Ухвала

09 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 760/3300/17

провадження № 61-16683 ск 20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання незаконною відмови у вчиненні нотаріальної дії та зобов`язання видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом до Головного територіального управління юстиції у м. Києві (далі - ГТУЮ у м. Києві), в якому просила визнати незаконною відмову Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 від 06 лютого 2017 року за вихідним № 476/02-31 та зобов`язати Дев`яту Київську державну нотаріальну контору видати їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема, житловий будинок під літерою «А», сарай літера «Г», погреб літера «Д», вбиральня літера «Е», вимощена доріжка, паркан, ворота цифри 1-4, після смерті ОСОБА_2 .

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 20 липня 2017 року позов ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у м. Києві (далі - ГТУЮ у м. Києві) про визнання незаконною відмови у вчиненні нотаріальної дії та зобов`язання видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом задоволено.

Визнано незаконною відмову Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті

ОСОБА_2 від 06 лютого 2017 року за вих. № 476/02-31.

Зобов`язано Дев`яту Київську державну нотаріальну контору видати

ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , зокрема житловий будинок під літ. "А", сарай літ. "Г", погреб літ. "Д", вбиральня літ. "Е", вимощена доріжка, паркан, ворота цифри 1-4 , після смерті ОСОБА_2 .

Постановою Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2020 року,

апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 20 липня 2017 року скасовано та ухвалено нове.

Відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ГТУЮ у м. Києві про визнання незаконною відмови у вчиненні нотаріальної дії та зобов`язання видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

09 листопада 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2020 року (надійшла до суду 11 листопада 2020 року), в якій просить скасувати вказане судове рішення та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху для усунення недоліків, а саме запропоновано сплатити судовий збір та вказати підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

У наданий судом строк заявник надав до суду матеріали на усунення недоліків, зазначених в ухвалі Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2020 року.

Проте вимоги ухвали суду касаційної інстанції виконано не в повному обсязі, а саме, в уточненій касаційній скарзі не вказано конкретні підстави касаційного оскарження передбачені частиною другою статті 389

ЦПК України.

Ухвалою Верховного Суду від 11 грудня 2020 року ОСОБА_1 продовжено строк для усунення недоліків вказаних в ухвалі Верховного Суду

від 16 листопада 2020 року. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

У наданий судом строк заявник надав до суду матеріали на усунення недоліків, зазначених в ухвалі Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2020 року.

Проте вимоги ухвали суду касаційної інстанції виконано не в повному обсязі, а саме, в уточненій касаційній скарзі не вказано конкретні підстави касаційного оскарження передбачені частиною другою статті 389

ЦПК України.

Ухвалою Верховного Суду від 14 січня 2021 року ОСОБА_1 продовжено строк для усунення недоліків вказаних в ухвалі Верховного Суду

від 16 листопада 2020 року. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

У наданий судом строк заявник надав до суду матеріали на усунення недоліків, зазначених в ухвалі Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2020 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставами касаційного оскарження постанови Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2020 року заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:

- відсутній висновок Верховного Суду, щодо застосування норм права

у подібних правовідносинах, а саме: щодо неодноразового звернення тих же сторін з позовом щодо спадкування, відносно тих самих обставин, що вже були встановлені рішеннями судів, які набрали законної сили, що тривалий час позбавляє спадкоємця можливості реалізувати своє право на спадщину (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України);

Касаційна скарга ОСОБА_1 подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справіза позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання незаконною відмови у вчиненні нотаріальної дії та зобов`язання видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2020 року.

Витребувати з Солом`янського районного суду міста Києва вищевказану цивільну справу (№ 760/3300/17).

Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який

за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України,

у строк до 11 березня 2021 року.

До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих

до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Коломієць

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник