_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/4244/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2021 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Маломуж А.І.,

за участю секретаря судового засідання Месропянцевої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Київського районного суду у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (м. Одеса, вул. Інглезі, 5) про визнання протиправним та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

27.08.2021 року позивач вернулася до суду з зазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що під час реєстрації шлюбу у Першому Приморському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 18.04.1997 року актовий запис № 87 у графі «відомості про нареченого» прізвище до та після реєстрації шлюбу помилково вказано прізвище « ОСОБА_2 ».

З метою внесення виправлення вказаної помилки позивач звернувся із відповідною заявою та копіями документів підтверджуючих відповідні факти до відповідача.

06.03.2021 року відповідачем позивачу надано висновок, у якому повідомлено про відмову у задоволенні заяви, мотивовану тим що, на момент держаної реєстрації шлюбу був пред`явлений паспорт, у якому було зазначено прізвище, ім`я, по батькові заявника ' ОСОБА_1 », але згідно з українського правопису «Власні імена людей» зазначено у прізвищах - російські суфікси - ск (ий), - цк (ий) передаються через -ськ(ий), - цьк(ий), тому у задоволенні прохання внести зміни в актовий запис з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 » заявнику відмовлено.

Вважає, що під час реєстрації шлюбу 18.04.1997 року орган реєстрації актів цивільного стану повинен був керуватися не правилами українського правопису та вільно перекладати прізвище нареченого, а документами, які пред`явив позивач.

Застосовувати правила українського правопису повинен був орган, який видавав позивачу паспорт громадянина України 23.12.1996 року.

Вказаний паспорт є чинним та ніким не спростований, тому всі інші державні установи повинні керуватися прізвищем, яке у паспорті зазначене, а не намагатись щось виправити на власний розсуд.

Позивач в судове засідання не з`явився, представник просив розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у відсутності представника.

У відповідності до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (надалі - позивач) отримав паспорт громадянина України: НОМЕР_1 , виданий Центральним PB ОМУ УМВС України в Одеській області 23.12.1996 р., у якому вказано прізвище « ОСОБА_2 ».

Також, позивач отримав довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру № НОМЕР_2 , яка видана Державною податковою адміністрацією України, 20.05.1998 р. та внесено до Державного реєстру фізичних осіб 13.08.1996 р., де вказано прізвище « ОСОБА_2 ».

04.12.2001 року позивач отримав Свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування №, яке було видано Пенсійним фондом України 04.12.2001 р, у якому вказано прізвище « ОСОБА_2 ».

Також, позивач отримав пенсійне посвідчення № НОМЕР_2 , яке видав Пенсійний фонд України 23.06.2009р, у якому вказано прізвище « ОСОБА_2 ».

23.05.2005 року позивач отримав Посвідчення «Ветеран праці», орган, що видав: УПСЗН Приморської районної адміністрації 23.05.2005р, у якому вказано прізвище « ОСОБА_2 ».

Також, позивач отримав паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_3 , орган, що видав: 5115, дата видачі: 07.11.2017р. у якому вказано прізвище « ОСОБА_2 ».

18.08.1983 року позивач отримав військовий квиток НОМЕР_4 , дата видачі 18.08.1983 р, у якому вказано прізвище російською мовою « ОСОБА_3 ».

Також, позивач отримав свідоцтво про розірвання шлюбу, який розірвано 20.12.1988 року, актовий запис № 984, дата повторної видачі 26.03.2021 року, у якому вказано прізвище « ОСОБА_2 ».

Однак, під час реєстрації шлюбу у Першому Приморському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 18.04.1997 року актовий запис № 87 у графі «відомості про нареченого» прізвище до та після реєстрації шлюбу помилково вказано прізвище « ОСОБА_2 ».

З метою внесення виправлення вказаної помилки позивач звернувся із відповідною заявою та копіями документів підтверджуючих відповідні факти до відповідача.

06.03.2021 року відповідачем позивачу надано висновок, у якому повідомлено про відмову у задоволенні заяви, мотивовану тим що, на момент держаної реєстрації шлюбу був пред`явлений паспорт, у якому було зазначено прізвище, ім`я, по батькові заявника ' ОСОБА_1 », але згідно з українського правопису «Власні імена людей» зазначено у прізвищах - російські суфікси - ск (ий), - цк (ий) передаються через -ськ(ий), - цьк(ий), тому у задоволенні прохання внести зміни в актовий запис з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 » заявнику відмовлено.

Правові та організаційні засади державної реєстрації актів цивільного стану визначає Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», а також регулюються Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 року.

Відповідно до ч. 5 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», а також «Правил проведення державної реєстрації актів цивільного стану», внесення змін, виправлень до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання актового запису.

На виконання вищезазначеної норми були прийняті Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення або анулювання, затверджені Наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011 року, які регулюють зміни до актових записів цивільного запису та порядок їх внесення.

Згідно з ч.1 ст.22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом за наявності достатніх підстав для цього.

Відповідно до пунктів 1.15, 2.16.7, 2.18 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку. Рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану є підставою для внесення змін, які зазначені в рішенні суду. На підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актовому записі цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Практика аналогічної категорії справ зазначена у Постанові Пленуму Верховного Суду України №12 від 07.07.1995р. «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану», відповідно до абз. 2 п. 3 якого роз`яснено, що згідно з Законом України «Про органи реєстрації актів громадянського стану» і Правил, затверджених Міністерством юстиції України, суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по-батькові, тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків).

Таким чином, в актовому записі за про шлюб № 87 від 18.04.1997 року, складеним Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції вчинено неправильний запис у графу «відомості про нареченого», а тому, відмова у внесенні змін до актового запису є неправомірною та до зазначеного актового запису необхідно внести зміни.

За таких обставин суд вважає, що є всі підстави для задоволення заявлених вимог.

На підставі ст.ст. 12, 13, 19, 48, 81, 89, 263,264, 265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Київського районного суду у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (м. Одеса, вул. Інглезі, 5) про визнання протиправним та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним висновок Київського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 06.03.2021 року про відмову у внесенні змін до актового запису про шлюб № 87 від 18.04.1997 року, складеним Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції у графу «відомості про нареченого» прізвище до та після реєстрації шлюбу з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 ».

Зобов`язати Київський районний у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису про шлюб № 87 від 18.04.1997 року, складеним Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, змінивши у графі «відомості про нареченого» прізвище до та після реєстрації шлюбу з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 ».

Рішення може бути оскаржене шляхом подання Одеському апеляційному суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 01.12.2021 року.

Суддя Маломуж А. І.