Ухвала

08 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 752/26606/18

провадження № 61-21640 сво 19

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Гулька Б. І. (суддя-доповідач),

суддів: Висоцької В. С., Крата В. І., Луспеника Д. Д., Синельникова Є. В., Фаловської І. М., Червинської М. Є.

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 27 травня 2019 року у складі судді Колдіної О. О. та постанову Київського апеляційного суду від 04 листопада 2019 року у складі колегії суддів: Волошиної В. М., Слюсар Т. А., Панченка М. М., у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Турчина Андрія Анатолійовича, заінтересована особа - ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст вимог скарги

У грудні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Турчина А. А., заінтересована особа - ОСОБА_1 .

Скарга мотивована тим, що рішенням апеляційного суду м. Києва від 06 грудня 2016 року у справі № 752/3149/15-ц апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2016 року скасовано, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з нього на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики та проценти за користування позикою у розмірі 4 723 852 грн. В іншій частині позову ОСОБА_1 відмовлено. Стягнуто з нього на користь ОСОБА_1 3 654 грн судового збору за розгляд справи районним судом та 7 579 грн судового збору за розгляд справи апеляційним судом.

При ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження № 57228067, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Турчином А. А. з примусового виконання виконавчого листа, виданого Голосіївським районним судом м. Києва у справі 752/3149/15-ц на примусове виконання вищевказаного судового рішення, про стягнення з нього на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики у розмірі 4 723 852 грн, йому стало відомо, що приватний виконавець допустив порушення положень Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» під час проведення оцінки квартири АДРЕСА_1 , що належить йому на праві власності. Приватним виконавцем не забезпечено доступ оцінювача до об`єкта оцінки, унаслідок чого значно занижена вартість квартири, більше ніж на один мільйон гривень. Крім того, приватний виконавець передав квартиру на реалізацію до державного підприємства «Сетам» (далі - ДП «Сетам») без попереднього ознайомлення його, як боржника за виконавчим провадженням, з результатами оцінки, що свідчить про порушенням його прав та положень законодавства про виконавче провадження.

З урахуванням викладеного ОСОБА_2 просив суд зупинити реалізацію квартири АДРЕСА_1 та заборонити ДП «Сетам» вчиняти дії щодо реалізації зазначеного нерухомого майна.

24 травня 2019 року ОСОБА_2 подав заяву про забезпечення скарги шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа № 752/3149/15-ц, виданого 07 листопада 2017 року Голосіївським районним судом м. Києва, яка мотивована тим, що до завершення розгляду скарги на дії та рішення приватного виконавця належна йому квартира АДРЕСА_1 може бути відчужена, оскільки ДП «Сетам» здійснює її продаж, проводяться вже треті торги. Зазначені доводи щодо реалізації квартири підтверджуються роздруківкою з сайту ДП «Сетам».

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 27 травня 2019 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення скарги задоволено. Зупинено стягнення на підставі виконавчого листа № 752/3149/15-ц, виданого 07 листопада 2017 року Голосіївським районним судом м. Києва з примусового виконання рішення суду від 05 жовтня 2016 року у рамках виконавчого провадження № 57228067, що перебуває у провадженні приватного виконавця Турчина А. А., до розгляду скарги по суті.

Суд першої інстанції виходив з того, що предметом оскарження за скаргою ОСОБА_2 є правомірність дій приватного виконавця при примусовому виконанні виконавчого листа у справі № 752/3149/15-ц, а саме при зверненні стягнення на його майно, як боржника, при здійсненні оцінки нерухомого майна та його реалізації. Заявник зазначав про те, що приватним виконавцем недотримано процедуру проведення оцінки нерухомого майна у частині незабезпечення огляду оцінювачем об`єкту оцінки, та передано на реалізацію до ДП «Сетам» нерухоме майно без попереднього ознайомлення боржника з результатами оцінки.

Таким чином, дії приватного виконавця у межах зазначеного виконавчого провадження до розгляду цієї скарги по суті можуть вплинути на майнові права заявника, тому відповідно до вимог статей 149, 150 ЦПК України заява про забезпечення скарги є обґрунтованою.

Постановою Київського апеляційного суду від 04 листопада 2019 року апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Турчини А. А. відхилено, судове рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що зупинення стягнення на підставі виконавчого листа № 752/3149/15-ц, виданого07 листопада 2017 року Голосіївським районним судом м.Києва, до завершення розгляду скарги у цій справі пов`язано з суб`єктивними правами заявника, а вчинені приватним виконавцем виконавчі дії з примусового стягнення майна боржника на підставі виконавчого листа може істотно утруднити ефективний захист або поновлення порушених прав або інтересів ОСОБА_2 .

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення скарги відмовити, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 20 січня 2020 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 752/26606/18 з Голосіївського районного суду м. Києва.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 листопада 2020 року справу передано судді-доповідачеві - Литвиненко І. В.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 грудня 2020 року справу за зазначеним позовом призначено до розгляду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 січня 2021 року передано на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справу № 752/26606/18 за скаргою ОСОБА_2 на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Турчина А. А., заінтересована особа - ОСОБА_1 , за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 27 травня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 листопада 2019 року.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що судами порушено вимоги процесуального права, оскільки положеннями статей 149-153 ЦПК України, якими врегульовано питання забезпечення позову, не можуть бути застосовані при розгляді скарги на дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, державного чи приватного виконавця. Зупинення стягнення на підставі виконавчого листа фактично призвело до блокування примусового виконання рішення апеляційного суду м. Києва від 06 грудня 2016 року у справі № 752/3149/15-ц у рамках виконавчого провадження № 57228067.

При розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду (пункт 15 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах»).

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважав, що наявні підстави для передачі справи на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у зв`язку з необхідністю відступлення від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше постановлених ухвалах Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду: від 26 листопада 2019 року у справі № 766/15595/19 (провадження № 61-20840 ск 19); від 06 травня 2020 року у справі № 755/12052/19 (провадження № 61-6916 ск 20); від 30 вересня 2020 року у справі № 2-1214/11, провадження (№ 61-13517 ск 20); від 13 листопада 2020 року у справі № 2-1214/11 (провадження № 61-15617 ск 20).

Необхідність відступлення від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викликана тим, що колегії суддів з різних судових палат у наведених вище судових рішеннях дійшли різних висновків про застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме одна колегія суддів відмовляє у відкритті касаційного провадження з тих підстав, що судові рішення не підлягають касаційному оскарженню; інша колегія суддів повертає касаційну скаргу заявнику; інша колегія суддів вважає, що судові рішення підлягають касаційному оскарженню і розглядають справу по суті.

Передаючи справу на розгляд Об`єднаної Палати Верховного Суду колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду вважає, що оскаржувані судові рішення підлягають касаційному оскарженню.

Зазначене свідчить про застосування судом касаційної інстанції принципово різного підходу до вирішення справ, що випливають з одних і тих правовідносин, різне застосування вимог ЦПК України, що викликає необхідність усунення виявлених розбіжностей у практиці їх розгляду Верховним Судом.

З огляду на викладене, касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 27 травня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 листопада 2019 року підлягає прийняттю до розгляду Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

З огляду на вказане справа розглядатиметься Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами та без проведення судового засідання (у письмовому провадженні).

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Прийняти до розгляду справу за скаргою ОСОБА_2 на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Турчина Андрія Анатолійовича, заінтересована особа - ОСОБА_1 , за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 27 травня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 листопада 2019 року.

Призначити справу до розгляду Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Головуючий Б. І. Гулько

Судді: В. С. Висоцька

В. І. Крат

Д. Д. Луспеник

Є. В. Синельников

І. М. Фаловська

М. Є. Червинська