Ухвала

11лютого 2021 року

м. Київ

справа № 638/17796/19

провадження № 61-1114ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ткачука О. С. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Петрова Є. В.,

розглянув касаційні скарги ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 травня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 18 грудня 2020 року у справі за позовом квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків до ОСОБА_1 особисто та в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій та комунальних послуг,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 особисто та в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та просив стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій та комунальні послуги у розмірі 100 481 грн 48 коп.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 травня 2020 року позов квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова заборгованість за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій та комунальних послуг за період з 01 лютого 2010 року по 01 лютого 2020 року у розмірі

100 481 грн 48 коп. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Суд першої інстанції встановив, що дана справа є малозначною.

Постановою Хакрівського апеляційного суду від 18 грудня 2020 року рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 травня 2020 року змінено в частині розміру стягнутої заборгованості та судового збору. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , на користь квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 53 750 грн 76 коп. за період з 01 листопада

2016 року по 01 лютого 2020 року. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У січні 2021 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку

ОСОБА_1 подав касаційні скарги на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 травня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 18 грудня 2020 року, у яких, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та закрити провадження у справі.

Вивчивши касаційні скарги та додані до них матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційні скарги подані на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

У вказаній справі ціна позову становить 100 481 грн 48 коп., і станом

на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270 грн х 100 = 227 000 грн).

Отже, справа, на судове рішення у якій подана касаційна скарга, належить до категорії малозначних.

У касаційних скаргах ОСОБА_1 зазначив, що справа має для нього виняткове значення, оскільки йому доводиться витрачати значні кошти сімейного бюджету, зусилля та особистий час на підтримання будинку у жилому стані та ще й сплачувати рахунки за житлово-комунальні послуги на вимогу позивача.

Аналіз судових рішень у справі та наведені у касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про те, що справа має виняткове значення для заявника.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України

суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Верховний Суд зауважує, що застосування критерію малозначності справи в цій справі було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не продемонстрував наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 подав касаційні скарги на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 травня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 18 грудня 2020 року у справі за позовом квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків до ОСОБА_1 особисто та в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій та комунальних послуг.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. С. Ткачук

А. А. Калараш

Є. В. Петров