Справа № 219/50/21
Провадження № 2-з/219/17/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2021 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі головуючого судді Дубовика Р.Є., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Артемівського міськрайонного суду Донецької області знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

08 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на транспортні засоби, які належать відповідачу ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме: 1) автомобіль HONDA CR-V 2354, 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 ; 2) вантажний автомобіль MAN TGA 28.480 12419, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 ; 3) автомобіль CITROEN BERLINGO 1997, 2002 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_4 . Крім того, просить передати вказані транспортні засоби на відповідальне зберігання позивачу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ), зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 . Виконання ухвали про забезпечення позову просив покласти на відділ державної виконавчої служби за місцем реєстрації проживання відповідача ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування заяви посилається на те, що предметом позову є стягнення з ОСОБА_2 боргу за договором позики від 02 жовтня 2020 року, відповідно до якого ОСОБА_2 отримав від позивача ОСОБА_1 суму у розмірі 855 000 грн. зі строком повного погашення боргу готівкою не пізніше 12 жовтня 2020 року у м. Бахмут. Позикодавець свої зобов`язання за договором позики виконав. Відповідач ОСОБА_2 своїх зобов`язань за договором позики не виконав, а саме не повернув суму основного зобов`язання та не сплатив проценти за вищевказаним договором позики. Станом на день звернення до суду розмір заборгованості відповідача зі сплати процентів становить 85 500 грн. Крім того, пунктом 6.1 договору позики встановлено, що за порушення будь-якого зобов`язання штраф на користь позикодавця становить 100% від суми, визначеної у п. 1.1 договору, яка становить 855 000 грн. Таким чином, грошова сума за договором позики від 02 жовтня 2020 року, яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 , складає 1 795 500 грн.: 855 000 грн. основна сума боргу (тіло позики), 85 500 грн. заборгованість зі сплати процентів, 855 000 грн. штраф за порушення зобов`язань за договором позики. Посилається на те, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від спілкування, на телефонні дзвінки не відповідає та може вжити заходів до ухилення від виконання своїх зобов`язань за договором позики шляхом продажу належного йому нерухомого майна, що зробить неможливим виконання майбутнього рішення суду. Відповідно до офіційних даних, які підтверджуються довідкою № 31/20-2379 від 06 листопада 2020 року, у власності відповідача перебувають наступні автомобілі: 1) автомобіль HONDA CR-V 2354, 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 ; 2) вантажний автомобіль MAN TGA 28.480 12419, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 ; 3) автомобіль CITROEN BERLINGO 1997, 2002 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_4 . Оскільки у власності позивача не перебуває жодного об`єкту нерухомого майна, застосування заходів зустрічного забезпечення, на думку позивача, є неможливим.

Отже, між сторонами існує спір з приводу визнання недійсною та скасування довіреності, визнання недійсним та скасування договору дарування квартири.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом заяви про забезпечення позову за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою відео- та звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З матеріалів справи видно, що позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики у розмірі 1 795 500 грн., який складається з наступного: 855 000 грн. основна сума боргу (тіло позики), 85 500 грн. заборгованість зі сплати процентів, 855 000 грн. штраф за порушення зобов`язань за договором позики.

Згідно з довідкою Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській області Головного сервісного центру МВС від 06 листопада 2020 року № 31/20-2379, у власності відповідача ОСОБА_2 перебувають, зокрема, наступні автомобілі: 1) автомобіль HONDA CR-V 2354, 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , № кузова: НОМЕР_6 ; 2) вантажний автомобіль MAN TGA 28.480 12419, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , № двигуна: НОМЕР_7 , № шасі: НОМЕР_8 ; 3) автомобіль CITROEN BERLINGO 1997, 2002 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_4 ; № кузова: НОМЕР_9 (а.с. 4).

Таким чином, суд вважає, що захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на вищевказане майно відповідача ОСОБА_2 є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Оскільки між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за договором позики, невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду. Тому суд вважає за можливе накласти арешт на зазначене позивачем майно відповідача.

Щодо вимог позивача ОСОБА_1 про передачу вказаних транспортних засобів на відповідальне зберігання позивачу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ), зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , приходжу до наступного висновку.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору.

Оскільки предметом спору є стягнення боргу за договором позики, а не автомобілі, та позивач має інтерес в результаті вирішення спору, позивачу не можуть бути передані транспортні засоби на зберігання. Таким чином, вимоги позивача про передачу йому транспортних засобів, належних відповідачу, на відповідальне зберігання задоволенню не підлягають, оскільки вказані вимоги не є заходами, необхідними для забезпечення позову в розумінні норм цивільного процесуального законодавства.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню шляхом накладення арешту на вищевказане майно відповідача, а у задоволенні вимог про передачу транспортних засобів на відповідальне зберігання позивачу необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

З урахуванням спірних правовідносин та вимог ч. 3 ст. 154 ЦПК України, суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 150, 153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.

Накласти арешт на належні на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) транспортні засоби:

1) автомобіль HONDA CR-V 2354, 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , № кузова: НОМЕР_6 ;

2) вантажний автомобіль MAN TGA 28.480 12419, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , № двигуна: НОМЕР_7 , № шасі: НОМЕР_8 ;

3) автомобіль CITROEN BERLINGO 1997, 2002 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_4 ; № кузова: НОМЕР_9 .

У задоволенні вимог про передачу транспортних засобів на відповідальне зберігання позивачу відмовити.

Копію ухвали направити до Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (місцезнаходження: 46016, Тернопільська область, місто Тернопіль, вулиця Київська, будинок 3-А) для виконання, позивачу ОСОБА_1 для відома.

Зазначити в якості стягувача при здійсненні виконання ухвали про забезпечення позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_5 ).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Р.Є. Дубовик