КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/1262/21
Провадження №2-з/319/57/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2021 рокусмт Кам`янка

Суддя Куйбишевського районного суду Запорізької області Мальований В.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

06 грудня 2021 року ОСОБА_1 (далі заявник) звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить застосувати заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно (майнові права) ОСОБА_2 , в тому числі на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 38832842); нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна 38753748); 1/3 частку цілісного комплексу тваринницької ферми №1, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер майна 10108868); 100% корпоративних та майнових прав ОСОБА_2 у ФГ «Скорпіон Лан» (), юридична адреса: вул. Снитка, буд. 116, с. Новоукраїнка, Пологівський район, Запорізька область, 71012, та на майно, що належить вищевказаному господарству.

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 в період 2020-2021 років уклав ряд договорів позики з ОСОБА_2 , відповідно до яких надав останньому в позику кошти, загальна сума яких складає 1 155 700,00 грн, та які останній зобов`язався повернути у зазначені строки, проте кошти не повернув.

Так, 28 липня 2020 року укладено договір позики, відповідно до якого заявник надав ОСОБА_2 в позику кошти в сумі 10 000,00 доларів США (272 900,00 грн за курсом НБУ 27,29 грн за 1 долар США станом на 06.12.2021), які останній зобов`язався повернути до 28.09.2020, на підтвердження чого надав власноруч написану розписку.

19 грудня 2020 року ОСОБА_1 надано ОСОБА_2 в позику 337 000,00 грн, що підтверджується розпискою, відповідно до якої останній зобов`язався повернути позику заявнику до 01.08.2021.

19 грудня 2020 року укладено договір позики, відповідно до якого заявник надав ОСОБА_2 в позику кошти в сумі 10 000,00 доларів США (272 900,00 грн за курсом НБУ 27,29 грн за 1 долар США станом на 06.12.2021), які останній зобов`язався повернути до 19.10.2021, на підтвердження чого надав власноруч написану розписку.

05 лютого 2021 року укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 в позику кошти в сумі 10 000,00 доларів США (272 900,00 грн за курсом НБУ 27,29 грн за 1 долар США станом на 06.12.2021), які останній зобов`язався повернути до 05.11.2021, на підтвердження чого надав власноруч написану розписку.

ОСОБА_2 на момент звернення заявника до суду з вказаною заявою не виконав своїх зобов`язань, не повернув отримані від нього кошти, і станом на 06.12.2021 заборгованість за договорами позики складає 1 155 700,00 гривень. Отже, між сторонами існує спір у зв`язку з невиконанням договорів позики, заявник має намір звернутися до Куйбишевського районного суду Запорізької області із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення зазначеної вище заборгованості.

ОСОБА_2 є власником ФГ «Скорпіон Лан» (), відсоток його частки статутного капіталу в юридичній особі становить 100%.

ОСОБА_1 вважає, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони на вчинення дій стосовно майна та активів ОСОБА_2 необхідно для захисту та гарантування відновлення порушених прав заявника через неправомірну поведінку ОСОБА_2 . Існує ймовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, оскільки ОСОБА_2 не позбавлений права на відчуження свого майна та активів за час розгляду справи судом на користь третіх осіб, що унеможливить виконання рішення суду по цій справі. Крім того, сума боргу є значною, особистого майна ОСОБА_2 недостатньо для гарантування задоволення позовних вимог у справі в повному обсязі. При цьому, накладення арешту на майно до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав ОСОБА_2 , а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав заявника.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 вимушений звернутись до суду із зазначеною заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується : накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Частиною 1 статті 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (з відповідними змінами) забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Пленум Верховного Суду України у вказаній постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», а саме: у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вказано, що, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Пунктом 6 зазначеної Постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 826/10936/18.

Відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Враховуючи викладене, з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчившись, що між сторонами виник спір, з`ясувавши обсяг позовних вимог суд зазначає наступне.

Обрані заявником види забезпечення позову в частині накладення арешту на житловий будинок, нежитлове приміщення, частку цілісного комплексу тваринницької ферми відповідають вимогам процесуального законодавства, а відтак підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст.167 Господарського кодексу України визначено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

При цьому в розумінні п.1 ч.2 ст.55 Господарського кодексу України господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

Отже, аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що корпоративні права включають в себе як майнові права (право на отримання частки від прибутку тощо) та немайнові (управління господарською організацією тощо).

Таким чином, накладення арешту на корпоративні права боржника обмежить корпоративні права особи саме в частині їх майнового вираження, зокрема, щодо їх відчуження, оскільки за своєю правовою природою корпоративні права є оборотоздатними та можуть переходити від однієї особи до іншої.

З огляду на наявність у ОСОБА_2 корпоративних прав у ФГ «Скорпіон Лан», застосування такого заходу процесуального впливу як арешт його корпоративних прав є співмірним до обсягу позовних вимог, а тому також підлягає задоволенню. Накладення арешту на корпоративні права члена ФГ «Скорпіон Лан» обмежує виключно права такого члена щодо розпорядження своїми корпоративними правами та не є втручанням у господарську діяльність ФГ «Скорпіон Лан».

Щодо накладення арешту на майно ФГ «Скорпіон Лан» суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 96 Цивільного кодексу України учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов`язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов`язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом.

Заявником не надано до суду доказів того, що договором чи установчими документами зазначеного господарства встановлена відповідальність ФГ "Скорпіон Лан" за зобов`язаннями ОСОБА_2 як його засновника (учасника), а тому в цій частині вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви задовольнити частково.

Накласти арешт на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 38832842), який належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Накласти арешт на нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна 38753748), яке належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Накласти арешт на 1/3 частку цілісного комплексу тваринницької ферми №1, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер майна 10108868), яка належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Накласти арешт на 100% корпоративних та майнових прав ОСОБА_2 у ФГ «Скорпіон Лан» (), юридична адреса: вул. Снитка, буд. 116, с. Новоукраїнка, Пологівський район, Запорізька область, 71012.

В решті вимог відмовити.

Копію ухвали для виконання і вжиття відповідних заходів направити заявнику, ОСОБА_2 , державному реєстратору Кам`яннської селищної ради Пологівського району Запорізької області.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Згідно зі ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції - Куйбишевський районний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В. О. Мальований