Справа № 191/3036/21
Провадження № 2/191/997/21
У Х В А Л А

іменем України

06 грудня 2021 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Костеленко Я.Ю. розглянувши клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовною заявою ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідач ОСОБА_1 надала клопотання про витребування доказів, мотивуючи його тим, що 02 грудня 2020 року між ПАТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 12/89, у відповідності до умов якого ПАТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги за плату та на умовах, визначених цим договором. Але, кредитний договір, за яким право вимоги перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ», є споживчим, про що свідчить доданий до цього договору паспорт споживчого кредиту. Тому, на правовідносини, що виникли між сторонами з приводу виконання споживчого кредиту, врегульовані також Законом України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734-УІІІ. На підтвердження своїх прав вимоги позивач надав суду копію свідоцтва про реєстрацію фінансово установи Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» від 28 лютого 2012 року та розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 23 березня 2017 року про видачу ТОВ «ФК «ЄАПБ» ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, а саме на надання послуг з факторингу. Але, копія самої ліцензії, яка дає право позивачу здійснювати господарську діяльність з надання послуг з факторингу, позивачем не надана. Вважає, що ліцензія, яка можливо видана Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг у 2017 році, може бути відкликана, анульована тощо, тому витребовувати її копію у позивача не має потреби, оскільки він може надати суду копію недійсної ліцензії, що може призвести до неправильного вирішення справи. Разом з тим, наявність у позивача законного права здійснювати господарську діяльність з надання послуг з факторингу та наявність у нього права вимагати заборгованість у боржника в судовому порядку має істотне значення для правильного вирішення справи. Відповідно до п. 4 «Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів)», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 07 грудня 2016 року № 913, відповідно до цих Ліцензійних умов орган ліцензування видає ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме на: - надання послуг з факторингу. Державним органом, уповноваженим на здійснення ліцензування господарської діяльності на ринку фінансових послуг, була Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. Саме цей орган видавав, відкликав, зупиняв та анульовував ліцензію на право здійснення господарської діяльності з надання послуг факторингу (ст. 6 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності»). Але, 30 червня 2020 року діяльність Національної комісії було припинено згідно указу Президента України «Про припинення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг» від 30 червня 2020 року № 259/2020. Повноваження Національної комісії розподілено між Національним банком України (небанківські фінансові установи) та Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку (контроль ринку цінних паперів і недержавних пенсійних фондів). Тому, після 30 червня 2020 року державним органом ліцензування господарської діяльності з надання послуг з факторингу є Національний Банк України. Тому, просить витребувати від Національного банку України ( 01601,м. Київ, вул. Інститутська, 9, тел. 0800 505- 240, e-mail: ) відомості про наступне: чи має Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» () ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, в тому числі з надання послуг з факторингу, видану після 30 червня 2020 року; - надати належним чином завірену копію такої ліцензії.

Згідно з ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, ч.3 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Враховуючи вищевикладене, у зв`язку з неможливістю позивачем самостійно надати докази, суд вважає за необхідне витребувати докази по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 76, ст.84 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Витребувати від Національного банку України (01601,м. Київ, вул. Інститутська, 9, тел. 0800 505- 240, e-mail: ) відомості про наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» () ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, в тому числі з надання послуг з факторингу, видану після 30 червня 2020 року та надати належним чином завірену копію такої ліцензії.

Зазначені документи надати в строк до 09.30 год. 14 січня 2022 року.

Копію ухвали для виконання направити Національного банку України за адресою: 01601,м. Київ, вул. Інститутська, 9, тел. 0800 505- 240, e-mail:

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня отримання ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання доказів, у тому числі і з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені законом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані докази.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Я. Ю. Костеленко