12.02.2021 Справа № 363/623/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2021 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лукач О.П.

за участю секретаря Сергієнко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вишгороді у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Святошинський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,

ВСТАНОВИВ:

10 лютого 2021 року представник заявника Макаров В.М. через електронний суд звернувся до суду із заявою, у якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт смерті громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вуглегірськ, Донецької обл., який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Вуглегірськ, Донецька обл., у віці

59 років, у наслідок: «злоякісного новоутворення підшлункової залози з проростанням у тканини навколо».

Заява обґрунтована тим, що заявник - ОСОБА_1 є донькою померлого ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про її народження, копією паспорта її батька та копією її паспорта.

Оскільки, особа померла на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, який може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті особи, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, а тому заявник просить суд встановити факт, що має юридичне значення з метою отримання свідоцтва про смерть державного зразка.

Згідно із частиною другою статті 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Ухвалою Вишгородського районного суду від 10 лютого 2021 року призначено розгляд заяви у порядку окремого провадження на 12 лютого 2021 року о 15:00, про що повідомлено учасників провадження.

Заявник та її представник до суду не з`явилися, повідомлялися належним чином. У заяві про встановлення факту смерті особи представник заявника просить розглянути справу без участі заявника.

Заінтересована особа Святошинський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) у судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно із пунктом 8 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Статтею 317 ЦПК передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка м. Вуглерірськ, Донецької області. Згідно свідоцтва про народження вона є донькою померлого ОСОБА_3 та

ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Вуглегірськ, Донецька обл., розташованому на тимчасово окупованій території України, помер громадянин України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець

м. Вуглегірськ, Донецької обл.

Пунктом 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о).

Як убачається із довідки від 29 січня 2021 року про причини смерті (до форми № 106/у № 1554, видається для поховання) ОСОБА_3 , 1961 року народження, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Причина смерті - «злоякісне новоутворення підшлункової залози з проростанням у тканини навколо».

4 лютого 2021 року представник заявника - адвокат Макаров В.М. звернувся до Святошинського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) для надання відповіді, чи проведе відділ державну реєстрацію смерті ОСОБА_3 , та чи видасть свідоцтво про смерть на підставі наявних документів.

У листі Святошинського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) від 4 лютого 2021 року зазначено, що на тимчасово окупованій території діє юрисдикція та застосовується законодавство окупованої влади, документи про смерть видані такою владою не можуть бути прийняті органами державної влади на іншій території України.

Таким чином, судом встановлено, що заявник, який є громадянином України, не має можливості здійснити державну реєстрацію смерті особи та реалізувати інші права та обов`язки, що стало підставою звернення до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення для отримання свідоцтва про смерть державного зразка.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно якої м. Вуглегірськ, Донецька обл. відноситься до такої території і, де органи державної влади не здійснюють свої повноваження в повному обсязі внаслідок проведення антитерористичної операції.

Згідно з частинами першою та другої статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Україна зобов`язується підтримувати і забезпечувати економічні, фінансові, політичні, соціальні, інформаційні, культурні та інші зв`язки з громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Відповідно до частин другої та третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Частиною першою статті 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно із статтею 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що Державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішенням суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 1, 5, 9, 17, 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», статтею 7 Закону України «Про громадянство України», статтями 2, 4-5, 76-81, 263-265, 293, 315-317, 319, 354, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) заінтересована особа: Святошинський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) (03148, м. Київ, вул. Якуба Коласа, 6) про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України - задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вуглегірськ, Донецької обл., який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Вуглегірськ, Донецька обл., у віці 59 років, у наслідок: «злоякісного новоутворення підшлункової залози з проростанням у тканини навколо».

Рішення суду у частині встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення подається учасниками справи до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області, а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.П. Лукач