Справа № 444/3175/21
Провадження № 2/444/1134/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Зеліско Р. Й.

секретар судового засідання Мамедова Г.І.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, третя особа: Жовківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіального управління Міністерства юстиції (м. Львів), юридична адреса: місто Жовква, вулиця Воїнів УПА, 1, Львівського району Львівської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася в суд із даним позовом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_1 Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому нерухоме майно, в тому числі на земельну частку (пай) площею 0,70 умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, право на яку ОСОБА_1 мав на підставі сертифіката серії ЛВ №160204. Стверджує, що з приводу спадкування після смерті батька вона звернулася до Жовківської нотконтори, де відкрито спадкову справу № 487/2017 і їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкування земельної частки (паю), яка належала померлому з роз`ясненням, що йому видано сертифікат старого зразка, затвердженого ухвалою Львівської обласної ради №277 від 01.02.1993 року та роз`яснено, що для спадкування необхідно подати сертифікат про право на земельну частку зразка, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифікатів на право на земельну частку (пай) і зразка книги реєстрації сертифікатів про право на земельну частку». У зв"язку із вищенаведеним просить захистити її право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті батька- ОСОБА_1 та задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 28.10.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.

Представник відповідача, Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, не заперечують проти позову.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Жовківської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак від неї на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, при вирішенні спору по суті покладаються на думку суду.

Крім того, на адресу суду надійшла належним чином завірена копія спадкової справи після смерті ОСОБА_1 , яка витребовувалася судом із Жовківської державної нотаріальної контори.

А тому, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, представника третьої особи, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнали їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Лавриків, Жовківського району Львівської області, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , який виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 23.12.2003 року.

Батьком позивача є ОСОБА_1 .

На підставі рішення Лавриківської сільської ради Жовківського району Львівської області було передано у приватну власність по уточнених даних земельну ділянку площею 0,70 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Земельна ділянка розташована на території Липницької сільської ради Жовківського району Львівської області. Землю було передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства.

Наведене підтверджується копією довідки виданої Добросинсько-Магерівською сільською радою Львівського району Львівської області за № 1120 від 11.10.2021 року про те, що ОСОБА_1 14.06.1997 року було видано сертифікат на право власності на землю (середню земельну частку) серії С-ЛВ № 160204 нзагальною площею 0,70 га на території Лавриківської сільської ради та випискою із книги запиів (реєстрації) сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 99 від 05.10. 2021 року (а.с.7).

Батько позивача, ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , яке видано Лавриківською сільською радою Жовківського району Львівської області 06.01.2017 року.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

А тому після смерті ОСОБА_1 відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі і на право на земельну частку (пай).

Ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Ще протягом життя, а саме 05.12.2012 року ОСОБА_1 склав заповіт із змісту якого вбачається, що вона на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження, а саме все своє майно, де б воно не було і з чого воно б не складалося і взагалі все те, що буде належати на день його смерті і на що за законом матиме право заповів ОСОБА_1 , тобто позивачу по справі. Даний заповіт нотаріально посвідчено секретарем виконкому Лавриківської сільської ради Жовківського району Львівської області Кошулап Т. П. та зареєстрованого в реєстрі за № 214. Даний заповіт не змінювався і не скасовувався, що стверджується його копією в матеріалах справи (а.с.6).

Згідно із ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

Ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Із копії довідки виданої виконавчим комітетом Лавриківської сільської ради Жовківського району Львівської області № 1272 від 17.10.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 проживала та була зареєстрована з померлим ОСОБА_1 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 і вели спільне господарство в селі Лавриків, Жовківського району Львівської області (а.с.5 спадкової справи).

Відомостей про те, що ОСОБА_1 відмовилася від прийняття спадщини у суду немає.

А тому суд приходить до висновку, що вона є такою, що прийняла спадщину.

В той же час, суд враховує, що згідно ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

Суд враховує, що відповідач ОСОБА_2 , дружина померлого ОСОБА_1 , має право на обов`язкову частку в спадщині чоловіка, оскільки була непрацездатною на день його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

ОСОБА_2 25.10.2017 року відмовилася протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто з дня смерті ОСОБА_1 , від прийняття спадщини, що свідчить її заява подана в Жовківську ДНК (а.с. 9 спадкової справи).

Позивач зверталася в Жовківську державну нотаріальну контору Львівської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину 20.10.2017 року, внаслідок чого було зареєстровано спадкову справу № 487/2017, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 49535663 від 20.10.2017 року (а.с.8 спадкової справи).

Однак, листом завідуючої Жовківською ДНК Галань О. за № 995/01-16 від 18.10.2021 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки нею не подано необхідні правовстановлюючі документи нового зразка на спадкове майно.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

Ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

З матеріалів справи, в тому числі і з копії спадкової справи вбачається, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті батька ОСОБА_1 .

В шестимісячний строк після відкриття спадщини після смерті батька ОСОБА_1 , ніхто крім позивача не звертався із заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

На виконання вимог пункту 8 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай).

Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори.

Однак, як встановлено судом, у позивача відсутній правовстановлюючий документ нового зразка на земельну частку (пай), виданий на ім`я її батька.

Згідно ст. 1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак судом встановлено, що позивачем не може бути пред`явлено для оформлення спадщини сертифікат на ім`я спадкодавця нового зразка, оскільки він помер, а тому втратив цивільну правоздатність та дієздатність.

Отже, позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті батька ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняла після його смерті спадщину, оскільки не відмовилася протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, яким є день смерті спадкодавця, від прийняття спадщини, однак спадщини на право на земельну частку (пай) в розмірі 0,70 умовних кадастрових гектара, яке належало померлому ОСОБА_1 згідно сертифіката на право на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії С-ЛВ № 160204 від 14.06.1997 року старого зразка, не може оформити, так як відсутній правовстановлюючий документ на право на дану земельну частку (пай) нового зразка, який водночас не може бути виданий на ім`я померлого, оскільки ОСОБА_1 втратив цивільну правоздатність та дієздатність.

А тому, суд приходить до висновку, що право позивача на дану земельну частку (пай) підлягає захисту в судовому порядку, внаслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись статтею 23, ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, статтями 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) площею 0,70 умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області (колишньої Лавриківської сільської ради Жовківського району Львівської області), право на яку ОСОБА_1 мав на підставі сертифікату серії ЛВ № 160204, виданого 23.11.1995 року Лавриківською сільською радою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 07.12.2021 року.

Суддя: Зеліско Р. Й.