КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/9742/2021
справа №357/7838/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Чепур Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Роллс-Роллс" на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Цуранова А.Ю.

у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Роллс-Роллс" про розірвання договору та стягнення коштів,-

встановив:

В серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання договору побутового підряду на виготовлення потяга від 05 червня 2018 року, стягнення з ПрП "Роллс-Роллс" 100000 грн. передоплати, 12435,60 грн інфляційних втрат, 5761,64 грн 3% річних.

Вимоги обґрунтовує тим, що 05 червня 2018 року між сторонами укладено усний договір побутового підряду, відповідно до якого підприємство зобов`язалось з власного матеріалу та власними засобами виготовити металевий потяг із дизельним двигуном. Ціна договору склала 187000 грн. та позивачем здійснено передоплату в розмірі 100000 грн.

Роботи мали бути виконані впродовж двох місяців, проте після закінчення цього строку вони не були розпочаті.

Як на підставу розірвання договору, посилається на положення статті 872 ЦК України.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2021 року позовні вимоги задоволено, вирішено розірвати договір побутового підряду на виготовлення потяга, укладений 05 червня 2018 року між ОСОБА_1 та ПрП "Роллс-Роллс", стягнути з ПрП "Роллс-Роллс" на користь ОСОБА_1 100000 грн передоплати за договором, 12435,60 грн інфляційних втрат за час прострочення зобов`язання, 5761,64 грн - 3% річних від простроченої суми та 2022 грн судового збору.

Не погодившись із ухваленим рішенням, ПрП "Роллс-Роллс" подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати.

В апеляційній скарзі посилається на те, що між сторонами дійсно виникли правовідносини, згідно із якими підприємство зобов`язалось виготовити за суму авансового платежу (100000 грн) 2 вагончики дитячого потягу. Іншу частину суми замовник мав сплатити протягом 14 календарних днів з моменту повідомлення про завершення робіт. Після цього підприємство мало приступити до виготовлення потягу, попередньо погодивши його специфікацію.

Вказує, що згідно попередньої домовленості між сторонами ціна виготовлення дитячого атракціону "Потяг з вагончиками" мала становити орієнтовно 180000 грн. Вагончики були виготовлені в серпні 2018 року та оглянуті ОСОБА_1 .

Далі скаржник зазначає, що оскільки підприємство не спеціалізується на виготовленні самохідних агрегатів, ОСОБА_1 повідомлено про попередню домовленість із субпідрядниками щодо можливості виготовлення потягу з двигуном після отримання залишку іншої суми. Проте згоди сторони не дійшли та підприємство повідомило про передачу виготовлених вагончиків після доплати в розмірі 26829,36 грн як компенсації фактично понесених витрат на їх виготовлення. Доплати здійснено не було, на зв`язок ОСОБА_1 не виходив та вагончики залишились на зберіганні у підприємства.

Зазначає, що судом не були враховані такі фактичні обставини справи, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

Представником позивача ОСОБА_2 подано відзив на апеляційну скаргу. Посилається на те, що доводи скарги зводяться до незгоди з оцінкою обставин справи та не вказано про порушення норм матеріального чи процесуального права.

Зазначає про неправдивість тверджень про те, що передплата стосувалась виключно вагончиків, оскільки предметом домовлено також був тягач.

Зазначає, що доводи скарги є суперечливими. Так, з однієї сторони скаржник вказує, що замовник не сплатив 80000 грн за вагончики, а з іншої вказує, що роботу над тягачем розпочне після отримання 80000 грн.

Окрім того, відповідач ввів в оману щодо можливості виконання замовлення з урахуванням виготовлення тягача, зазначивши потім що не спеціалізується на виготовленні самохідних агрегатів.

Вказує на неправдивість тверджень про готовність замовлення в серпні 2018 року, що підтверджується даними листування у мобільному застосунку.

В судовому засіданні представники відповідача Чорний О.В. та Загурський Д.М. апеляційну скаргу підтримали.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_2 заперечували проти апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що між сторонами укладений усний договір побутового підряду із строком виконання два місяці (до кінця літа 2018 року), об`єктом договору є два вагончики та тягач-потяг, які неможливо розділити як окремі замовлення, відтак суд дійшов висновку, що відповідач зобов`язання у визначений строк не виконав, що є істотним відступом від умов договору та підставою для розірвання договору, стягнення 100000 грн передоплати за договором, 12435,60 грн інфляційних втрат за час прострочення зобов`язання, 5761,64 грн - 3% річних від простроченої суми.

Проте апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач визначає укладений між сторонами договір - договором побутового підряду, який і просить розірвати. Проте така характеристика договору є помилковою з огляду на наступні положення ЦК України в редакції, що діяла на час укладенні договору.

Відповідно до статті 865 ЦК України:

1. За договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

2. Договір побутового підряду є публічним договором.

3. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Відповідно до статті 633 ЦК України:

1. Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

2. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

3. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом.

4. Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг).

У разі необгрунтованої відмови підприємця від укладення публічного договору він має відшкодувати збитки, завдані споживачеві такою відмовою.

5. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.

6. Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними.

Договір побутового підряду має певну специфіку предмету договору: робота призначена задовольнити побутові чи інші особисті потреби замовника, та такий договір регулює відносини, що виникають у сфері обслуговування.

Установлено, що 05 червня 2018 року між ОСОБА_1 та ПрП "Роллс-Роллс" (засновник та директор ОСОБА_5 ) укладено усний договір, відповідно до якого останнє зобов`язалось виготовити металевий потяг з вагончиками (дитячий атракціон). На виконання умов договору позивач сплатив передплату в розмірі 100000 грн., що підтверджується даними накладної №002 від 05 червня 2018 року, в графі назва і сорт товару вказано "Передплата за виготовлення потяга".

Тобто, домовленість сторін була спрямована на виготовлення індивідуально визначеної речі - дитячого атракціону, що свідчить про відсутність споживчого характеру такої роботи, а відтак такі відносини не можуть розглядатися як відносини саме побутового підряду.

Відповідно відсутні підстави для застосування положень пункту 2 частини першої статті 872 ЦК України, якою позивач обґрунтовує позовні вимоги, оскільки ця норма закону унормовує права замовника у разі істотного порушення підрядником договору побутового підряду при виконанні робіт із матеріалу замовника.

Разом з тим, відповідно до статті 837 ЦК України:

1. За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

2. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

3. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл.

4. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Відповідно до статті 843 ЦК України:

1. У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

2. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами.

3. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Відповідно до статті 846 ЦК України:

1. Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

2. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Відповідно до статті 849 ЦК України:

1. Замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника.

2. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

3. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника.

4. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Відповідно до статті 852 ЦК України:

1. Якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором.

2. За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Відповідно до статті 858 ЦК України:

1. Якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника:

1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк;

2) пропорційного зменшення ціни роботи;

3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором.

2. Підрядник має право замість усунення недоліків роботи, за які він відповідає, безоплатно виконати роботу заново з відшкодуванням замовникові збитків, завданих простроченням виконання. У цьому разі замовник зобов`язаний повернути раніше передану йому роботу підрядникові, якщо за характером роботи таке повернення можливе.

3. Якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків.

4. Умова договору підряду про звільнення підрядника від відповідальності за певні недоліки роботи не звільняє його від відповідальності за недоліки, які виникли внаслідок умисних дій або бездіяльності підрядника.

5. Підрядник, який надав матеріал для виконання роботи, відповідає за його якість відповідно до положень про відповідальність продавця за товари неналежної якості.

Відповідно до статті 626 ЦК України:

1. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

2. Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов`язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов`язку щодо першої сторони.

3. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

4. До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів.

5. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до статті 867 ЦК України:

1. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

2. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Відповідно до статті 628 ЦК України:

1. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

2. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Звертаючись до суду, позивач просить розірвати договір та відшкодувати збитки, мотивуючи тим, що в обумовлений термін потяг (дитячий атракціон) виготовлено не було.

Згідно статті 651 ЦК України :

1. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

2. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

3. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Цивільний процесуальний кодекс України під час розгляду цивільних справ позовного провадження закріплює таку засаду для учасників справи, як змагальність сторін. Згідно із змістом статті 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати докази.

Отже подання доказу, яким сторона у справі обґрунтовує підставність та законність своїх вимог чи заперечення, є виключно її правом, а не обов`язком. У зв`язку із неподанням доказу учасник справи приймає ризик доведеності та переконливості своїх вимог перед судом.

Суд в свою чергу, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, розглядає справу на підставі наявних у ній доказів, за результатами дослідження яких у судовому засіданні приймає відповідне рішення.

У постанові Верховного Суду від 08 листопада 2021 року у справі №761/38133/19 вказано, зокрема, на таке: Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

З огляду на наведене, апеляційний суд зазначає, що позивачем не доведено конкретних умов договору, зокрема ціну договору, порядок і строки виконання робіт з виготовлення дитячого атракціону, а отже не є доведеною обставина порушення відповідачем строків виконання роботи. Відповідно слід дійти висновку про те, що позивачем не доведено такого порушення відповідачем умов договору, яке слід визнати істотним та яке мало б наслідком розірвання договору та відшкодування збитків.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 376 ЦПК України недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Роллс-Роллс" задовольнити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2021 року скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Роллс-Роллс" про розірвання договору та стягнення коштів - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07 грудня 2021 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді А.М. Андрієнко

В.В. Соколова