Номер провадження: 22-ц/813/4213/21
Номер справи місцевого суду: 493/1610/20
Головуючий у першій інстанції Мясківська І. М.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2021 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого - Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря - Стадніченка А.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛЬВІЯ ЛТД»,

відповідач - ОСОБА_2 ,

відповідач - Балтська міська рада Одеської області,

відповідач - Державний реєстратор Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Мельник Тетяна Іванівна,

третя особа - Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Кот Дмитро Геннадійович,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Балтського районного суду Одеської області від 13 листопада 2020 року у складі судді Мясківської І.М.,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Ольвія ЛТД», ОСОБА_2 , Балтської міської ради Одеської області, державного реєстратора Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Мельник Тетяни Іванівни, третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Кот Дмитро Геннадійович, про: визнання незаконними дії виконавчого комітету Балтської міської ради Одеської області про прийняття рішення №292 від 22.12.2009 «Про оформлення права власності і видачу свідоцтва про право власності на нежитлове приміщення аптеки, розташовані по АДРЕСА_1 , ТОВ «Ольвія ЛТД»; скасування рішення виконавчого комітету Балтської міської ради Одеської області№292 від 22.12.2009 «Про оформлення права власності і видачу свідоцтва про право власності на нежитлове приміщення аптеки, розташовані по АДРЕСА_1 , ТОВ «Ольвія ЛТД»; визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане Балтською міською радою 29.12.2009; визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень права власності за ТОВ «Ольвія ЛТД» щодо нежитлових приміщень розташованих по АДРЕСА_1 ; скасування державної реєстрації права власності ТОВ «Ольвія ЛТД» на нежитлові приміщення розташовані по АДРЕСА_1 ; припинення права власності ТОВ «Ольвія ЛТД» на нежитлові приміщення розташовані по АДРЕСА_1 ; визнання недійсним договору купівлі-продажу від 24.06.2020, укладеного між ТОВ «Ольвія ЛТД» та ОСОБА_2 ; припинення права власності ОСОБА_2 на житлові приміщення розташовані по АДРЕСА_1 .

Одночасно позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірні нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 206, які належать на праві власності ОСОБА_2 .

Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 13 листопада 2020 року задоволено заяву позивача. Накладено арешт шляхом заборони вчиняти будь-яких дій щодо відчуження нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 206, які належать на праві власності ОСОБА_2 .

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову та скасувати арешт, накладений ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 13 листопада 2020 року.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд не здійснив оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, не з`ясував співмірність виду забезпечення позову, який просив застосувати позивач, позовним вимогам, не оцінив рівноцінність заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог, жодним чином не обґрунтував необхідність вжиття таких заходів, пославшись лише на загальні норми процесуального права та доводи заявника. Суд першої інстанції не мотивував, яким чином ймовірне рішення суду про задоволення позовних вимог впливатиме на права та обов`язки позивача ОСОБА_1 , який не являється та ніколи не являвся власником спірного майна. При цьому наявність самого по собі позову про визнання недійсними деяких рішень та правочинів, стороною яких не був і не міг бути позивач, в жодному разі не є підставою для задоволення заяви про забезпечення позову, шляхом заборони користуватись або розпоряджатись ним законному власнику. Крім того, матеріали справи не містять доказів щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, а саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви . Відтак обраний позивачем спосіб забезпечення позову не співмірний з предметом спору.

04.03.2021 ОСОБА_1 надав суду відзив на апеляційну скаргу та просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

24.05.2021 від Балтської міської ради Одеської області надійшло клопотання про розгляд справи без участі її представника.

В судове засідання учасники справи не з"явилися, від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його зайнятістю в іншому судовому засіданні.

Враховуючи, що справа тривалий час перебуває на розгляді у суді, матеріали справи містять всі необхідні докази для її вирішення, позивач свої доводи виклав у відзиві на апеляційну скаргу, суд вирішив в задоволенні його клопотання про відкладення розгляду справи відмовити, та з урахуванням належного повідомлення усіх учасників справи про дату, час та місце її розгляду, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Вбачається, що в прохальній частині заяви про забезпечення позову позивач просив суд накласти арешт на спірне нерухоме майно, набуття права власності якого ним оскаржується.

Натомість, суд першої інстанції задовольняючи заяву про забезпечення позову наклав арешт шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 206, які належать на праві власності ОСОБА_2 .

З наведеного вбачається, що суд вийшов за межі вимог заяви та самостійно розтлумачив її зміст. Вимоги щодо накладення арешту на нерухоме майно у вигляді заборони його відчуження заявником не заявлялись.

Отже, задовольняючи заяву про забезпечення позову у спосіб, який позивачем не заявлявся, суд порушив принцип диспозитивності, визначений у ч. 1 ст. 11 ЦПК України, який полягає, в тому числі й в тому, що суд не має права виходити за межі вимог сторін.

Водночас забезпечення позову у спосіб накладення арешту на майно не може вважатися співмірним заходом забезпечення позову при виниклих відносинах, оскільки виключає можливість користування об`єктом, тому застосований бути не може.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки при вирішенні питання про забезпечення позову суд допустився порушень норм процесуального права, то ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням нової про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову з мотивів та підстав, викладених вище.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Балтського районного суду Одеської області від 13 листопада 2020 року скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 08.12.2021.

Головуючий:

Судді: