Житомирський апеляційний суд
Справа №278/1844/18 Головуючий у 1-й інст. Грубіян Є. О.
Категорія 29 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г.С., Микитюк О.Ю.

за участю секретаря Трикиши Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу №278/1844/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - D&T Production Private Limited про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 16 січня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Грубіяна Є.О. в м.Житомирі,

в с т а н о в и в :

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з уточненим згодом позовом до ОСОБА_2 , третя особа - D&T Production Private Limited про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову вказував, що 22 грудня 2016 року між ОСОБА_2 та громадянином Індії ОСОБА_1 та заснованою в індії компанією D&T Production Private Limited було укладено договір про надання послуг виконавчого продюсера. За вказаним договором ОСОБА_1 та компанія D&T Production Private Limited виступали замовниками (продюсерами), а ОСОБА_2 - виконавцем (виконавчим продюсером). Виконавець відповідно до умов договору взяв зобов`язання відзняти відеоматеріал та вчинити всі інші дії по створенню художнього фільму відповідно до та на умовах погодженого сторонами графіку та вимог до створення фільму. 28 квітня 2017 року сторони уклали додатковий договір до договору від 22 грудня 2016 року, відповідно до якого зйомки фільму повинні відбутись в 2 етапи: з 29.04.2017 по 11.05.2017 та з 25.05.2017 по 09.06.2017 року. Укладаючи додатковий договір виконавець підтвердив отримання ним 78 000 доларів США. Згідно умов додаткового договору сторони погодились, що у випадку будь-якого прострочення у зйомках сцен фільму на 10 днів договір від 22.12.2016 вважається розірваним і виконавець зобов`язується повернути отримані за договором 78 000 доларів США протягом 3 днів та оплатити встановлений штраф та відсотки. На момент подачі позову відповідач передав позивачу лише 15 % від домовленого обсягу роботи, а саме 20 сцен із 133 сцен фільму. 24 травня 2017 року виконавець повідомив замовника про неможливість дотриматись ним умов додаткового договору та розпочати другий етап зйомок. Фактично договір від 22.12.2016 було розірвано відповідачем в односторонньому порядку на підставі положення додаткового договору від 28.04.2017 року. Враховуючи вищевикладене просив, стягнути з відповідача 78 000 доларів США, що еквівалентно 2 052 180 грн згідно курсу НБУ станом на 18.06.2018 року.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 16 січня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 2 052 180 грн, що є еквівалентно 78 000 доларам США. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8 810 грн судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги, зокрема, вказує, що договір від 22.11.2016 він не підписував та не працював з компанією D&T Production Private Limited, дана компанія не перераховувала, та не надавала йому фінансові ресурси для проекту. 28.04.2017 він не укладав додатковий договір з ОСОБА_1 . Електронні платіжні документи від 10.01.2017 та 05.04.2017, письмові розписки від 14.04.2017 та 25.04.2017 є сфальсифікованими шляхом копіювання. Ним неодноразово заявлялось клопотання про проведення комплексної судової почеркознавчо-технічної експертизи, однак 16.01.2019 судом дане клопотання безпідставно відхилене. Крім того, головуючому судді було двічі заявлено відвід, однак дані відводи не були розглянуті, що свідчить про упередженість суду до нього.

Позивач ОСОБА_1 проживає АДРЕСА_1 .

17 травня 2021 року копію апеляціної скарги та судову повістку апеляційний суд направив ОСОБА_1 до Республіки Індії судовим дорученням, відповідно до Закону України "Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів в цивільних або комерційних справах" від 19 жовтня 2000 року №2052-ІІІ .

Відповідно до ст. 15 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15 листопада 1965 року, якщо документ про виклик до суду або аналогічний документ

підлягав передачі за кордон з метою вручення відповідно до

положень цієї Конвенції, і якщо відповідач не з`явився, то судове

рішення не може бути винесено, поки не буде встановлено, що:

a) документ був вручений у спосіб, передбачений внутрішнім

правом запитуваної Держави для вручення документів, складених у

цій країні, особам, які перебувають на її території,

b) документ був дійсно доставлений особисто відповідачеві або

за його місцем проживання в інший спосіб, передбачений цією

Конвенцією, і що, в кожному з цих випадків, вручення або

безпосередня доставка були здійснені в належний строк, достатній

для здійснення відповідачем захисту.

Україною заявлено, що суддя незалежно від положень частини першої цієї статті може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку документів, у разі, якщо виконані всі наступні умови:

a) документ було передано одним із способів, передбачених

цією Конвенцією,

b) з дати направлення документа сплинув термін, який суддя

визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше

шість місяців,

c) не було отримано будь-якого підтвердження, незважаючи на

всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи

запитуваної Держави.

Враховуючи те, що до апеляційного суду не надійшло підтвердження про вручення документів ОСОБА_1 , але з дати направлення документів минуло більше як шість місяців, то колегія суддів за таких обставин, вважає за можливе ухвалити рішення у даній справі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 22 листопада 2016 року між громадянином Індії ОСОБА_1 , приватною компанією з обмеженою відповідальність «D&T Production Private Limited» (продюсер) та ОСОБА_2 (виконавчий продюсер) було укладено договір про надання послуг виконавчого продюсера.

Відповідно до п.1.1 договору виконавчий продюсер координує, забезпечує та контролює всі процеси протягом підготовчого, знімального та монтажно-тонувального періоду (кіновиробництво) включаючи всі можливі тестові зйомки частин фільму, який знімається в України, відповідно до графіку та вимог до створення фільму.

Згідно п.2.1 договору продюсер надає виконавчому продюсеру кошти загальною сумою 120 700 доларів США згідно з графіком.

28 квітня 2017 року укладено додатковий договір до договору від 22 листопада 2016 року, в який вносяться зміни:

- дати зйомок фільму будуть розподілені на 2 графіки - з 29 квітня 2017 року по 11 травня 2017 року (перший графік) та з 25 травня 2017 по 09 липня 2017 року (другий графік);

- 34 000 доларів США вже були сплачені продюсером банківським переказом та отримані виконавчим продюсером для зйомок фільму;

- 44 000 доларів США вже були сплачені продюсером готівкою та отримані виконавчим продюсером для зйомок фільму;

- у випадку затримки зйомок за будь-яким графіком більш ніж на 10 днів договір від 22 листопада 2016 року буде вважатись недійсним, а грошова сума в 78 000 доларів США, сплачена виконавчому продюсеру, буде повернута продюсеру протягом трьох днів після затримки шляхом банківського переказу або готівкою разом з нарахованими штрафами та відсотками.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

На підтвердження позовних вимог про стягнення з ОСОБА_3 78 000 доларів США, позивач надав копії паперового платіжного документу від 06 грудня 2016 року на суму 4 900 доларів США, паперового платіжного документу від 06 січня 2017 року на суму 10 000 доларів США, паперового платіжного документу від 10 січня 2017 року на суму 15 000 доларів США, паперового платіжного документу від 10 січня 2017 року на суму 4 300 доларів США, копію листа- повідомлення ОСОБА_3 від 14 квітня 2017 року про отримання останнім від позивача 10 000 доларів США, копію листа- повідомлення ОСОБА_3 від 25 квітня 2017 року про отримання останнім від позивача 34 000 доларів США.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що факт укладення між сторонами правочину за яким відповідач взяв на себе зобов`язання виконати у строк певну роботу за плату підтверджений належними та допустимими доказами. Позивач здійснив оплату роботи відповідача і тим самим виконав покладені на нього зобов`язання. В свою чергу відповідач, отримавши грошові кошти в розмірі 78, 000 доларів США в порушення умов правочину не виконав роботу у визначені строки, а тому вважав, що позов підлягає задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини ( п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За договором про надання послуг одна сторона ( виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором ( ст.901 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

У статті 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Згідно із частиною другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи №138/18 від 19 грудня 2018 року проведеної ТОВ «Центр судових експертиз «Альтернатива» підписи від імені ОСОБА_2 : зображення яких містяться у правому нижньому куті аркушів 1, 2 та у графі «Executive Producer» на аркуші 3 у технічній копії Договору про надання послуг виконавчого продюсера (Executive Producer Agreement) від 22.11.2016; зображення яких містяться у правому нижньому куті аркушів 1-14 технічної копії документу «Графік та вимоги до створення фільму ( Prodaction Sheet )»; у графі « Valentyn Vatsek Executive Producer » у Додатковому договорі від 18.04.2017 до Договору від 22.11.2016 (Executive Producer Agreement Amendment); над друкованим записом «Name: Valentyn Vatsek» у Розписці від імені ОСОБА_2 про отримання 34 000 $ від 25.04.2017 (Subject: Acknowledgement letter for receiving amount for Production); над друкованим записом «Name: Valeptynu Vatsek» у Розписці від імені ОСОБА_2 про отримання 10 000 $ від 14.04.2017 (Subject: Acknowledgement letter for receiving amount for Production) - виконані ОСОБА_2 .

У пункті 1.1. глави 1 розділу I Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України 08 жовтня 1998 року № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26 грудня 2012 року № 1950/5, далі - Інструкція ) визначено, що основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (буквених та цифрових) і підпису. Цією експертизою вирішуються і деякі неідентифікаційні завдання (установлення факту виконання рукопису під впливом будь-яких (природних, штучних) збиваючих факторів; у незвичних умовах або в незвичайному стані виконавця, навмисно зміненим почерком, з наслідуванням почерку іншої особи; визначення статі виконавця, а також належності його до певної групи за віком тощо).

Для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів.

Із змісту судово-почеркознавчої експертизи №138/18 від 19 грудня 2018 року проведеної ТОВ «Центр судових експертиз «Альтернатива» вбачається, що експертиза проведена по копіях документів, а не за оригіналами документів, що суперечить пункту 1.1. глави 1 розділу I Інструкції. Тому колегія суддів відхиляє висновок судово-почеркознавчої експертизи №138/18 від 19 грудня 2018 року, як неналежний доказ у цій справі.

Відповідно до ст.12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового засідання їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальної дії, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року за клопотанням представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 витребувано у ОСОБА_1 оригінали документів, а саме:

оригінал договору від 22.11.2016 р. про надання послуг виконавчого продюсера;

оригінал договору від 28.04.2017 р. до договору від 22.11.2016 р.;

оригінали платіжних документів на суму 34 200 доларів США;

оригінал електронного платіжного документу від 06 грудня 2016 року на суму 4 900 доларів США;

оригінал електронного платіжного документу від 06 січня 2017 року на суму 10000 доларів США;

оригінал електронного платіжного документу від 10 січня 2017 року на суму 15000 доларів США ;

оригінал електронного платіжного документу від 05 квітня 2017 року на суму 4300 доларів США;

оригінал розписки від 14 квітня 2017 року про отримання ОСОБА_2 від ОСОБА_1 10000 доларів США;

оригінал розписки ОСОБА_2 від 25 квітня 2017 року про отримання коштів на суму 34000 доларів США;

оригінал розписки ОСОБА_2 про отримання коштів на суму 44000 доларів США готівкою.

На виконання вимог ухвали представник позивача ОСОБА_5 надав :

оригінал договору від 22.11.2016р. про надання послуг виконавчого продюсера (на З аркушах) із додатком «Графік та вимоги до створення фільму» (на 14 аркушах) - 17 арк.;

оригінал договору від 28.04.2017р. до договору від 22.11.2016 -1 акр.;

оригінал електронного платіжного документу від 06 грудня 2016 року на суму 4 900 доларів США - 1 арк.;

оригінал електронного платіжного документу від 06 січня 2017 року на суму 10 000 доларів США -1 арк.;

оригінал електронного платіжного документу від 10 січня 2017 року на суму 15 000 доларів США -1 акр.;

оригінал електронного платіжного документу від 05 квітня 2017 року на суму 4 300 доларів США - 2 акр.;

оригінал розписки від 14 квітня 2017 року про отримання ОСОБА_2 10 000 доларів США -1 акр.;

оригінал розписки від 25 квітня 2017 року про отримання ОСОБА_2 34 000 доларів США -1 акр.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 23 липня 2019 року за клопотанням ОСОБА_2 по справі була призначена судова почеркознавча та технічна експертиза.

Згідно висновку судової почеркознавчої та технічної експертизи №21548/19-33/21549/19-32 від 04 листопада 2020 року, проведеної Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз підписи від імені ОСОБА_2 , на всіх 3-х аркушах Договору від 22.11.2016 про надання послуг виконавчого продюсера та на 14-ти аркушах додатку «Графік та вимоги на створення фільму», виконано не рукописним способом, а являють собою зображення підписів, які нанесені на аркуші документів за допомогою повнокольорового знакосинтезуючого пристрою (принтер, багатофункціональний пристрій) із лазерною технологією друку.

Підписи від імені ОСОБА_2 , які містяться:

- у Додатковому договорі від 28.04.2017 до договору від 22.11.2016 на 1

арк.;

- у Розписці від 14.04.2017 про отримання ОСОБА_2 10 000 доларів США на 1 арк.;

- у Розписці від 25.04.2017 про отримання ОСОБА_2 34 000 доларів США на 1 арк. виконано рукописним способом, а саме кульковою ручкою, спорядженою пастою чорного кольору, без попередньої технічної підготовки та застосування технічних засобів.

Друковані реквізити документу «EXECUTIVE PRODUCER AGREEMENT» (в ухвалі зазначений, як «Договір від 22.11.2016 року про надання послуг виконавчого продюсера»), всі його 3 аркуші, та друковані реквізити додатку до цього договору - «PRODUCTION SHEET» (в ухвалі зазначений, як «Графік та вимоги на створення фільму»), всі його 14-ть аркушів, виконані шляхом їх друкування на знакосинтезуючому повнокольоровому пристрої із лазерною технологією друку оброблених за допомогою графітних редакторів комп`ютерних програм сканованих зображень їх відповідних текстів та підпису від імені ОСОБА_2 , з подальшим виконанням на цих аркушах кульковими ручками підписів від імені ОСОБА_7 та від імені « For D & T Production ».

Документ «EXECUTIVE PRODUCER AGREEMENT AMENDMENT» (в ухвалі зазначений, як «Додатковий договір» від 28.04.2017), являє собою документ, що був виготовлений шляхом сканування певного документу, з подальшою обробкою отриманого зображення за допомогою графічних редакторів комп`ютерних програм і редагуванням його тексту за допомогою текстового процесора, з послідуючим друком за допомогою знакосинтезуючого кольорового пристрою із струминною технологією друку і виконанням на аркуші документа кульковими ручками підписів від імені ОСОБА_7 та від імені « For D & T Production ».

При складанні документів «Subjekt: Acknowledgement letter for receiving amount for Production» (в ухвалі зазначені, як «Письмові розписки про отримання ОСОБА_3 від ОСОБА_7 від 14 квітня 2017 року коштів у сумі - 10 000,00 доларів США, та від 25 квітня 2017 року - 34 000,00 доларів США»), був використаний один і той же текстовий макет (файл), який піддавався редагуванню з послідуючим друком цих документів за допомогою кольорового знакосинтизуючого пристрою зі струминною технологією друку.

Друковані реквізити всіх аркушів документу «EXECUTIVE PRODUCER AGREEMENT» (в ухвалі зазначеного, як «Договір від 22.11.2016 року про надання послуг виконавчого продюсера») та всіх аркушів додатку цього договору «PRODUCTION SHEET» (в ухвалі зазначеного, як «Графік та вимоги на створення фільму»), виготовлені із застосуванням одного й того знакосинтезуючого повнокольорового пристрою із лазерною технологією друку, імовірно марки «ХЕRОХ». Надати відповідь у категоричній формі, відносно моделі пристрою на якому були виконані друковані реквізити аркушів документів, не виявляється можливим у зв`язку, з відсутністю в науково-методичній та довідковій літературі більш вичерпаної інформації, оскільки вона є комерційною таємницею виробника цих пристроїв.

Підписи від імені ОСОБА_2 , які містяться у наступних документах:

- додатковому договорі від 28.04.2017 до договору від 22.11.2016 на 1 арк.;

- розписці від 14.04.2017 про отримання ОСОБА_2 10 000 доларів США на 1 арк.;

- розписці від 25.04.2017 про отримання ОСОБА_2 34 000 доларів США на 1 арк., виконано не ОСОБА_2 , а іншою особою.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 січня 2020 року в справі № 674/461/16-ц (провадження № 61-34764св18) зроблено висновок, що «підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами».

У постанові від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими. Разом із тим

Велика Палата Верховного Суду констатує, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення».

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що договір від 22.11.2016 про надання послуг виконавчого продюсера та додатковий договір від 28.04.2017 є неукладеними, а розписки від 14.04.2017 про отримання ОСОБА_2 коштів в розмірі 10 000 доларів США та від 25.04.2017 - 34 000 доларів США не підтверджують факт отримання цих коштів відповідачем, оскільки висновком судової почеркознавчої та технічної експертизи №21548/19-33/21549/19-32 від 04 листопада 2020 року встановлено, що підписи від імені ОСОБА_2 в них виконані не ОСОБА_2 , а іншою особою. Позивач не надав інших належних та допустимих доказів про передачу ним коштів ОСОБА_2 в рахунок виконання договору від 22.11.2016 про надання послуг виконавчого продюсера.

Таким чином, позов ОСОБА_1 є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За наведених обставин, суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а його висновки не відповідають обставинам справи, у зв`язку з чим оскаржуване рішення суду першої інстанції з підстав, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, необхідно скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі апеляційної скарги ОСОБА_2 сплатив судовий збір в розмірі 13 215, 00 грн, а за проведення почеркознавчої експертизи сплачено 23 555, 00 грн.

Оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню, то з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню сплачений за подання апеляційної скарги судовий збір у розмірі 13 215, 00 грн та сплачені витрати за проведення експертизи в розмірі 23 550, 00 грн.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 16 січня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - D&T Production Private Limited про стягнення заборгованості відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 13 215, 00 грн та витрати за проведення експертизи в розмірі 23 550, 00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складення повного судового рішення 08 грудня 2021 року.

Головуючий

Судді