233 № 233/4094/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартиненко В. С.,

за участю секретаря судового засідання Кліменко І.В.,

представника органу опіки та піклування Карпушина В.С.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , орган опіки та піклування - Виконавчий комітет Костянтинівської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаним позовом звернулася ОСОБА_1 , в якому просила визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 . В обґрунтування вказаних вимог позивач посилалася на те, що вона є власником вказаного житлового приміщення. Відповідачі були вселені в житлове приміщення як члени її сім`ї, проте покинули житлове приміщення та не проживають в ньому без поважних причин з 2014 року, участі в утриманні житла не приймають, що перешкоджає позивачу розпорядитися своєю власністю.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_4 надали до суду заяви, в яких позовні вимоги визнали.

Орган опіки та піклування в особі Костянтинівської міської ради надав до суду відповідь про те, що надати висновок щодо розв`язання вказаного спору є неможливим, оскільки на даний час мати дитини ОСОБА_2 разом із дитиною ОСОБА_3 проживають на території Російської Федерації за адресою: АДРЕСА_2 . За адресою: АДРЕСА_3 , дитина не проживає, в навчальному закладі міста не навчається.

Позивач в судовому засіданні 28 січня 2021 року позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_4 надали клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Представник органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Костянтинівської міської ради Карпушин В.С. в судовому засіданні повідомив про те, що оскільки місце проживання дитини до 10 років визначається за місцем проживання її батьків, а батьки ОСОБА_3 наразі проживають за іншою адресою, ніж спірне житлове приміщення, не заперечував проти задоволення позову в цій частині.

На виконання вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України судом була перевірена наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову у зв`язку з визнанням відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_4 позову.

Так судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування квартири від 18 липня 2001 року, посвідченого державним нотаріусом Костянтинівської державної нотаріальної контори Сівяковою Г.П., реєстр. № 3-1415, зареєстрованим в Костянтинівському міському бюро технічної інвентаризації 26.07.2001 р. у реєстр. книзі № 100 за реєстр. № 51, копія якого долучена до матеріалів справи.

Відповідно до повідомлення відділу реєстрації Костянтинівської міської ради від 15.09.2020 р. за № вих.3807/09, 15.09.2020 р. за № вих.3808/09, 15.09.2020 р. за № вих.9804/09, довідки КП «СЄЗ» від 13.07.2020 р. за № 1410, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дочкою позивача та разом із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мають право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 , відповідач ОСОБА_4 не має зареєстрованого місця проживання за вказаною адресою.

Відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дочкою відповідача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим повторно 24 лютого 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області (актовий запис № 194, складений 16 травня 2001 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області), свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , виданим повторно 24 лютого 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області (актовий запис № 112, складений 27 квітня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області), свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , виданим 27 лютого 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (актовий запис № 49, складений 27 лютого 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області), копії яких долучені до матеріалів справи.

ОСОБА_4 з 10.05.2017 р. має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується довідками Адміністрації селища Козулька від 22 червня 2017 року № 1647, від 10.10.2019 р. за № 3499, паспортними відомостями щодо реєстрації, копії яких долучені до матеріалів справи.

Згідно з ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч.1). За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї (ч.2).

Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 64 ЖК до членів сім`ї належать дружина наймача (власника), їхні діти, батьки та інші особи, якщо вони проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи визнання позову відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про можливість задовольнити позов в частині визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим 26 квітня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області), копія якого долучена до матеріалів справи, Малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дочкою відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Малолітня ОСОБА_3 з 10.05.2017 року разом із матір`ю ОСОБА_2 та батьком ОСОБА_5 мають зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується довідками Адміністрації селища Козулька від 22 червня 2017 року № 1647, від 10.10.2019 р. за № 3499, свідоцтвом № 877 про реєстрацію за місцем проживання від 10.05.2017 р., копії яких долучені до матеріалів справи.

Свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в судовому засіданні надали показання про те, що вони є знайомими відповідача ОСОБА_2 та спілкувалися з нею, коли вона проживала у м. Костянтинівка. Після їх від`їзду до іншої держави, зв`язок з ОСОБА_2 підтримували засобами інтернет-зв`язку, під час яких відповідач повідомляла про те, що проживає на постійній основі в РФ разом з дітьми.

Батьки дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - ОСОБА_2 та батько ОСОБА_5 надали до заяви, в яких не заперечували проти задоволення позовних вимог щодо визнання їх малолітньої дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оскільки судом встановлено, що мати ОСОБА_2 втратила право користування спірним житловим приміщенням та малолітня ОСОБА_3 більше як рік має постійне місце проживання разом з батьками за іншою адресою, ніж спірне житлове приміщення, суд дійшов висновку про те, що таке втручання у право власності ОСОБА_1 є непропорційним необхідності збереження за малолітньою ОСОБА_3 права користуватися цим житлом.

А отже, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки позивач при поданні позову до суду була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову в дохід держави необхідно стягнути з відповідача ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 840,80 грн

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 , до початку розгляду справи по суті визнала позов, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави 50 відсотків судового збору, що підлягав стягненню з неї, зважаючи на наявність двох позовних вимог немайнового характеру, що складає 840 грн 80 коп.

Керуючись ст.ст. 141, 142, 206, 259, 264 - 265, 273, 354, п.п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , орган опіки та піклування - виконавчий комітет Костянтинівської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір в розмірі 840 (восьмисот сорока) гривень 80 копійок з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами ЦПК України, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Дата складення повного рішення суду - 12 лютого 2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_6 ; відповідачі: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_7 ; ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; ОСОБА_4 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_8 . Орган опіки та піклування - Виконавчий комітет Костянтинівської міської ради, місцезнаходження: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Олекси Тихого, буд. 260, .

Суддя