22-ц/804/423/21
266/3063/17

Головуючий в 1 інстанції Пантелєєв Д.Г.
Доповідач: Зайцева С.А.
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

12 лютого 2021 року м. Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі судді Зайцевої С.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 18 листопада 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл спільного майна подружжя, визначення частки в спільній сумісній власності і визнання права власності на неї,-

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 18 листопада 2020 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням відмовлено. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл спільного майна подружжя, визначення частки в спільній сумісній власності і визнання права власності на неї задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка з матеріалами справи надійшла до Донецького апеляційного суду.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 24 грудня 2020 року апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме : проведення сплати судового збору з наданням оригіналу відповідного документа, що підтверджує сплату.

11 січня 2021 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява ОСОБА_1 про відстрочення сплати суми судового збору із зазначенням, що на теперішній час він перебуває у тяжкому матеріальному становищі, сплачує аліменти на двох дітей, вимушений був, як син оплатити ритуальні послуги після смерті батька, витративши всі заощадження, до того ж, у зв`язку з введенням загальнонаціонального локдауну у січні 2021 року його вимушено направили на роботі у відпустку за власний рахунок, без виплати заробітної плати, тому зазначає, що сума судового збору становить більше 5% його щорічного доходу, що свідчить про можливість застосування до нього положень п.1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 16 січня 2021 року ОСОБА_1 продовжено строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: проведення сплати судового збору у розмірі 4554,09 грн з наданням оригіналу відповідного документа, що підтверджує сплату або надання доказів на підтвердження майнового стану відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про судовий збір» (далі Закон), із зазначенням про наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ст. 8 Закону враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Дохід це загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формі.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з ч.3 ст. 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. Доводи про відсутність можливості сплати коштів самі по собі не можуть бути підставою для відстрочення сплати судового збору, оскільки заявник має не лише навести обставини, які свідчать про його майнове становище, але й подати до суду відповідні докази.

Скаржником, до відповідної заяви, не було надано жодного письмового доказу на підтвердження викладених у заяві обставин та майнового стану (довідка про доходи за попередній календарний рік, індивідуальні відомості про застраховану особу з системи персоніфікованого обліку за встановленою формою (ПФУ), що посвідчені належним чином, тощо), що позбавило можливості вирішення питання щодо відстрочення сплати судового збору, згідно з вимогами Закону.

Надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення, копію ухвали від 16 січня 2021 року ОСОБА_1 отримав 20 січня 2021 року ( т. 2 а.с. 147).

Проте, ані у встановлений строк, ані по теперішній час не усунуті недоліки апеляційної скарги, доказів на підтвердження майнового стану відповідно до вимог ст. 8 Закону не надано, судовий збір не сплачено.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено і в ст.129 Конституції України.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

Відповідно до ст.ст. 185, 357 ЦПК України, у разі невиконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху у встановлений строк, скарга вважається неподаною і повертається особі, яка її подала.

Враховуючи, що недоліки не усунуті, судовий збір не сплачено, апеляційна скарга підлягає поверненню у відповідності до вимог ст. 357 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 18 листопада 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл спільного майна подружжя, визначення частки в спільній сумісній власності і визнання права власності на неї вважати неподаною і повернути її скаржнику.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що вказана ухвала апеляційного суду не перешкоджає у випадку усунення недоліків апеляційної скарги звернутися з апеляційною скаргою до Донецького апеляційного суду на загальних підставах.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Суддя Донецького

апеляційного суду С.А. Зайцева