Справа № 386/1049/20
Провадження № 2/386/83/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді Гарбуз О. С.

з участю: секретаря судового засідання Фенюшиної Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання в порядку спадкування за законом права на Ѕ частину земельної ділянки,

встановив:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 10.12.2020 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання в порядку спадкування за законом права на Ѕ частину земельної ділянки. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка являється рідною сестрою сторін по справі. ОСОБА_4 народилася в с. Давидівка Голованівського району Кіровоградської області, але більшу частину свого життя мешкала та була зареєстрованою за адресою: м. Севастополь АР Крим, де і померла. 27 вересня 2019 року у зв`язку зі своїм похилим віком позивач звернувся до Межирічківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, де написав заяву про прийняття спадщини своєї сестри ОСОБА_4 , про що в реєстрі сільської ради здійснено запис №10 та вказана заява була адресована приватному нотаріусу Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Захаренку В.В., тим самим її прийняв. Представник позивача вказав, що за життя ОСОБА_4 заповіту не складала, спадкоємців першої черги не має, відповідно першочергове право на спадкування за законом мають рідні брати ОСОБА_4 - сторони по справі. Представник позивача зазначив, що строк позивачем пропущений не був, тим самим позивач та відповідач мають право успадкувати та оформити рівні частини майна, що належало за життя їх сестрі ОСОБА_4 . Жодних письмових чи усних угод, щодо розміру частки у спадщині між собою сторони не укладали. В січні 2020 року позивачу стало відомо, про те, що його рідний брат - відповідач уд Голованівському районному відділі ДРАЦС отримав свідоцтво про смерть №69 від ІНФОРМАЦІЯ_1, а також можливо отримав повторно виданий органами Держгеокадастру України державний акт про право власності на земельну ділянку, відповідно до чого, отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку за кадастровим номером :02:001:2884, площею 3,2442 га., що належала ОСОБА_4 . Земельна ділянка за кадастровим номером :02:001:2844 відноситься до земель сільськогосподарського призначення та на праві власності належить відповідачу на підставі свідоцтва про право на спадщину, за законом, серія та номер 913, виданий 13.11.2019 державним нотаріусом Голованівської районна державна нотаріальної контори Кіровоградської області Бурдейною Ганною Іванівною. Окрім цього встановлено, що 03.02.2010 за життя ОСОБА_4 уклала договір про право оренди земельної ділянки за кадастровим номером :02:001:2844 з орендарем СФГ «Славутич», строком на 21 рік 10 місяців 28 днів, дата закінчення - 31.12.2031. 19.11.2020 між орендодавцем - відповідачем та СФГ «Славутич» було укладено додаткову угоду про право оренди земельної ділянки, в зв`язку зі смертю орендодавця ОСОБА_4 та 25.11.2020 вказані зміни були внесені до Реєстру реєстратором Голованівської селищної ради Заболотною О.С. Позивач мав намір оформити свої спадкові права на земельну ділянку, яка розташована на території Перегонівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, що залишились після смерті рідної сестри ОСОБА_4 , однак внаслідок того, що відповідачу вже було видано свідоцтво про право на спадщину, позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права у нотаріальній конторі. Позивач вважає, що нотаріус мав можливість перевірити наявність усіх можливих спадкоємців, після смерті ОСОБА_4 , таким чином встановити ступінь спорідненості з позивачем та встановивши відомості про спадкоємця зробити його виклик чи повідомити іншим чином про відкриття спадщини, адже нотаріус або посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. Представник позивача зазначає, що часом відкриття спадщини є 03 вересня 2019 року, а датою видачі свідоцтва - 13 листопада 2019 року, тобто проміжок часу складає 1 місяць 10 днів. Враховуючи вищевикладене, були грубо порушені права позивача на звернення до нотаріуса за попередньо написаною ним заявою про прийняття спадщини, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину. Спадкоємці за законом, які позбавлені можливості подати документи, що підтверджують наявність підстав для закликання до спадкоємства, можуть бути за письмовою згодою всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину і подали докази родинних, шлюбних чи інших відносин із спадкодавцем, включені до свідоцтва про право на спадщину. Вказані дії відповідачем вчинені не були. Відповідач мав повідомити нотаріуса про існування іншого спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , проте свідомо приховав даний факт. За викладених обставин позивач змушений звернутися до суду для визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. У зв`язку з наведеним, посилаючись на ст.ст. 16, 328, 392, 1216, 1223, 1225, 1258, 1262, 1268, 1296, 1297 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), представник позивача просить визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 13 листопада 2019 року, видане на ім`я ОСОБА_3 державним нотаріусом Голованівської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області Бурдейною Г.І. та зареєстроване в реєстрі під №34126574 на нерухоме майно - земельну ділянку, землі сільськогосподарського призначення за кадастровим номером :02:001:2884, площею 3,2442 га; перерозподілити спадкове майно, визнавши за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину нерухомого майна - земельної ділянки землі сільськогосподарського призначення за кадастровим номером :02:001:2884 площею 3,2442 га, зменшивши його частку ОСОБА_3 в спадковому майні щодо земельної ділянки до 1/2 її частини.

Ухвалою суду від 15.12.2020 в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання; залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - державного нотаріуса Голованівської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області Бурдейну Ганну Іванівну.

29.12.2020 представником відповідача ОСОБА_5 до суду подано відзив на позов, який прийнято судом та приєднано до матеріалів справи (а.с. 110-113). Представник відповідача вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. У відзиві вказав, що будучи рідним братом померлої, відповідач у встановлені законом строки, звернувся до державного нотаріуса Бурдейної Г.І. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , як спадкоємець другої черги спадкування за законом. Оскільки померла не мала спадкоємців першої черги, відповідач одержав право на спадкування, і після спливу 6-ти місяців з часу відкриття спадщини отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, яким визначається спадщина, яку успадкував ОСОБА_3 , а саме - земельна ділянка площею 3,2442 га., кадастровий номер :02:001:2844 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Перегонівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області. Право власності на земельну ділянку було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним нотаріусом Голованівської районної державної нотаріальної контори Бурдейною Ганною Іванівною.

Представник відповідача вказує, що відповідно до заявлених позивачем вимог щодо визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним та норм чинного законодавства України, згідно якого свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, у випадку якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, однак згідно з п. 4.12 та п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі - Порядок), свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Отже, на підставі вищевикладеного та на противагу вимогам позивача, відповідачем не було порушено законодавчого порядку реалізації права на спадкування.

Представник відповідача зазначає, що для прийняття спадщини чи відмови від її прийняття встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті ОСОБА_4 . Позивач у позові зазначив, що 27.09.2019 ним було написано заяву про прийняття спадщини до Межирічківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, про що в реєстрі сільської ради було здійснено запис за №10 та надіслано вказану заяву приватному нотаріусу Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Захаренку В.В. Представник відповідача зауважив, що додатки, які б підтверджували факт надсилання заяви про прийняття спадщини на адресу приватного нотаріуса Захаренка В.В. - відсутні, натомість додана довідка Межирічківської сільської ради №460/02-24 від 03.12.2020, яка за своїм змістом являється неналежним доказом та не є підтвердженням надсилання такої заяви нотаріусу. Отже, враховуючи вищезазначене вбачається, що видача свідоцтва про право на спадщину на ім`я ОСОБА_3 , згідно ст. 1268, 1296 ЦК України є цілком законною та такою, що відповідає вимогам законодавства України. У зв`язку з викладеним представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Також, 29.12.2020 третьою особою подано пояснення, які прийнято судом та приєднано до матеріалів справи (а.с. 123). Третя особа в поясненнях вказує на те, що в позовній заяві представник позивача зазначає дату смерті ОСОБА_4 03 вересня 2019 року, однак в наданих копіях документів відсутня копія свідоцтва про смерть спадкодавця. Державний нотаріус вказала, що у свідоцтві про смерть, виданому ІНФОРМАЦІЯ_1 Голованівським районним відділом ДРАЦС, дата смерті ОСОБА_4 значиться 29.04.2019, копія якої знаходиться в спадковій справі. Виходячи зі змісту позовної заяви, третя особа вважає, що позивач не являється спадкоємцем, який прийняв спадщину в порядку, передбаченому Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення реалізації права на спадкування» №189-VІІІ від 12.02.2015, оскільки на момент заведення спадкової справи 04.09.2019 на ім`я ОСОБА_4 згідно витягу спадкового реєстру №57429268 від 04.09.2019, спадкова справа на ім`я спадкодавця відсутня, тобто спадкова справа була заведена за першою заявою про прийняття спадщини, яка була від імені відповідача. Державний нотаріус вказала, що згідно витягу зі Спадкового реєстру №57429283 від 04.09.2019, заповіт від імені ОСОБА_4 також відсутній. Твердження позивача про те, що позивачем була подана заява про прийняття спадщини не підтверджена документально, оскільки на момент видачі свідоцтва про право на спадщину на ім`я відповідача, яке було видано 13.11.2019 (через півтора місяця після закінчення 6-ти місячного строку на прийняття спадщини), відповідно до витягу №38302987 від 13.11.2019 спадкова справа у приватного нотаріуса Захаренка В.В. на ім`я ОСОБА_4 не заведена і заява від імені позивача до нотаріальної контори не надходила від приватного нотаріуса Захаренка В.В., тому факт прийняття спадщини позивачем після смерті ОСОБА_4 відсутній.

Позивач та його представник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), що підтверджується розпискою про отримання 15.01.2021 представником позивача судової повістки (а.с. 138); представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивача, просить позов задовольнити (а.с. 143).

Відповідач та його представник ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України, що підтверджується розпискою про отримання 15.01.2021 представником відповідача судової повістки (а.с. 137); представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність відповідача (а.с. 142).

Третя особа в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України, що підтверджується розпискою про отримання 14.01.2021 судової повістки (а.с. 136); подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі (а.с. 140).

Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Севастополь померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_1 Голованівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (а.с. 58).

Як вбачається з копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №184960061 від 16.10.2019 та копії Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №019 від 05.11.2019, ОСОБА_4 належала на праві власності земельна ділянка площею 3,2442 га., кадастровий номер :02:001:2844, яка знаходиться на території Перегонівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області (а.с. 70-73).

Згідно копії свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_2 , виданого 03.06.2019 Голованівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (а.с. 15), копії свідоцтва про народження відповідача серії НОМЕР_3 , виданого 03.06.2019 Голованівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (а.с. 80), копії свідоцтва про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_4 , виданого 12.02.1960 Полонистською сільською радою Голованівського району Кіровоградської області (а.с. 79) та копії свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_6 і ОСОБА_7 серії НОМЕР_5 , сторони по справі є рідними братами ОСОБА_4 .

Відповідно до наданої державним нотаріусом Голованівської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області Бурдейною Г.І. копії спадкової справи №116/2019, після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , із заявою про прийняття спадщини 04.09.2019 звернувся відповідач, якому 13.11.2019 видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3,2442 га., кадастровий номер :02:001:2844, яка знаходиться на території Перегонівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області (а.с. 57-107).

Інші заяви про прийняття спадщини, окрім заяви відповідача, та заяви про відмову від прийняття спадщини, до державного нотаріуса не надходили, в спадковій справі такі відсутні.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист прав і свобод людини і громадянина судом (стаття 55).

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав, визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

За частиною першою ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із частиною першою ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Отже, законодавство визначає три окремі підстави для захисту цивільного права особи: порушення, невизнання, оспорювання права.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Згідно положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, а відповідно до ч. 1 ст. 78 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до частини першої статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У частинах першій та другій статті 1223 ЦК України зазначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч. 1 ст. 1225 ЦК України).

Нормами статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною першою ст. 1269 ЦК України, встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч. 1 ст. 1296 ЦК України).

Частиною 3 ст. 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до п. 1.1. та п. 1.2. глави 10 Порядку, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. При зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

Згідно з п. 2.1. та 2.2. глави 10 Порядку, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

При заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту.

Як встановлено п. 3.1. та 3.2. глави 10 Порядку, право на спадкування здійснюється спадкоємцями шляхом прийняття спадщини або її неприйняття. Заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Проаналізувавши вищезазначені норми та дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку про те, що після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадщину за законом прийняв та оформив відповідач, який отримав свідоцтво про право на спадщину.

Суд не погоджується з доводами представника позивача про те, що позивач фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 , оскільки з поданої довідки Межирічківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області від 03.12.2020 №460/02-24 (а.с. 17) вбачається, що позивач в цій сільській раді лише написав заяву про прийняття спадщини, а не подав її.

Суду не надано доказів на підтвердження подачі позивачем написаної ним заяви про прийняття спадщини до нотаріуса або до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування згідно вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України.

Також представником позивача не надано доказів на підтвердження повноважень певної посадової особи Межирічківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, яка мала б право отримувати заяви про прийняття спадщини.

Аргументи представника позивача про те, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 спростовуються дослідженою копією свідоцтва про смерть про те, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За таких обставин, у зв`язку з тим, що позивач в шестимісячний строк з дня смерті ОСОБА_4 не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, тому він являється таким, що не прийняв спадщини в силу ч. 1 ст. 1272 ЦК України, звідси - не має права на спадкування 1/2 частини земельної ділянки, яка залишилась після смерті ОСОБА_4 .

Після звернення відповідача із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, останній здійснив перевірку та встановив відсутність у Спадковому реєстрі спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , що підтверджується копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с. 61), що спростовує доводи представника позивача про те, що заява позивача була подана до приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Захаренка В.В.

З наведених підстав, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи відмову в задоволенні позову, судові витрати зі сплати позивачем судового збору при зверненні до суду в сумі 840,80 грн., що підтверджується квитанцією АТ "Ощадбанк" №14 від 10.12.2020 (а.с. 10), покладаються на позивача.

Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4-5, 12-13, 76-89, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Відмовити повністю в задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання в порядку спадкування за законом права на Ѕ частину земельної ділянки.

Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840,80 грн. покласти на позивача ОСОБА_2 .

Місце проживання позивача ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 .

Місце проживання відповідача ОСОБА_3 : АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_6 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Голованівський районний суд Кіровоградської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Гарбуз О. С.