Ухвала

30 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 280/1792/18

провадження № 61-12254св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Яремка В. В.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідачі: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - Яроша Володимира Васильовича на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області

від 09 квітня 2021 року у складі судді Василенка Р. О. та постанову Житомирського апеляційного суду від 05 липня 2021 року у складі колегії суддів: Микитюк О. Ю., Борисюка Р. М., Галацевич О. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права спільної сумісної власності на житловий будинок та земельну ділянку.

Позовна заява мотивована тим, що 25 вересня 1988 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено шлюб, у період якого в них народилась дочка ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 . До 2004 року вони всі разом з відповідачами проживали у квартирі АДРЕСА_1 , яка належала позивачу на праві власності. На підставі довіреності колишня дружина продала вказану квартиру та виключно за рахунок виручених від продажу квартири коштів придбала будинок

АДРЕСА_2 та земельну ділянку площею 0,078 га. Договір посвідчений приватним нотаріусом Коростишівського нотаріального округу Самойленком А. Г. за реєстровим номером 1300. Кошти за будинок передавав продавцю ОСОБА_1 особисто і на прохання ОСОБА_3 покупцями у договорі купівлі-продажу будинку зазначено саме дружину ОСОБА_3 та дочку ОСОБА_4 .

Також, згідно з спільними домовленостями ОСОБА_2 продала належну їй частину будинку АДРЕСА_3 , а гроші від цього продажу були витрачені на добудову та придбання матеріалів для цієї добудови.

У період із 2005 року по 2013 року цей будинок збільшився у своїх розмірах за рахунок прибудови та за рахунок коштів позивачів із 34,1 до 94,8 кв. м. У свою чергу ОСОБА_3 займалась господарством, витрачала кошти на купівлю продуктів та годувала робітників. При оформленні документів відповідачі за згоди позивачів набули право власності на будинок та земельну ділянку.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просили визнати житловий будинок та земельну ділянку за адресою:

АДРЕСА_2 об`єктом спільної сумісної власності сторін у рівних частках.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 09 квітня

2021 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано Ѕ частини житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки площею 0,0782 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . У решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення мотивоване тим, що рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 08 вересня 2020 року у справі № 280/1710/18 встановлено факт проживання як чоловік і жінка однією сім`єю у період із 02 квітня 2004 року по 13 серпня 2013 року, та встановлено належність їм майна на праві спільної сумісної власності на підставі статті 74 СК України. Вимоги ОСОБА_2 в частині визнання спірного майна об`єктом права спільної сумісної власності не підлягають задоволенню, оскільки остання діяла як представник продавця за договором купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 04 вересня 2004 року, а відповідно до частини третьої статті 238 ЦК України представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом. Збільшення площі будинку, на що посилаються сторони, має значення при вирішенні вимог щодо поділу спірного будинку в натурі, проте такі вимоги не є предметом позову у цій справі.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 05 липня 2021 року апеляційні скарги адвоката Яроша В. В., який діє в інтересах ОСОБА_3 , та ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області

від 09 квітня 2021 року залишено без змін.

Залишаючи без задоволення апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, який обґрунтовано визнав Ѕ частину спірного нерухомого майна спільною сумісною власністю ОСОБА_1 і

ОСОБА_3 . При цьому ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не довели наявності обставин, необхідних для спростування презумпції спільності майна подружжя. ОСОБА_3 також не надала доказів на підтвердження того, що добудови до будинку на підставі будівельного паспорту від 18 жовтня 2012 року виконані нею після 13 серпня 2013 року і що такі добудови прийняті в експлуатацію у визначеному законом порядку.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи

У липні 2021 року представник ОСОБА_3 - Ярош В. В. подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 09 квітня 2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду

від 05 липня 2021 року, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та відмовити у задоволенні позову до ОСОБА_3 за недоведеністю, обґрунтовуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди в оскаржуваних судових рішеннях не врахували висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 214/6174/15 (провадження № 14-114цс20).

У вересні 2021 року ОСОБА_1 подав до суду відзив на касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - Яроша В. В. , у якому заявник просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, посилаючись на те, що доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з висновками судів попередніх інстанцій щодо визнання спільною частковою власністю будинку та земельної ділянки, не зважаючи на установлення судами дійсних обставин справи, містять посилання на обставини, що були предметом дослідження й оцінки судами, які їх обґрунтовано спростували.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права спільної сумісної власності на житловий будинок та земельну ділянку, за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - Яроша Володимира Васильовича на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 09 квітня 2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 05 липня 2021 року призначити до судового розгляду на 15 грудня 2021 року колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

І. Ю. Гулейков

В. В. Яремко