Справа № 282/1133/21
Провадження № 2/282/242/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді: Вальчук В. В.

при секретарі судових засідань: Демчук В. І.

за участю позивачки : ОСОБА_1

відповідача : ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Любар, за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка вказує на те, що 19 листопада 2013 року вона зареєструвала шлюб із ОСОБА_2 .

В період спільного проживання у них народилося двоє дітей: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які на даний час проживають з нею та перебувають на її повному утриманні.

Обставини в сім`ї склались таким чином, що вони з відповідачем не проживають разом і він не надає матеріальної допомоги на утримання дітей хоча зобов`язаний це робити.

Саме тому позивачка змушена звернутися до суду з проханням ухвалити рішення про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на її користь на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення донькою ОСОБА_5 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а потім у розмірі за виключенням тієї частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, до досягнення вісімнадцятирічного віку донькою ОСОБА_6 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Також позивачка просила стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати.

У судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала в повному об`ємі та просила суд їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні 27.11.2021 року заявлені позовні вимоги визнавав частково та заперечував проти задоволення вимог в частині стягнення аліментів відносно другої доньки ОСОБА_6 , яку вважав не своєю дитиною. Однак, суду доказів про те, що це не його дочка не надав, хоча судом вживались заходи для надання відповідачу часу для заявлення відповідного клопотання щодо призначення ДНК експертизи. В судовому засіданні 07.12.2021 року відповідач заявив, що визнає позовні вимоги в повному обсязі і заявляти будь-яких клопотань не бажає і не буде. Вказав, що згоден сплачувати аліменти на обох дітей. Інших заяв чи клопотань не заявляв.

Вислухавши пояснення сторін, розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

19 листопада 2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1 (а.с.6).

В період спільного проживання у них народилося двоє дітей: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками яких відповідно до свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 та НОМЕР_3 значаться ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.7-8).

Відповідно до копії довідки про доходи ОСОБА_2 №111 від 08.09.2021 року виданої СФГ «Едельвейс» (а.с.13), відповідач має стабільний дохід, а відтак має змогу сплачувати аліменти в розмірі вказаному позивачкою у позовній заяві.

За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України).

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи вищенаведене та з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дітей, виходячи з закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Оскільки рішення ухвалено на користь позивачки, то з відповідача у відповідності до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь Держави судовий збір в розмірі 908 грн. та на користь позивачки понесені нею судові витрати пов`язані з наданням правової допомоги в сумі 600 грн.

Керуючись ст.ст.76-80, 89, 141, 263 - 265, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.180-184 СК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жительки АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_5 на утримання двох неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення донькою ОСОБА_5 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а потім у розмірі за виключенням тієї частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, до досягнення вісімнадцятирічного віку донькою ОСОБА_6 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнення розпочати з 16 вересня 2021 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жительки АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_5 понесені нею судові витрати в сумі 600 грн. 00 коп. за надання правової допомоги.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 в дохід Держави 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. судового збору, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ 22030106, Код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Повний текст судового рішення виготовлено 08 грудня 2021 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Любарський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: В. В. Вальчук