Справа № 766/5810/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Булах Є.М.,

секретар Яковлєва О.М.,

справа №766/5810/18; провадження №2/766/14378/20

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Херсоні за правилами спрощеного позовного провадження клопотання представника ОСОБА_1 за ордером адвоката Казанджий Ірини Сергіївни про закриття провадження у цивільній справі

за позовом Національної академії внутрішніх справ (, місцезнаходження: 03035, м. Київ, пл. Солом`янська, буд.1) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ) про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі, -

встановив:

05 квітня 2018 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у розмірі 29 574, 40 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 31 липня 2009 року №568 відповідача з 01 вересня 2009 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ. Розпорядженням Кабінету міністрів України від 27 серпня 2010 року № 1709-р «Про реорганізацію деяких вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ» КНУВС реорганізовано в Національну академію внутрішніх справ.

29 вересня 2009 року між КНУВС, комплектуючим органом - УМВС України в Херсонській області та відповідачем укладено Договір №09-417 про підготовку фахівця у КНУВС, який пізніше було доповнено додатковим договором №1 від 12.12.2012 року, відповідно до якого відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов`язувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі.

З 01 вересня 2009 року по 14 червня 2013 року відповідно до умов Договору відповідач у період навчання перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням комунальних послуг. Наказом НАВС від 14 червня 2013 року №603 відповідачу присвоєно кваліфікацію бакалавра права освітньо-кваліфікаційного рівня «Бакалавр» за напрямом підготовки «Психологія» та видано диплом бакалавра. Після здобуття вищої освіти, відповідно до умов Договору відповідача розподілено та направлено для подальшого проходження служби до НАВС. Навчальним закладом умови Договору виконано у повному обсязі.

Наказом НАВС від 21 червня 2013 року №73 о/с відповідача з 15 червня 2013 року призначено на посаду інспектора (за рахунок посади старшого інспектора) відділення соціально-гуманітарної роботи навчально-наукового інституту підготовки фахівців для експертно-кримініластичних підрозділів НАВС.

Наказом НАВС від 15 травня 2015 року №59 о/с відповідача звільнено з ОВС на підставі поданого ним рапорту, за власним бажанням. Тобто, у порушення умов Договору відповідач з власної ініціативи звільнився з ОВС до спливу встановленого Договором трирічного терміну перебування на службі після закінчення навчання.

Відповідач навчався в КНУВС (НАВС) з 01 вересня 2009 року по 14 червня 2013 року і вартість витрат, пов`язаних з його утриманням у навчальному закладі становить 29574,40 грн.

Із сумою витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі відповідач ознайомлений під підпис та поінформований про необхідність відшкодувати зазначену суму.

Заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області 15 серпня 2018 року з ОСОБА_1 на користь Національної академії внутрішніх справ стягнуто вартість витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі в сумі 29 574, 40 грн. та судовий збір.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22.11.2021 року заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області 15 серпня 2018 року у справі №766/5810/18 скасовано. Призначено справу до розгляду у загальному порядку за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у відкритому судовому засіданні на 06.12.2021 року.

У судове засідання у час призначений для розгляду справи позивач не прибув, 06.12.2021 року адвокат Казанджий І.С. діючи в його інтересах подала клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, Клопотання просила розглянути за її відсутності.

У судове засідання у час призначений для розгляду справи інші учасники справи не з`явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду місцем проживання, відому суду опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд вважає за можливе розпочати судове засідання у справі та вирішити клопотання про закриття провадження, подане представником відповідача, без осіб, що приймають участь у розгляді справи, крім того, за приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На розгляд поставлено клопотання представника ОСОБА_1 за ордером адвоката Казанджий Ірини Сергіївни про закриття провадження у справі на підставі п. п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, яке мотивовано тим, що спір, який виник між сторонами є публічно-правовим, а тому має розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

Суд, дослідивши матеріали справи, клопотання про закриття провадження у справі та додаткові пояснення до нього дійшов до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України установлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Реалізуючи дискрецію при визначенні предметної юрисдикції справи суд виходить із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

З матеріалів справи встановлюється, що відповідач у період з 01 вересня 2009 року по 14 червня 2013 року був курсантом Київського національного університету внутрішніх справ.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регулює Закон України від 25 березня 1992 року «Про військовий обов`язок і військову службу».

За змістом частини першої статті 2 Закону «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Одним з видів військової служби є військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів (частина шоста зазначеної статті).

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Таким чином, навчаючись у вищому навчальному закладі МВС України, особа проходить військову службу, яка відповідно до норм КАС України вважається публічною службою.

Оскільки спори щодо проходження публічної служби від моменту прийняття особи на посаду і до її звільнення, зокрема й питання відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що зумовлює відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з публічної служби, підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічний висновок зроблено ВП ВС у постанові від 12 грудня 2018 року у справі №804/285/16 та ВП ВС у постанові від 10 квітня 2019 року у справі №705/1664/17.

Враховуючи, що правовідносини між сторонами у справі є публічно-правовими, справа підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства,

На підставі зазначеного провадження у справа підлягає закриттю з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України з роз`ясненням позивачеві, що розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Керуючись ст. 255, 260-261, 353-355 ЦПК України, суд, -

постановив:

Провадження у справі за позовом Національної академії внутрішніх справ (, місцезнаходження: 03035, м. Київ, пл. Солом`янська, буд.1) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ) про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі закрити.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (ч. 2 ст. 256 ЦПК України).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Відповідно до п.3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 06.12.2021 року.

Суддя Є.М. Булах