Справа №443/1827/18
Провадження №2/443/250/21
РІШЕННЯ

іменем України

10 лютого 2021 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Сливки С.І.,

з участю секретаря судового засідання Кушнір М.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жидачеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом в якому просить визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок з надвірними спорудами на АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_4 , який проживав у АДРЕСА_1 у будинку своїх батьків ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Разом із батьком позивачки проживав його рідний брат ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідно до витягу з погосподарської книги №187 від 13.03.2018 року будинок АДРЕСА_1 відноситься до суспільної групи «робітничий двір» і рахувався за померлими, вказаними вище. Позивачка стверджує, що проживала разом із батьком та його братом у спірному будинку, доглядала за ними, займалася їх похоронами. Після смерті батька вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак їй відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Відтак, позивачка ОСОБА_1 змушена звертатися до суду із вказаним позовом, з метою захисту свої майнових прав.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 25.01.2019 року відкрито провадження у справі.

На підстав розпорядження керівника апарату Жидачівського районного суду Львівської області Особи В.М. №581 від 13 серпня 2020 року проведено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.08.2020 року головуючим у справі призначено суддю Жидачівського районного суду Львівської області Сливку С.І.

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Сливки С.І. від 18.08.2020 року справу прийнято до свого провадення та вирішено проводити її розгляд за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 07.10.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з мотивів викладених в позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про визнання позову та просила проводити розгляд справи без її участі.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 (а.с.9), який проживав у АДРЕСА_1 у будинку свої батьків ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11) та ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.10).

Разом із ОСОБА_4 у вказаному вище будинку проживав його брат ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією актового запису про смерть №34 від 23.01.2018 року (а.с.71).

Відповідно до витягу з погосопдарської книги №187 від 13.03.2018 року будинок АДРЕСА_2 відноситься до суспільної групи «робітничий двір» і рахувався за померлими: ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 .

Згідно довідки Виконавчого комітету Ходорівської місбкої ради №188 від 13.03.2018 року (а.с.14), ОСОБА_6 був прописаний і постійно проживав в АДРЕСА_1 . ОСОБА_5 займалася похороном чоловіка, фактично вступила в управління спадковим майном в шестимісячний строк.

Згідно довідки Виконавчого комітету Ходорівської місбкої ради №189 від 13.03.2018 року (а.с.17), ОСОБА_5 була прописаний і постійно проживала в АДРЕСА_1 . З ОСОБА_5 на день смерті були зареєстровані і постійно проживав ОСОБА_4 та ОСОБА_7 . ОСОБА_4 займався похороном матері, фактично вступив в управління спадковим майном в шестимісячний строк.

Згідно довідки Виконавчого комітету Ходорівської місбкої ради №189 від 13.03.2018 року (а.с.15), ОСОБА_7 був прописаний і постійно проживав в АДРЕСА_1 . З ОСОБА_7 на день смерті були зареєстровані і постійно проживав ОСОБА_4 та проживала без реєстрації ОСОБА_1 .

Позивачка стверджує, що проживала разом із батьком та його братом у спірному будинку, доглядала за ними, займалася їх похоронами. Вказаний факт підтверджують наступні докази: довідка Виконавчого комітету Ходорівської місбкої ради №136 від 11.04.2018 року (а.с.18) та Акт сумісного проживання №50 складеного ВК Ходорівської міської ради 23.01.2018 року (а.с.19).

Позивачка ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті свого батька ОСОБА_4 та спадкує майно у порядку спадкування за законом, оскільки ОСОБА_4 заповіту не залишив, що підтверджується Довідкою ВК Ходорівської міської ради №529 від 26.07.2018 року (а.с.16), а її мати - відповідачка по справі ОСОБА_2 відмовилася від прийняття спадщини.

Крім того, згідно відповіді завідувача Жидачівською ДНК Матусека В.В. від 13.10.2020 року (а.с.64), після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у Жидачівській ДНК спадкова справа не заводилася.

Предметом позову у даній справі є житловий будинок з надвірними спорудами на АДРЕСА_1 .

Листом-відповіддю Приватного нотаріуса Жидачівського районного нотаріального округу Пасацької Аліни Олегівни №120/02-31 від 11.10.2018 року (а.с.8) ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_9 у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на майно.

Згідно копії технічного паспорта на житловий будинок, що знаходиться на АДРЕСА_1 від 20.08.1989 року (а.с.20-21) він складається із коридору 8,2 м.кв; кухні 7,7 м.кв; коридору 3,1 м.кв; кухні 3,8 м.кв; житлової площі 16,4 кв.м; житлової площі 12,1 м.кв.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Як вбачається з п. 6 постанови Пленум Верховного суду України №20 від 22.12.95 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

У судовому засіданні встановлено, що спірний житловий будинок АДРЕСА_1 відноситься до суспільної групи «робітничий двір», а громадяни за якими він рахувався померли.

Статтями 1216, 1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 5 статті 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст.ст.41, 55 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (ч.1 ст. 392 ЦК України). Тобто, передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права.

Згідно роз`яснень, викладених у п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, вбачається, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, у зв`язку з чим, виникає цивільно-правовій спір.

Оскільки, дочка померлого ОСОБА_4 ОСОБА_1 позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спірний будинок, вимога ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на спадкове майно за законом підлягає до задоволення.

Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, враховуючи, що відповідачка позов визнала дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 12, 13, 18, 258, 259, 263-265, 315, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) право власності у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 11 лютого 2021 року

Головуючий суддя С.І Сливка