18.01.2002 року № 90 надано дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення проекту документації на реконструкцію сараю «В-Б» по АДРЕСА_1 (а.с. 13).

Рішенням виконавчого комітету Кобеляцької міської ради від 11.06.2003 року № 539 надано дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення проекту документації на реконструкцію частини власного будинку під магазин по АДРЕСА_1 (а.с. 14).

Із звіту про проведення технічного обстеження нежитлових будівель за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що реконструйовані ОСОБА_1 вищевказані будівлі мають загальну площу забудови - 447,4 м.кв., загальну площу внутрішніх приміщень будівель- 361,4 кв.м. та можлива їх надійна та безпечна експлуатація (а.с. 35-50).

Завідувачем сектору житлово-комунального господарста, інфраструктури будівництва, містобудування та архітектури Кобеляцької районної державної адміністрації встановлено, що нежитлові будівлі, які реконструйовані за адресою: АДРЕСА_1 відповідають вимогам ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій» (а.с.33).

Згідно повідомлення Кобеляцької міської ради від 19.06.2020 року звернення та скарги від фізичних і юридичних осіб про порушення їх прав, пов`язаних із реконструкцією нежитлових будівель по АДРЕСА_1 , не надходили. Претензій щодо об`єкта будівництва міська рада не має (а.с.34).

За змістом статтей 316, 317 ЦК України право власності - це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але у межах, передбачених законом, здійснення особою самочинного будівництва відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦК України не породжує в неї права власності на таке майно, відтак виключає це майно із цивільного обороту.

За змістом частини першої статті 376 ЦК України самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Таким чином, виходячи зі змісту цієї норми самочинним є будівництво об`єкта нерухомого майна за наявності будь-якої з умов, зазначених у ній.

Отже, відсутність дозволу на будівництво, проекту або порушення умов, передбачених у цих документах, тягне визнання такого будівництва самочинним відповідно до частини першої статті 376 ЦК України.

Так в розумінні частини першої статті 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник у результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови вже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність із тим, на який власником (власниками) отримано право власності.

Судом встановлено, що нежитлові будівлі по АДРЕСА_1 позивачем побудовано самовільно.

Листом Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області позивачу відмовлено щодо прийняття вищевказаного об`єкту в експлуатацію та повідомлено, що вказана дія можлива після визнання права власності у судовому порядку (а.с.32).

П.10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів затвердженого Постановою КМУ № 461 від 13.04.2011 року передбачено, що у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта.

П. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» передбачено, що у справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК).

Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК).

Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними.

За приписами ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Дослідивши наявні докази по справі та враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що самочинне будівництво було здійснено позивачем, ОСОБА_1 без передбаченого законом дозволу, однак з початку будівництва жодних заяв, претензій та скарг не надходило, що свідчить про відсутність факту порушення прав інших осіб цим будівництвом.

Відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Позивач є власником земельної ділянки, на якій розміщений спірний об`єкт будівництва, проте визнати за ним право власності на самочинно збудовані споруди в позасудовому порядку не можливо.

За таких обставин, права позивача є порушеними і підлягають судовому захисту, шляхом визнання такого права.

Керуючись статтями 3, 12, 259, 263-265 ЦПК України, статтями 3, 15, 328, 331, 375, 376 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на самочинно збудовані нежитлові будівлі по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду або через Кобеляцький районний суд Полтавської області.

Суддя