Справа № 361/6064/17
Провадження № 4-с/361/79/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2021 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Латчук Д.Р.

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бровари скаргу ОСОБА_2 на рішення та дії державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цахло Оксани,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на рішення та дії державного виконавця, в якій просив:

1. Поновити строк на оскарження постанов державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України та обмеження у праві керування транспортним засобом від 17.02.2018, постанови про обмеження у праві керування транспортним засобом від 21.05.2018; постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 18.06.2021; постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом від 18.06.2021.

2. Визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо ненаправлення боржнику ОСОБА_2 постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.02.2018 ВП № 55721620 рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

3. Визнати протиправною та скасувати постанови державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ляшенко А.З. про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України та обмеження у праві керування транспортним засобом від 17.02.2018, про обмеження у праві керування транспортним засобом від 21.05.2018, про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України від 21.05.2018, постанови державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Авєріна М.В. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 18.06.2021, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом від 18.06.2021.

Скаргу обґрунтовував тим, що 27.10.2017 року Броварським міськрайонним судом Київської області видано наказ про стягнення із нього на утримання дитини аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу боржника щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви - 06 жовтня 2017 до досягнення дитиною повноліття.

У жовтні 2021 року скаржнику стало відомо, що ОСОБА_3 звернулася із відповідною заявою до Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

07.10.2021 представником скаржника було ознайомлено із матеріалами справи, де було виявлено:

- постанову про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України та обмеження у праві керування транспортним засобом від 17.02.2018

- постанову про обмеження у праві керування транспортним засобом від 21.05.2018;

- постанову про обмеження у праві керування транспортним засобом від 21.05.2018;

- постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 18.06.2021;

- постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом від 18.06.2021.

Разом з тим, до матеріалів виконавчого провадження були долучені документи, а саме:

- чеки (квитанції) про сплату аліментів;

- копію довідки з місця роботи у період з 01.04.2021 до 01.08.2021 на посаді ?водій-експедитор?;

- копія наказу про прийняття на роботу до ТОВ ?Строй Авто Транс? на посаду ?водій-експедитор? з 13.09.2021;

- копія квитанції № 2;

- копія повідомлення про прийняття на роботу скаржника з 13.09.2021;

- копія довідки ОК-5 з пенсійного фонду;

- копія довідки з місця роботи (що стосується необхідності скаржника виїзду за межі України за напрямом роботи);

- копія посадової інструкції водія-експедитора з місця роботи.

Заявник зазначив, що ніколи не ухилявся від сплати аліментів, завжди брав участь у вихованні та утриманні дитини. Взагалі, про наявність виконавчого провадження дізнався тільки у жовтні 2021 року, натомість матеріали виконавчого провадження не містять доказів отримання скаржником постанови про відкриття виконавчого провадження або направлення відповідних постанов за основним його місцем роботи.. Жодних постанов державного виконавця про стягнення коштів із заробітної плати за місцем роботи скаржника у період з 01.04.2021 по 31.07.2021 до ТОВ ?Строй Авто Транс? також не надходило. Заявник зазначає, що він прийнятий на посаду водія-експедитора до ТОВ ?Строй Авто Транс? в межах своїх посадових обов`язків здійснює перевезення вантажу як в межах України, так і за кордоном. В свою чергу винесені державним виконавцем постанова про обмеження у праві керування транспортним засобом позбавляє скаржника законного джерела існування так і виконання зобов`язань зі сплати аліментів у майбутньому.

У зв`язку із цим 11.10.2021 з метою усунення обмежень у праві керування транспортним засобом та виїзду за межі України з огляду на режим та специфіку роботи скаржника, на адресу державного виконавця було скеровано заяву про зняття обмежень у праві керування транспортним засобом та у праві виїзду за кордон, що накладені на підставі оскаржуваних постанов. Однак, державним виконавцем оскаржувані постанови скасовані не були, зважаючи на подані документи, що є порушенням п. 10 ст. 71 ЗУ ?Про виконавче провадження?. Заявник переконаний, що оскаржувані постанови порушують його права та створюють перешкоди та негативні умови для подальшого виконання обов`язків зі сплати аліментів в майбутньому, а також посилається на те, що згідно закону України ?Про виконавче провадження?, він має бути належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження, а державний виконавець повинен не лише направити боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження, але й встановити факт отримання ним копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення суду.

Отже, необхідність скасування оскаржуваних постанов обґрунтовується тим, що: скаржник працевлаштований у ТОВ ?Строй Авто Транс? на посаді водія-експедитора, а оскаржувані постанови про обмеження у праві керування транспортним засобом позбавляють можливості фактично належним чином виконувати свої обов`язки перед роботодавцем, скаржник здійснює перевезення як на території України, так і за її межами, а наявні постанови про обмеження у праві виїзду та керування транспортним засобом прямо створюють скаржнику перешкоди у заробітку та належному виконанні своїх обов`язків перед роботодавцем. Державний виконавець повинен був враховувати положення частини 10 статті 71 даного ЗУ ?Про виконавче провадження? при розгляді заяви про зняття обмежень у праві керуванні транспортного засобу. Оскаржувані постанови не відповідають вимогам частини 10 статті 71 Закону ?Про виконавче провадження?, є протиправними, оскільки суттєво обмежують права скаржника у роботі, фактично позбавляють єдиного і основного на даний час джерела існування. У свою чергу державний виконавець залишив поза увагою те, що єдиним джерелом доходу скаржника є місце роботи у ТОВ ?Строй Авто Транс? у зв`язку із цим на підставі п. 10. ст. 71 ЗУ ?Про виконавче провадження? накладені обмеження у праві керувати транспортним засобом не скасував. Окрім цього, державний виконавець не звернув увагу на те, що скаржник як водій-експедитор здійснює перевезення вантажу як в Україні так і за її межами, а тому обмеження у праві виїзду позбавляє останнього на повноцінний заробіток, що має істотне значення.

У зв`язку із цим, скаржник переконаний, що постанови державного виконавця про обмеження у праві керування транспортним засобом та обмеження у праві виїзду за кордон підлягають скасуванню.

Враховуючи те, що скаржник дізнався про наявність відкритого виконавчого провадження тільки в жовтні 2021 року, останній був позбавлений можливості ознайомитися із змістом оскаржуваних постанов та подати до суду відповідні скарги у встановлений строк, у зв`язку із цим вимушений просити суд поновити строк на оскарження постанов державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами та про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України. Окрім цього, державним виконавцем при відкритті виконавчого провадження не було належним чином повідомлено про відкриття виконавчого провадження, що порушує права та інтереси боржника.

18 жовтня 2021 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. призначено скаргу до судового розгляду на 10 листопада 2021 року.

В судовому засіданні представник заявника підтримав подану заяву та просив її задовольнити.

В судове засідання інші учасники не з`явились.

Суд, вислухавши представника заявника, вивчивши скаргу, дослідивши письмові докази у справі дійшов наступного висновку.

Відповідно до статей 76, 77, 78, 79, 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Стаття 451 ЦПК України визначає, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

У цивільному судочинстві діє загальне правило, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (статті12,81 ЦПК України).

Оскільки, з даною скаргою до суду звернувся боржник, саме він повинен обґрунтувати та довести неправомірність рішень, дій чи бездіяльності виконавця, а також порушення його прав чи свобод.

Судом встановлено, що 27.10.2017 року Броварським міськрайонним судом Київської області видано наказ про стягнення із ОСОБА_2 на утримання дитини аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу боржника щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви - 06 жовтня 2017 до досягнення дитиною повноліття.

03 лютого 2018 року стягувач ОСОБА_3 звернулась до Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про відкриття виконавчого провадження, на підставі якої було відкрито виконавче провадження № 55721620.

В рамках даного виконавчого провадження державним виконавцем Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ляшенко А.З. були винесені постанови: про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України та обмеження у праві керування транспортним засобом від 17.02.2018 року, про обмеження у праві керування транспортним засобом від 21.05.2018 року, постанову про обмеження у праві керування транспортним засобом від 21.05.2018 року.

18 червня 2021 року державним виконавцем Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Авєріною М.В. було винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України та постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом.

Згідно наказу ТОВ ?Строй Авто Транс? № к1309/21-1 від 13.09.2021 року скаржник, прийнятий на посаду водія-експедитора.

Відповідно до Посадової інструкції водія-експедитора ОСОБА_2 в межах своїх посадових обов`язків здійснює перевезення вантажу в міжнародному та внутрішньому сполученні, а тому наявні постанови про обмеження у праві виїзду та керування транспортним засобом прямо створюють скаржнику перешкоди у заробітку та належному виконанні своїх обов`язків перед роботодавцем.

11.10.2021 року до Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Палагей В.В. звертався з заявою в якій просив скасувати вищезазначені постанови про обмеження у праві керування транспортними засобами та виїзду за межі України. Проте на свою заяву він не отримав ніякої відповіді та обмеження не були зняті.

Згідно зі статтею 1 Закону України ?Про виконавче провадження? виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 5 Закону України ?Про виконавче провадження? примусове виконання рішень в Україні покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим законом випадках на приватних виконавців.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України ?Про виконавче провадження? - під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно до ч. 1 ст. 28 Закону України ?Про виконавче провадження?, копії постанов та інші документи надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про припинення виконавчого провадження, повідомлення про відмову в прийнятті виконавчого документа до виконання, постанов, передбачених у п. п. 1-4 ч. 9 ст. 71 цього закону, які надсилаються рекомендованими листами.

Відповідно до ст. 74 Закону України ?Про виконавче провадження?, рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 18 Закону України ?Про виконавче провадження? - виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Закон України Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 6 Закону України Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 71 Закону № 1404-VIII порядок стягнення аліментів визначається законом.

Відповідно до пунктів 1 - 4 частини дев`ятої статті 71 Закону № 1404-VIII за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Згідно з частиною четвертою статті 11 Закону № 1404-VIII cтрок обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1-4 частин дев`ятої, дванадцятої статті 71 цього Закону, обчислюється з наступного робочого дня після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини десятої статті 71 Закону № 1404-VIII тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі: 1) якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування; 2) використання боржником транспортного засобу у зв`язку з інвалідністю чи перебуванням на утриманні боржника особи з інвалідністю I, II групи, визнаної в установленому порядку, або дитини з інвалідністю; 3) проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях; 4) розстрочення або відстрочення сплати заборгованості за аліментами у порядку, встановленому законом.

Як вже зазначалось, в матеріалх справи міститься довідка від 11.10.2021 року № 1110/21-1 видана ТОВ Строй Авто Транс про те, що ОСОБА_2 в період з 12 квітня 2021 року по 31 липня 2021 року перебував на посаді водія експедитора та здійснював міжнародні перевезення.

Згідно наказу (розпорядження) № к1309/21-1 від 13 вересня 2021 року ОСОБА_2 з 13 вересня 2021 року прийнято на посаду водія експедитора у ТОВ Строй Авто Транс на основне місце роботи.

Таким чином із вищенаведеного вбачається, щовстановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України та про встановлення тимчасового обмеження божника у праві керування транспортним засобом позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування, а як наслідок і погашення виниклої заборгованості зі сплати аліментів.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку про задоволення скарги в частині скасування постанов державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ляшенко А.З., а саме: про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України від 17.02.2018, про встановлення тимчасового обмеження божника у праві керування транспортним засобом від 21.05.2018, про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України від 21.05.2018, а також постанов державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Авєріною М.В., а саме: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 18.06.2021, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом 18.06.2021 року.

Щодо іншої частини вимог по скарзі слід зазначити, що скаржником не доведено та не підтверджено належними доказами, ті обставини, на які він посилається, щодо протиправної бездіяльності державного виконавця вчинених із порушенням вимог Закону України ?Про виконавче провадження? та які б забороняли державному виконавцю вчиняти оскаржувані процесуальні дії.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. 447-453 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на рішення та дії державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цахло Оксани, задовольнити частково.

Скасувати постанови, винесені державним виконавцем Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ляшенко Артемом Захаровичем, а саме:

-про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України від 17.02.2018 року,

-про встановлення тимчасового обмеження божника у праві керування транспортним засобом від 21.05.2018 року,

-про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України від 21.05.2018 року.

Скасувати постанови, винесені державним виконавцем Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Авєріною Мариною Василівною, а саме:

- про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 18.06.2021 року,

- про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом 18.06.2021 року.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Радзівіл А.Г.