Справа № 163/3288/20
Провадження № 2/163/86/21
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2021 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Чишія С.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат та аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в :

Позивач просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача 328,95 гривень додаткових витрат та аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 2 500,00 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням суду від 11 квітня 2014 року. У період шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу дитина проживає разом із нею і перебуває на її повному утриманні. Син навчається у школі, у зв`язку із чим потребує забезпечення шкільним приладдям та одягом. Крім цього, син хворіє, регулярно відвідує лікаря, за призначенням приймає медичні препарати, на придбання яких вона витратила 657,90 гривень. Відповідач участі у вихованні сина не приймає, матеріальної допомоги на його утримання не надає, хоча має таку можливість, оскільки отримує пенсію та має тимчасові заробітки.

Провадження в справі відкрито ухвалою від 18 грудня 2020 року, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Поданий відповідачем відзив на позовну заяву ухвалою суду від 26 січня 2021 року залишений без розгляду у зв`язку із пропуском встановленого судом процесуального строку на його подання.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи не надходили.

Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами.

Аналізом доказів по справі суд встановив такі фактичні обставини.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 11 жовтня 2005 року, який розірваний рішенням Любомльського районного суду від 11 квітня 2014 року.

У період шлюбу у сторін народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

З довідки Любомльської міської ради від 07 грудня 2020 року вбачається, що сторони зареєстровані за однією адресою по АДРЕСА_1 , проте позивач фактично проживає по АДРЕСА_2 .

Тієї обставини, що неповнолітній ОСОБА_3 проживає з матір`ю, позивачем ОСОБА_1 , відповідач не заперечує.

Консультативними висновками спеціаліста за 2020 рік стверджено, що неповнолітній ОСОБА_3 хворіє легким астено-невротичним синдромом, для лікування якого згідно рекомендації лікаря призначено ряд медичних препаратів.

Копією наданого позивачем фіскального чека від 02 листопада 2020 року стверджено придбання медичних препаратів, які відповідають призначенню лікаря, на загальну суму 657,90 гривень.

Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із частинами 1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України встановлено перелік обставин, які враховуються при визначенні розміру аліментів, та водночас визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Станом на дату розгляду справи сину сторін ОСОБА_3 виповнилось 12 років.

Згідно із Законом України "Про Державний бюджет на 2021 рік" розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня становить 2 395 гривень, з 1 липня 2 510 гривень, з 1 грудня 2 618 гривень.

Отже мінімальний гарантований розмір аліментів на сина сторін на даний час становить 1 197,50 гривень.

На підставі досліджених доказів у відповідності до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує потреби дитини згідно її віку, рівність сторін у виконанні батьківського обов`язку по утриманню дитини, законодавчо гарантований мінімальний розмір аліментів, а також проживання дитини з позивачем, оскільки саме на неї припадає основний тягар по їх забезпеченню, так як утримання не зводиться лише до стягнення аліментів, але й передбачає інші незаплановані витрати.

Виходячи із наведеного, суд вважає необхідним стягувати з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1 500,00 гривень.

Такий розмір аліментів, на переконання суду, на належному рівні забезпечить гармонійний розвиток дитини, відповідає її матеріальним потребам згідно віку, є дещо вищим від встановленого мінімуму, забезпечить виконання відповідачем гарантованого державою батьківського обов`язку і відповідає закріпленим у ч.9 ст.7 СК України засадами справедливості, добросовісності та розумності.

В той же час визначений позивачем у позові розмір аліментів на рівні 2 500,00 гривень суд вважає завищеним, оскільки не має достатнього обґрунтування та підтвердження належними і допустимими доказами необхідності стягнення у такому розмірі, а також достатності заробітку (доходу) відповідача на його сплату, як цього вимагає положення ч.2 ст.182 СК України.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дитини в частині їх розміру підлягають частковому задоволенню.

Положеннями ст.185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Та обставина, що син сторін ОСОБА_3 хворіє і у зв`язку з цим потребує лікування, а позивач понесла на це додаткові витрати в сумі 657,90 гривень, підтверджені дослідженими у справі належними і допустимими доказами.

Отже, у відповідності до ст.185 СК України та з урахуванням принципу рівності батьківського обов`язку з відповідача підлягає стягненню половина понесених позивачем додаткових витрат, що складає 328,95 гривень, тому у цій частині позов підлягає повному задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову.

Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення про стягнення місячного розміру аліментів підлягає негайному виконанню.

У відповідності до вимог ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір по справі слід покласти на відповідача, виходячи із двох заявлених вимог майнового характеру за ставкою станом на 01 січня 2020 року, при цьому за частково задоволеною вимогою пропорційно до задоволених вимог із розрахунку задоволення 60 % таких вимог.

Керуючись ст.ст.259, 264, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 грудня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 328 (триста двадцять вісім) гривень 95 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 1 345 (одну тисячу триста сорок п`ять) гривень 28 копійок судового збору.

Рішення про стягнення місячного розміру аліментів в сумі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) гривень звернути до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом 30 днів з дня його складення може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Ім`я позивача ОСОБА_1 ; місце проживання АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Ім`я відповідача ОСОБА_2 ; місце проживання АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Головуючий : суддя С.С.Чишій