КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/824/2512/2021 Головуючий у 1-й інстанції - Григоренко І.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 лютого 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В., Ящук Т.І.

секретар - Зиль Т.С.

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду міста Києва апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Дмитра Анатолійовича на рішення Печерського районного суду міста Києва від 03 серпня 2020 року в справі за заявою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Дмитра Анатолійовича, заінтересовані особи: Акціонерне товариство Комерційний банк «Райффайзен Банк Аваль», Товариство з обмеженою відповідальністю «Тренор», ОСОБА_1 про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю,-

у с т а н о в и в:

У жовтні 2019 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Гненний Д.А. звернувся до суду з заявою про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю та просив зобов`язати Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» розкрити інформацію, яка містить банківську таємницю щодо вмісту індивідуального (банківського) сейфу № НОМЕР_1 (депозитна скринька), що знаходиться у Печерському відділенні № ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», який орендовано ОСОБА_1 , який є боржником по виконавчому провадженні №59212207, шляхом вилучення вмісту індивідуального (банківського) сейфу № НОМЕР_1 без присутності клієнта та передачі вилученого майна боржника приватному виконавцю ОСОБА_2 на підставі Акту про відкриття індивідуального сейфу.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 03 серпня 2020 року заява приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Д.А. про розкриття банком інформації,що містить банківську таємницю залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Гненний Д.А. просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити його заяву, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Необхідність розкриття банківської таємниці заявник обґрунтовує тим, що йому не відомий вміст банківської скриньки та він не має доступу до майна боржника, а отже фактично не має змоги звернути стягнення на майно, що перебуває в орендованому боржником банківському сейфі (скриньці).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При розгляді даної справи судом першої інстанції установлено, що на виконанні у приватного виконавця Гненного Д.А. перебуває відкрите виконавче провадження №59212207 з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва, виданого 17.05.2019 року на підставі рішення у справі №910/16323/18 про стягнення з ОСОБА_1 на корисить ТОВ «Трентор» суми боргу в розмірі 2 822 000,00 грн..

Приватним виконавцем Гненним Д.А. відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 3 151 063,00 грн.

Відповідно до відповіді АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 04.06.2019 року № 81-15-9/6526-БТ на запит приватного виконавця виконавчого округу Гненного Д.А., останнього повідомлено про те, що між банком та боржником укладено договір оренди депозитної скриньки (сейфу) № 394 від 19.01.2017 року № 06/Д1-В43/5738 на Печерському відділенні № 7 (м. Київ).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Гненного Д.А. від 19.06.2019 року накладено арешт на все майно боржника, що міститься в орендованій депозитній скринці (сейфі) на підставі договору № 394 від 19.01.2017 року, укладеного з боржником ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 3 151 063,00 грн..

АТ «Райффайзен Банк Аваль» на вимогу виконавця від 22.07.2019 року відмовило надати (забезпечити) приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Гненному Д.А., за виконавчим провадженням № 59212207 доступ до речей, що перебувають у володінні АТ «Райффайзен Банк Аваль» у Печерському відділенні №7 (м. Київ) в індивідуальних банківських сейфах (індивідуальних скриньках, індивідуальних сейфах в депозитному сховищі) орендованих боржником ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), з можливістю їх відкриття, в тому числі, примусового (із застосування технічних засобів та пошкодження замкових пристроїв) та вилучення їх вмісту.

Відповідно до ст. 348 ЦПК України, у заяві до суду про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи має бути зазначено зокрема обґрунтування необхідності та обставини, за яких вимагається розкрити інформацію , що містить банківську таємницю, щодо особи, із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, або прав та інтересів, які порушено, обсяги (межі розкриття) інформації, яка містить банківську таємницю, щодо особи та мету її використання.

Згідно із ч. 2 ст. 350 ЦПК України, якщо під час судового розгляду буде встановлено, що заявник вимагає розкрити інформацію, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи без підстав та повноважень, визначених законом, то суд ухвалює рішення про відмову в задоволенні заяви .

Відмовляючи у задоволенні даної заяви приватного виконавця Гненного Д.А., суд виходив з того, що відповідно до ч. 1 ст. 439 ЦПК України, приватний виконавець за зазначених ним підстав має право звертатись до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб, а не із заявою про розкриття банківської таємниці.

Заслухавши доповідь судді, пояснення заявника, обговоривши доводи, апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів уважає такий висновок суду є законним та обґрунтованим, відповідним обставинам справи та вимогам закону, що регулює порядок розкриття банківської таємниці.

Аргументи апеляційної скарги зазначеного висновку суду не спростовують, оскільки судом першої інстанції в рішенні суду дана належна оцінка підставі звернення з заявою про розкриття банківської таємниці та її способу, з якою колегія суддів погоджується в повному обсязі та вважає за необхідне зазначити наступне.

Верховний Суд у постанові від 12.03.2020 року в справі №757/41727/19 роз`яснив, що відповідно до статті 30 Конституції України, статті 311 ЦК України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Отже, за змістом наведених норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло чи іншого володіння боржника, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Частиною першою статті 439 ЦПК України передбачено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Як убачається із заяви приватного виконавця ГненногоД.А., то останній подавши заяву про розкриття банківської таємниці, фактично просить суд надати йому дозвіл на проникнення до індивідуального (банківського) сейфу № НОМЕР_1 ,орендованого боржником ОСОБА_1 у АТ «Райффайзен Банк Аваль», а відповідно до норм ЦПК України вказане питання повинно вирішуватись в порядку ст. 439 розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)", а не в порядку окремого провадження шляхом розкриття банком банківської таємниці.

Таким чином рішення суду є законним та обґрунтованим, підстави до скасування якого відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Дмитра Анатолійовича залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 03 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: А. О. Чобіток

Судді: О. В. Немировська

Т. І. Ящук