Справа № 180/2999/21
УХВАЛА

07 грудня 2021 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Нанічкіної Н.М., з секретарем судового засідання Лебедєвою К.Є., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

03.12.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн-фінанс», треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Разом із позовною заявою подано клопотання про забезпечення позову, в якому позивач просить зупинити стягнення на підставі виконавчого напису №21838 від 19.05.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн-фінанс» грошових коштів в сумі 9234 гривень, що перебуває на примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Лесі Вікторівни у виконавчому провадженні №6575121, до набрання рішення законної сили у справі за його позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Клопотання обґрунтовано тим, що ним в судовому порядку оскаржується виконавчий напис приватного нотаріуса. Так як вчинення виконавчих дій триває, з його заробітної плати стягуються кошти, то невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити поновлення порушених прав позивача.

Розглянувши клопотання про забезпечення позову та матеріали позовної заяви, суд приходить до висновку про повернення заяви з таких підстав.

Так, відповідно до п.3 ч.1 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Згідно наданих до клопотання документів 12.07.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи ОСОБА_2 , тобто на дохід, який він отримує в ТОВ «Інтерджус».

Разом з тим, у позовній заяві заявник вказує, що за паспортом він - ОСОБА_1 , а в постанові про звернення стягнення та у виконавчому написі вказано ОСОБА_2 , також різняться адреси проживання: в постанові державного виконавця м.Марганець, Східний квартал, 14/24, а згідно паспорту, він зареєстрований з 2017 року за адресою: АДРЕСА_1 . Також він не знає, що за ТОВ «Інтерджус», від якого він отримує дохід.

Крім того, заявник зазначає, що вказану постанову державного виконавця про звернення стягнення на доходи боржника він отримав в бухгалтерії за місцем роботи. Місце роботи не вказує.

Отже, заява (клопотання) про забезпечення позову не містить обґрунтування того, що позивач ОСОБА_1 є тією самою особою, відносно якої винесено постанову державного виконавця про звернення стягнення на доходи боржника від 12.07.2021 року ВП № 65754121, та з якої буде проводитись стягнення за даною постановою. Тобто, не обґрунтовано необхідність забезпечення позову.

Відповідно до ч.10 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, суд повертає клопотання про забезпечення позову заявнику, як таку, що не відповідає вимогам ст.151 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.151, 153, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н. М. Нанічкіна