Справа № 521/2086/21
Провадження № 2/522/6355/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 року

Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням судді Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря судового засідання: Баланюк Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Одеської міської ради про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

11.02.2021 року позивачка звернулась до суду із позовом, в подальшому зміниши його предмет, по якому просить суд стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини заробітку ( доходу) платника аліментів щомісячно але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору в розмірі 908 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 8400 грн.

Позивачка мотивує вимоги тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з матір`ю. Оскільки між сторонами не досягнуто згоди щодо участі батька в утриманні спільної дитини, позивач звернулась до суду із даним позовом.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 22.02.2021 року справа направлена до Приморського районного суду м. Одеси за підсудністю.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19.04.2021 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

31.05.2021 року до суду надійшов відзив на позов. Відповідач зазначає, що первісні позовні вимоги стягнення аліментів в розмірі 4000 грн. щомісячно, взнає частково та надає згоду на сплату аліментів в розмірі 1500 гривень на місяць з урахуванням його можливостей. З приводу стягнення судового збору зазначив, що він є особою з інвалідністю ІІ групи та він звільнений від його сплати в силу п.9 ч.1 ст.5 Закону України « Про судовий збір». Щодо стягнення витрат на правову допомогу заперечує, оскільки розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю справи.

06.12.2021 року представником позивача подано заяву про зміну предмету позову, за якою просила стягувати з відповідача аліменти у розмірі ј частини від суми заробітку.

Відповідачем надано письмові пояснення на заяву про зміну предмету позову, де він зазначив, що позов в частині стягнення аліментів в розмірі ј частини від суму доходу визнає, проти стягнення судових витрат заперечує.

Сторони по справі до судового засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення якого повідомлені належним чином.

Представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує.

Представник третьої особи до судового засідання не з`явився, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.06.2018 року, зареєстрованого Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 970.

Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 30.08.2018 року Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Підставою звернення до суду із даним позовом стали посилання позивача на те, що наданий час фактично шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони проживають окремо, між батьками згоди щодо фінансової участі в утриманні спільної дитини не досягнуто.

Згідно ст.180Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ст.ст. 181, 191Сімейного кодексу України).

Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Малолітня дитина проживає з матір`ю, що не оспрюється учаниками справи.

Згоди щодо утримання дитини між батьками не досягнуто.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Згідно із ч. 2 ст.182Сімейного кодексуУкраїни мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років відповідно до Закону України «Пpo Державний бюджeт на 2021 рік» становить: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

Суд звертає увагу на те, що відповідач по справі є особою з інвалідністю ІІ групи та отримує пенсіє в розмірі 5307,45 грн. на підтвердження чого надав довідку Головного управління ПФУ в Одеській області.

Крім того відповідачем у відзиві зазначено, що він матеріально допомагає матері, яка є пенсіонером на підтвердження чого надав копію свідоцтва про народження, копію свідоцтва про смерть батька ОСОБА_4 та пенсійне посвідчення матері ОСОБА_5 .

Крім того відповідачем долучено до матеріалів справи Довідку АТ « Альфа Банк» від 25.05.2021 року № 45639-23.1 де зазначено, що на ім`я ОСОБА_2 діють наступні кредитні договори № 630206286 від 29.08.2014 року за яким поточна сума заборгованості складає 19 343,28 грн. та № 630992828 від 10.08.2018 року за яким поточна сума заборгованості складає 26 576,36 грн.

Як зазначено в п. 17 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК.

Відповідно до ч.1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Відповідач у поясненнях до заяви про зміну предмету позову визнав аліменти в розмірі ј частини від щомісячного доходу.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з постановою № 14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року Про судове рішення у цивільній справі, за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Враховуючи наведене вище суд задовольняє вимогу про стягнення аліментів.

Також позивач просить стягнути на її користь витрати на правову допомогу в розмірі 8400 грн., надавши при цьому розрахунок судових витрат за яким, складання позовної заяви зайняло 4 години та оплата становила 3 632,00 грн.; формування додатків до позовної заяви 0,5 години та 454 грн.; подача позовної заяви 0,25 год. та 227 грн.; ознайомлення з відзивом та складання відповіді на відзив- 1 год. та 908 грн.; участь у судових засіданнях 3 год та 2 724 грн.; складання заяви на видачу виконавчого листа 455 грн.; витяг з договору про надання правової допомоги від 05.02.2021 року; акт прийому-передачі виконаних робіт; довідку про сплату позивачем суми в розмірі 8400 грн.

Згідно із ч.1,3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи належить, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини 3 ст. 141 ЦПК України, враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч.3,4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постановах Великої Палати Верховного суду від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16 та Верховного Суду від 30.09.2020 року у справі № 379/1418/18 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування по справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджену та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Враховуючи наведене вище, співмірність із складністю справи та виконаних адвокатом робіт(наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг; значенням справи для сторони, те що судові засідання по даній справі проводились на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, відповідь на відзив матеріали справи не містить, суд дійшов до переконання, що представником позивача завищено розмір витрат на професійну правничу допомогу та вважає співмірною суму в розмірі 2000 грн., які підлягають стягненню із відповідача.

Щодо стягнення з відповідача суми судового збору в розмірі 908 грн. суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору.

Суд установив, що відповідно до посвідчення № НОМЕР_2 від 10.10.2019 року та довідки до акту огляда МСЕК ОСОБА_2 є інвалідом II групи, з огляду на що відмовляє в задоволенні вимоги про стягнення судового збору в розмірі 908 грн., що узгоджено з правовою позицією ВСУ від 1 березня 2017 року у справі № 6-152цс17

Крім того, згідно заяви про зміну предмету позову вимога про визначення місця проживання дитини за яку позивач сплатила 908 грн. дана вимога відсутня.

Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Розглянувши справу повно, всебічно, об`єктивно та неупереджено, суд вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 84, 180, 182-184 СК України, ст.ст.10, 12, 81, 141, 264, 265, 268, 354ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Одеської міської ради про стягнення аліментів,- задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання дитини- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини заробітку ( доходу) платника аліментів щомісячно але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову-11.02.2021 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 06.12. 2021 року.

Суддя Р.Д. Абухін

06.12.21