Справа № 648/2883/20
Провадження № 2/648/459/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року смт. Білозерка

Білозерський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: Кусік І.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Ербеса А.О.,

представника відповідача: Берестового Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за поставлений товар,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що між ним та ОСОБА_2 був укладений договір поставки товару у спрощений спосіб шляхом підписання видаткової накладної. За умовами вказаного договору позивач зобов`язаний був передати у власність квіти в асортименті, а відповідач прийняти та оплатити їх. На виконання умов договору між сторонами була погоджена та підписана видаткова накладна № 28 від 18.09.2017 року на суму 25569,00 грн. В той же час відповідач здійснила оплату за поставлений товар на суму 17269,00 грн., тобто не оплатила поставлений товару повному обсязі. Станом на 17.09.2020 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 11481,67 грн., з яких: сума боргу - 8300,00 грн., 3 % річних 746,00 грн., інфляційні витрати 1594,87 грн. Позивач просив суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витати.

Позивач в судове засідання не з`явився. Його представник адвокат Микулик В.М. надав суду заяву, якою у зв`язку з територіальною віддаленістю просив суд проводити розгляд справи без його участі.

В судовому засіданні представник відповідача адвокат Берестовий Є.В. позов не визнав, вказав, що накладна, на яку посилається позивач як на основний доказ укладення сторонами договору поставки товару, його довірителем не підписувалася а вказаний документ є підробленим. Висловив сумнів про те, що Волинським апеляційним судом при розгляді справи № 161/8296/20 була досліджена саме ця накладна № 28 від 18.09.2017 року. На підтвердження вказаної позиції представник відповідача адвокат Резуненко Д.С. просив суд призначити по справі судово-почеркознавчу експертизу для встановлення того чи виконано відповідачем підпис, який розташований у видатковій накладній № 28 від 18.09.2017 року в графі отримання товару та витребувати у позивача оригінал видаткової накладної № 28 від 18.09.2017 року.

Під час розгляду справи судом вирішено процесуальні питання:

16 березня 2021 року по вказаній справі було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання.

27 травня 2021 року підготовче провадження по справі було продовженостроком на 30 днів, розгляд справи відкладено з одночасним визнанням явки сторін в судове засідання обов`язковою та зобов`язати Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 до 09 червня 2021 року надати суду оригінал видаткової накладної № 28 від 18.09.2017 року.

03 вересня 2021 року ухвалою суду представнику відповідача було відмовлено у задоволенні клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи (у зв`язку з неможливістю надати експерту об`єкт дослідження видаткову накладну №28 від 18.09.2017 року), підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини:

Позивач в своєму позові стверджує, що з наданої ним копії видаткової накладної № 28 від 18.09.2017 року вбачається, що ФОП ОСОБА_1 є постачальником ОСОБА_2 (як одержувачу та платнику), квітів на загальну суму 25569,00 грн.

Оригіналу даної накладної суду не надано.

Натомість, після постановлення судом ухвали від 27.05.2021 року (отриману представником позивача 03.06.2021 року) про зобов`язання позивача надати суду оригінал видаткової накладної № 28 від 18.09.2017 року, представником позивача було надіслано акт про вилучення та знищення документів ФОП « ОСОБА_3 » від 07.06.2021 року та повідомлено суд, що видаткова накладна № 28 від 18.09.2017 року знищена за збігом строків зберігання.

Згідно копії акту про вилучення та знищення документів від 07.06.2021 року ФОП ОСОБА_1 заявив про вилучення та знищення документації за 2017 рік, в тому числі й видаткових накладних (№01 - №65).

Згідно вимог ст. 95 ч. 5, 6 ЦПК України, учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

З урахуванням вищевикладеного, зважаючи на те, що позивачем не була виконана ухвала суду від 27.05.2021 року в частині зобов`язання ФОП ОСОБА_1 надати суду оригінал видаткової накладної № 28 від 18.09.2017 року, натомість, вже під час розгляду вказаної справи спірна видаткова накладна була вилучена та знищена самим позивачем (акт від 07.06.2021 року), при цьому, відповідач ставить під сумнів відповідність поданої копії оригіналу та достовірності даного доказу в цілому, то суд, в силу вимог ст. 95 ч. 6 ЦПК України, не бере до уваги копію видаткової накладної № 28 від 18.09.2017 року як доказ.

Згідно вимог ст. 77 ЦПК належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

З наданих позивачем копій дублікатів чеків ПриватБанк від 17.09.2017 року та 17.09.2017 року на суму 16986,00 грн. та 283,00 грн. вбачається, що відповідачем було сплачено на ім`я ФОП ОСОБА_1 грошові кошти на загальну суму 17269,00 грн. При цьому будь яких даних про те, що дані кошти сплачені позивачем на виконання умов договору поставки чи будь якого іншого договору, чеки не містять. Тож дані докази суд також не бере до розгляду оскільки вони не стосуються предмета доказування, тобто є неналежними.

Аналізуючи позицію представника позивача, про те, що Постановою Волинського апеляційного суду від 25.05.2021 року було встановлено факт поставки ФОП ОСОБА_1 ОСОБА_2 квітів згідно видаткової накладної від 18.09.2017 року № 28 на загальну суму 25569,00 грн. суд не вважає, що дана обставина не підлягає доказуванню, в силу вимог ст. 82 ч. 4 ЦПК України, оскільки і в судовому засіданні по вказаній справі, і при розгляді справи № 161/8296/20 Волинським апеляційним судом ОСОБА_2 заявляла про відсутність поставок троянд від ФОП ОСОБА_1 та наголошувала на тому, що видаткова накладна від 18.09.2017 року № 28 є підробленою. При цьому про проведення експертизи документу не заявлялося і експертизи, відповідно не було призначено.

Таким чином, предметом розгляду справи № 161/8296/20 було стягнення безпідставно набутих коштів і питання про належність, допустимість, достовірність доказу (накладної № 28 від 18.09.2017 року) перед судом не ставало. Натомість, з вищенаведених підстав, в силу вимог ст. 95 ч. 6 ЦПК України, в даному провадженні суд не взяв до уваги копію видаткової накладної № 28 від 18.09.2017 року, як доказ.

Положеннями ст. 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Будь-яких інших даних про наявність між сторонами договірних відносин та обов`язку відповідача сплатити на користь позивача грошові кошти за договором поставки позов та додані до нього копії документів не містять.

Положеннями ст. 77, 80, 81 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням вищевикладеного, з`ясувавши всі обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердження їх належними та допустимими доказами, надавши мотивовану оцінку кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, суд дійшов висновку, що позивачем не було доведено належними та допустимими доказами факту укладення між сторонами договору поставки товару та наявності у відповідача заборгованості по ньому, що є підставою для відмови в задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 12, 13, 76-84, 95 ч.5, 6, 263-265 ЦПК України, ст. 712 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) відмовити повністю в задоволенні його позову до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) про стягнення боргу за поставлений товар.

Рішення може бути оскаржене до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Згідно п.п.15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне рішення складено 06 грудня 2021 року.

Головуючий суддя Кусік І.В.