Справа № 738/1781/18
№ провадження 2/738/256/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2021 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чеpнiгiвської області в складі судді Парфененко О. Я., за участю секретарів судового засідання Зубкович Н. Ф., Минець П. Д., позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представника позивачки ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , Менської міської ради про визнання незаконним рішення та визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , Менської міської ради про визнання незаконним рішення та визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку,

В С Т А H О В И В:

Рух справи.

1.24 жовтня 2018 року до Менського районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , Менської міської ради про визнання незаконним рішення та визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку (том 1 арк. с. 2-4).

2.Згідно з рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 22 липня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено, поновлено ОСОБА_1 строк на звернення до суду із заявленими позовними вимогами, рішення 4-ої сесії 5-го скликання Величківської сільської ради від 29 грудня 2006 року в частині передачі безоплатно у власність ОСОБА_6 земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2493 га визнано незаконним та скасовано, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 909155, згідно з яким ОСОБА_6 є власником земельної ділянки площею 0,2493 га, розташованої в АДРЕСА_1 , цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0027, визнано недійсним. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_5 відмовлено (том 2 арк. с. 172-176).

3.Згідно з постановою Чернігівського апеляційного суду від 13 листопада 2019 року, апеляційна скарга ОСОБА_6 залишена без задоволення, а рішення Менського районного суду Чернігівської області від 22 липня 2019 року - без змін (том 2 арк. с. 285-288).

4.Постановою Верховного Суду від 07 квітня 2021 року, касаційна скарга представника ОСОБА_6 - адвоката Власенка В. В. задоволена частково, рішення Менського районного суду Чернігівської області від 22 липня 2019 року та постанова Чернігівського апеляційного суду від 13 листопада 2019 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , Менської міської ради Чернігівської області про визнання незаконним рішення та визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку - скасовані, справа в цій частині направлена на новий розгляд до суду першої інстанції (том 3 арк. с. 43-52).

5.23 квітня 2021 року з Верховного Суду до Менського районного суду Чернігівської області надійшла справа для нового розгляду судом першої інстанції, згідно з Постановою Верховного Суду від 07 квітня 2021 року (том 3 арк. с. 56).

6.Згідно з ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 26 квітня 2021 року справа в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , Менської міської ради Чернігівської області про визнання незаконним рішення та визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку прийнята в провадження та призначене підготовче засідання (том 3 арк. с. 59-60).

7.Згідно з ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 15 липня 2021 року підготовче провадження у справі закрито, справа призначена до судового розгляду по суті (том 3 арк. с. 210-213).

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 07 квітня 2021 року, суд здійснює новий розгляд справи лише в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , Менської міської ради про визнання незаконним рішення та визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку (том 3 арк. с. 43-52).

У позовній заяві позивачка посилалась на те, що вона, ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_6 є співвласниками житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, виданим 10 листопада 2000 року виконкомом Величківської сільської ради Менського району. Влітку 2018 року позивачка ОСОБА_1 оформила спадщину після смерті своєї матері - ОСОБА_7 та успадкувала 1/5 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 . Позивачка, являючись співвласником домоволодіння, не може досягти домовленості з відповідачем щодо користування житловим будинком. Під час підготовки документів для поділу спірного домоволодіння, позивачка дізналася, що рішенням 4-ої сесії 5-го скликання Величківської сільської ради Менського району Чернігівської області від 29 грудня 2006 року відповідачу передана безоплатно у власність земельна ділянка площею 0,2493 га для будівництва та обслуговування житлового будинку. Позивачка ОСОБА_1 вважає, що ОСОБА_6 ввів в оману органи місцевого самоврядування та організацію, яка виготовляла технічну документацію на землю, зазначивши про відсутність інших співвласників майна. Позивачка, посилаючись на положення статтей 12, 19, 20, 38, 39, 40 81, 86, 118, 120 Земельного кодексу України, статті 257, 261, 377 ЦК України, просила: визнати незаконним і скасувати рішення 4-ої сесії 5-го скликання Величківської сільської ради від 29 грудня 2006 року в частині безоплатної передачі у власність ОСОБА_6 земельної ділянки площею 0,2493 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 9091554, виданий на ім`я ОСОБА_6 ; поновити строк звернення до суду з цим позовом, який пропущений з поважних причин (том 1 арк. с. 2-4).

Представник відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_4 подав відзиви на позовну заяву, в яких зазначив, що відповідач заперечує проти задоволення позову, вважає себе особою, яка не порушувала права позивачки. Позивачка не довела, що її права були порушені. Станом на час розгляду справи позивачка не є власником чи співвласником будинку по АДРЕСА_1 , що підтверджується рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 21 листопада 2019 року та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек. Спірна земельна ділянка надавалась у користування лише відповідачу, який у подальшому і приватизував цю земельну ділянку (том 1 арк. с. 66-73, 130-137, том 3 арк. с. 78-81).

Відповідач - Менська міська рада відзив на позовну заяву не подав.

Позиції учасників справи під час розгляду справи по суті.

У судовому засіданні позивачка, підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

08 жовтня 2021 року від позивачки до суду надійшли письмові пояснення, в яких позивачка зазначає, що підтримує позовні вимоги, посилається на те, що оскаржуваним рішенням органу місцевого самоврядування та виданим на його підставі державним актом на право власності на земельну ділянку порушується її право на приватизацію цієї земельної ділянки, як співвласника житлового будинку, який розташований на оспорюваній земельній ділянці (том 4 арк. с. 59-60).

У судових дебатах представник позивачки ОСОБА_3 посилалась на те, що позивачка є співвласником житлового будинку, який знаходиться на спірній земельній ділянці, тому мала право на приватизацію земельної ділянки, вказувала про порушення відповідачами права позивачки на приватизацію земельної ділянки.

Представник відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_4 у судових дебатах заперечував поти позову, посилаючись на обставини, зазначені у відзиві на позовну заяву, просив врахувати рішення Менського районного суду Чернігівської області від 21 листопада 2019 року, а також заявив, що надасть докази на підтвердження понесених відповідачем судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, зміст спірних правовідносин.

ОСОБА_6 та ОСОБА_1 одружились 10 листопада 1984 року, розірвали шлюб - 08 серпня 1999 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 16 січня 2015 року (том 2 арк. с. 279).

Згідно з випискою із протоколу № 3 від 19 вересня 1984 року зборів уповноважених членів колгоспу «Перемога», за заявою ОСОБА_6 виділено останньому присадибну земельну ділянку, площею 0,30 га (том 1 арк. с. 18).

Відповідно до Рішення Киселівської сільської ради народних депутатів Менського району від 16 вересня 1988 року, схвалено рішення загальних зборів членів колгоспу «Перемога» від 10 вересня 1988 року № 3 про виділення за рахунок земель колгоспу ОСОБА_6 земельної ділянки площею 0,30 га, розташованої по АДРЕСА_1 , цільове призначення якої - для будівництва індивідуального житлового будинку (том 1 арк. с. 17).

15 березня 2007 року ОСОБА_6 звернувся до сесії Величківської сільської ради із заявою про передачу йому безкоштовно у власність земельної ділянки, площею 1,1531 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 , відповідно до розробленої проектно-технічної документації, що підтверджується заявою (том 1 арк. с. 49).

На замовлення ОСОБА_6 Комунальне підприємство «Планувальник», виготовило Технічну документацію стосовно земельних ділянок, загальною площею 1,1531 га, у тому числі й щодо земельної ділянки площею 0,2493 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0027 (Ділянка № 1). На титульній сторінці Технічної документації наявна відмітка про те, що Чернігівська регіональна філія Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» прийняла обмінний файл 08 липня 2008 року. Умовні позначення на схемі обміру та прив`язки земельної ділянки, яка надається у власність Ділянки № 1 та на кадастровому плані свідчать про те, що зазначена земельна ділянка складається з ріллі, площею 0,1378 га та двору, площею 0,1115 га, на землях двору позначені будівлі та споруди, площа під якими становить 0,0270 га (том 1 арк. с. 19-27, 209-223).

Згідно з Рішенням шостої сесії п`ятого скликання Величківської сільської ради від 27 червня 2007 року затверджено проектно-технічну документацію щодо передачі у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, зокрема, й ОСОБА_6 ; надано у власність безкоштовно ОСОБА_6 земельну ділянку площею 1,1531 га; надано дозвіл КП «Планувальник» на виготовлення державного акту на право власності, зокрема, й ОСОБА_6 (том 1 арк. с. 50-52).

Згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 909155, виданим 13 листопада 2008 року на підставі рішення 4-ої сесії 5-го скликання Величківської сільської ради від 29 грудня 2006 року, ОСОБА_6 належить на праві власності земельна ділянка площею 0,2493 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0027 (том 1 арк. с. 10).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Величківської сільської ради Менського району Чернігівської області № 3 від 30 січня 2015 року «Про уточнення поштової адреси житловим будівлям», за клопотанням ОСОБА_6 , уточнено поштову адресу житлового будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований в селі Величківка Менського району Чернігівської області, а саме змінено АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1 (том 1 арк. с. 12, том 2 арк. с. 67).

На підставі запитів, здійснених судом до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на 02 листопада 2021 року отримано наступну інформацію: відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0027 - відсутні; на земельній ділянці по АДРЕСА_1 знаходиться житловий будинок, але відомості про осіб, які мають права власності на це майно - відсутні (том 4 арк. с. 126, 129, 130).

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно з частинами першою-третьою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Способи захисту цивільних прав, у тому числі права власності, визначені в статті 16 ЦК України, перелік яких не є вичерпним.

Згідно з частиною першою статті 81 Земельного кодексу України в редакції, чинній на час приватизації ОСОБА_6 спірної земельної ділянки (далі - ЗК України), громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування.

Згідно з частиною першою статті 118 ЗК України, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки.

Відповідно до пункту г) частини першої статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Відповідно до положень частини першої статті 86 ЗК України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

За приписами статті 87 ЗК України, право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає: а) при добровільному об`єднанні власниками належних їм земельних ділянок; б) при придбанні у власність земельної ділянки двома чи більше особами за цивільно-правовими угодами; в) при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами; г) за рішенням суду.

Згідно з положеннями частин першої та другої статті 89 ЗК України, земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: а) подружжя; б) членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними; в) співвласників жилого будинку.

Державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов`язаних з правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Під час розгляду справи, суд встановив, що відповідач ОСОБА_6 , внаслідок приватизації земельної ділянки, що була раніше надана йому в користування, набув право власності на земельну ділянку, площею 0,2493 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 (у подальшому змінено адресу на АДРЕСА_1) в селі Величківка Менського району Чернігівської області , кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0027.

Документом, який посвідчує право власності ОСОБА_6 на цю земельну ділянку є Державний актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 909155, виданий 13 листопада 2008 року Величківською сільською радою Менського району Чернігівської області.

Те, що вказана земельна ділянка надавалась у користування лише ОСОБА_6 підтверджується рішенням зборів уповноважених членів колгоспу «Перемога» (протокол № 3 від 19 вересня 1984 року), рішенням Киселівської сільської ради Менського району Чернігівської області від 16 вересня 1988 року.

Суд дійшов висновку, що набуття ОСОБА_6 у приватну власність земельної ділянки на підставі приватизації земельної ділянки, яка була раніше надана йому в користування, узгоджується з положеннями статтей 81, 118, 121 Земельного кодексу України в редакції, чинній на час приватизації.

Позивачка ОСОБА_1 , оскаржуючи рішення органу, яким була передана у власність земельна ділянка відповідачу ОСОБА_6 , та, пред`являючи вимогу про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, який виданий на підставі цього рішення, посилалась на те, що вона та позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , як співвласники житлового будинку по АДРЕСА_1 , мають право на приватизацію земельної ділянки, на якій розміщений житловий будинок, тому земельна ділянка має бути передана всім співвласникам у спільну сумісну власність, оскаржуваним рішенням порушуються права позивачки на приватизацію земельної ділянки.

На підтвердження обставини, що ОСОБА_1 є співвласником житлового будинку, який знаходиться по АДРЕСА_1 , позивачка та її представник посилались на документи: Свідоцтво про право на спадщину за законом від 13 липня 2018 року, Свідоцтво про право власності на жилий будинок з надвірними будівлями, Інформаційну довідку щодо нерухомого майна від 04 червня 2018 року № 191 (том 1 арк. с. 11, 13-14, 15), показання свідків, відомості з погосподарських книг та інші документи.

Позивачка ОСОБА_1 під час судового розгляду, за її згодою, була допитана як свідок та надала показання про те, що разом із відповідачем будували будинок, в який перейшли проживати у 1989 році, та якому присвоїли НОМЕР_3. З відповідачем розірвали шлюб, але продовжували проживати однією сім`єю. На даний час вона не являється власником житлового будинку по АДРЕСА_1 ( дата надання показань 21 вересня 2021 року).

Позивач ОСОБА_2 під час судового розгляду, за його згодою, був допитаний як свідок та надав показання про те, що зі слів матері між батьками виникають сварки з приводу користування майном.

Під час судового розгляду справи за клопотанням позивачки були допитані свідки: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які надали аналогічні за змістом показання щодо особистих стосунків між позивачкою та відповідачем, зазначали, що їм нічого невідомо стосовно приватизації та оформлення документів на земельну ділянку.

Свідки ОСОБА_13 - голова Величківської сільської ради з 1992 року до 2006 року, ОСОБА_14 - староста Киселівського старостинського округу, ОСОБА_15 - староста Величківського старостинського округу, надали показання щодо порядку ведення по господарського обліку.

Свідок ОСОБА_16 - заступник Менського міського голови, надав показання про те, що входив до складу комісії, яка здійснювала перевірку за заявою позивачки. На підставі даних по господарського обліку був складений акт.

Суд дійшов висновку, що показання вищезазначених свідків ніяким чином не підтверджують обставини, якими обґрунтовувались позовні вимоги.

Правовстановлюючі документи, на які посилалась позивачка, як на докази, що підтверджують права власності позивачки на нерухоме майно, яке знаходиться на спірній земельній ділянці, визнані недійсними рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 21 листопада 2019 року під час розгляду цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , Менської міської ради Менського району Чернігівської області, третя особа приватний нотаріус Менського районного нотаріального округу Ніколаєнко С. В. про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, свідоцтва про право на спадщину за законом та скасування державної реєстрації права власності.

Вищезазначеним судовим рішенням позовні вимоги задоволені, визнано незаконним та скасовано рішення виконкому Величківської сільської ради Менського району Чернігівської області № 49 від 17.10.2000 року «Про оформлення права власності на жилий будинок по АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_19 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 »; визнано недійсним свідоцтво про право власності на жилий будинок з надвірними будівлями, яке видане виконавчим комітетом Величківської сільської ради Менського району Чернігівської області 10.11.2000 року на підставі рішення № 49 від 17.10.2000 року Величківської сільської ради Менського району Чернігівської області, зареєстроване Чернігівським МБТІ 10.11.2000 року, реєстрова книга № 2, реєстровий № 217; визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 13.11.2018 року приватним нотаріусом Менського районного нотаріального округу Ніколаєнком С.В., зареєстроване в реєстрі № 1519; скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на 1/5 частину нерухомого майна, яким є об`єкт нерухомого майна з реєстраційним № 230 (житловий будинок), проведену на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний № 42056107 від 13.07.2018 року, прийнятого приватним нотаріусом Менського районного нотаріального округу Ніколаєнком С.В., номер запису 27038630 (том 3 арк. с. 83-104).

Зазначене рішення набрало законної сили 13 квітня 2020 року і обставини, які ним встановлені, є обов`язковим для врахування судом під час вирішення зазначеної справи, в силу положень, визначених у статті 18 ЦПК України.

Також, суд дійшов висновку, що, в розумінні положень статтей 77, 78 ЦПК України, подані позивачкою копії: документа, оформленого російською мовою «Строительный паспорт на застройку земельного участка, выделяемого индивидуальному застройщику гр. ОСОБА_6 АДРЕСА_1, 1989 г. »; документів: відповідей Менської міської ради, Архівного відділу Корюківської районної державної адміністрації Чернігівської області на запити адвоката представника позивачки ОСОБА_3 - № 07-07/уст-374 від 07 липня 2021 року, № 15-3/157/5 від 15 червня 2006 року, № 23/3/15-06 від 07 червня 2021 року, № 196/3/15-03 від 06 вересня 2021 року, № 85/01-20 від 06 вересня 2021 року, № 2749/04-09 від 20 вересня 2021 року, № 2750/04-09 від 20 вересня 2021 року; копія трудових книжок ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , Акт комісії від 12 липня 2007 року, створеної розпорядженням Менського міського голови № 240 від 07 липня 2021 року; копії особових рахунків з книг погосподарського обліку; копія Технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами станом на 28 вересня 2021 року; відомості з порталу Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва; та відомості з книг погосподарського обліку, не можуть бути належними та допустимими доказами, які підтверджують права власності позивачки на житловий будинок, який знаходиться на спірній земельній ділянці (том 3 арк. с. 177-186, 189-192, 193-194, том 4 арк. с. 4-6, 11, 15 , 62-63, 64-65, 174-186, 240-250).

Враховуючи вищевикладені норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, встановлені обставини справи та докази, надані сторонами на їх підтвердження, суд доходить висновку, що вимоги позивачки ОСОБА_1 є необґрунтованими та не підтвердженими належними доказами, оскільки позивачка не надала докази, які б підтверджували, що вона є співвласником житлового будинку, який знаходиться по АДРЕСА_1 та не довела, що відповідачі ОСОБА_6 та Менська міська рада порушили будь-які її права, або чинили перешкоди у здійсненні нею будь-яких прав, тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Щодо вирішення вимоги позивачки про поновлення строку звернення до суду з позовом, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини третьої статті 267 ЦК України, суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою.

Аналіз цієї норми, дає підстави для твердження, що за відсутності заяви сторони у спорі позовна давність судом не застосовується, суд за власною ініціативою не має права застосувати позовну давність.

Під час розгляду справи представник відповідача ОСОБА_4 не підтримав, раніше подану ним заяву про застосування позовної давності, посилаючись на те, що є інші підстави для відмови у позові, і така процесуальна дія представника відповідача відповідає положенням, частини третьої статті 13 ЦПК України, згідно з якими, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Інші учасники справи до ухвалення судом рішення не подали заяви про застосування позовної давності.

Суд дійшов висновку, що за таких обставин, відсутні умови для вирішення питання позовної давності.

Крім того, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові та застосовується тільки до обґрунтованих позовних вимог. Натомість, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, тому в задоволенні позову відмовлено саме з цієї підстави.

На підставі викладеного, керуючись статтями 263 - 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , Менської міської ради про визнання незаконним рішення та визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків в Україні НОМЕР_1 .

Відповідачі: ОСОБА_6 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків в Україні НОМЕР_2 ; Менська міська рада, місцезнаходження вулиця Героїв АТО, 6 в місті Мена Корюківського району (раніше Менського району) Чернігівської області, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України .

Рішення в повному обсязі складене 06 грудня 2021 року.

Суддя О. Я. Парфененко