Справа № 527/18/21
провадження 2/527/110/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Левицької Т.В.,

з участю секретаря судових засідань Папенко Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Глобинського районного суду Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 527/18/21 за позовом представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

11 січня 2021 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 30000 грн як завдаток за майбутню купівлю будинку за адресою: АДРЕСА_1 . На підтвердження факту отримання завдатку відповідачем було надано розписку від 07.04.2020 року. В подальшому, договір купівлі продажу будинку укладено не було, сплачені за розпискою кошти відповідачем не повернуті.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_3 на його користь грошові кошти у розмірі 30000 гривень та витрати по сплаті судового збору в сумі 908 грн.

Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 20.01.2021 року провадження у справі було відкрито з призначенням справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, сторони в судове засідання не з`явились.

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся на адресу суду з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідач ОСОБА_3 направив заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнав, вказавши, що позивач проживав у будинку та має заборгованість по квартплаті в сумі 20000 грн, яку просив врахувати при прийнятті рішення суду.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Встановивши фактичні обставини справи та дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, судом встановлено наступне.

07.04.2020 року відповідачем ОСОБА_3 було складено розписку про те, що він отримав завдаток за житловий будинок від ОСОБА_1 в сумі 30000 грн, який він продав за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6).

Сторони договір купівлі-продажу вищезазначеного будинку в установленому законом порядку не уклали, відповідач кошти в сумі 30000 гривень не повернув.

Відповідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до положень ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

У випадку купівлі-продажу об`єкта нерухомості з попередньою оплатою це визначення можна розуміти так: завдаток - це грошова сума, що видається продавцю покупцем в рахунок належних з нього платежів за укладеним договором купівлі-продажу об`єкту нерухомого майна, на підтвердження купівлі і на забезпечення (на випадок порушення зобов`язань) виконання покупцем або продавцем умов (вже) укладеного договору.

Головними ознаками завдатку та обов`язковими умовами правомірного застосування його забезпечувальної функції є: письмова форма вчинення правочину щодо забезпечення виконання зобов`язань завдатком (розписка, акт, письмовий договір завдатку тощо) (ч.1 ст. 547 ЦК України); факт укладення основного договору, наприклад, договору купівлі-продажу об`єкта нерухомості, яким встановлено, що його виконання забезпечується завдатком (ч.1 ст. 548 ЦК України).

Отже, гроші, передані майбутнім покупцем потенційному продавцю за усною чи, навіть, письмовою домовленістю, але до укладення основного договору, ще не є завдатком, не виконують забезпечувальної функції, а відтак їх видача не має правових наслідків для продавця.

На відміну від завдатку акти цивільного законодавства не дають конкретного визначення терміну «аванс», однак положення частини другої статті 570 ЦК України вказують на те, що авансом вважається сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, і відносно якої встановлено, що ця сума не є завдатком.

Тобто, будь-які кошти, які не мають ознак завдатку, передані в рахунок належних з покупця майбутніх платежів, але до укладення основного договору; видані за домовленістю (правочином) неписьмової форми, - це аванс, який, за законом, не наділений забезпечувальними (штрафними) властивостями, а виконує лише одну функцію - платіжну.

Факт видачі авансу не зобов`язує сторони виконувати умови попередніх домовленостей.

Видавши та отримавши на стадії попередньої домовленості оплату у формі авансу сторони ще наділені правом відмовитися від укладення основного договору.

В даному випадку позивач ОСОБА_1 просить стягнути грошові кошти за невиконання відповідачем ОСОБА_3 зобов`язань з продажу позивачу спірної нерухомості, передача яких в письмовій формі відповідним договором (договір завдатку тощо) не оформлювалась та нотаріально посвідченою не була, а тому суд приходить до висновку, що отримані ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 30000 грн є авансом та підлягають стягненню з останнього на користь позивача саме як аванс.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 21 вересня 2020 року (справа № 308/1904/17).

Заперечення відповідача проти позову з підстав заборгованості позивача по оплаті за користування будинком за адресою: АДРЕСА_1 є безпідставними, оскільки не є предметом доказування в межах даного позову.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 908 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 95, 133, 141, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 509, 525, 526, 546-548, 570, 574 ЦК України, суд,

ухвалив :

Позов представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 30000 (тридцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Глобинський районний суд Полтавської області.

Повне найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 );

представник позивача : адвокат Грущенко Сергій Григорович (39000, м. Глобине, вул. Центральна,210);

відповідач: ОСОБА_3 (39034, Полтавська область, Кременчуцький район, с. Куп`євате, ідентифікаційний код НОМЕР_2 ).

Суддя Т. В. Левицька