РІШЕННЯ

Іменем України

06 грудня 2021 року с.м.т.Шевченкове

Шевченківський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - Тордія Е.Н. секретар судових засідань - Сергієнко В.С.

номер справи: №637/812/21 (2/637/291/21)

Ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

участь у справі приймала: представник позивача адвокат - Гладченко І.С.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщені Шевченківського районного суду Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Шевченківської селищної ради Харківської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

25 серпня 2021 року позивач звернулась до Шевченківського районного суду Харківської області з позовною заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Гладченко І.С. , яка діє на підставі угоди , позовні вимоги підтримала та на їх обґрунтування зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_2 . Померла була зареєстрована в б. АДРЕСА_1 . Зазначила ,що позивач з 1998 року фактично постійно проживає по АДРЕСА_2 . З 1992 року вона приїжджала на заробітки , а у 1998 року одружилась та стала мешкати постійно. Враховуючи , що її мати ОСОБА_3 мала похилий вік у 1998 році вона її перевезла до себе. Остання проживала у доньки до часу своєї смерті. Як такого спадкового майна померла не мала. Позивач отримала особисті речі померлої та вважала ,що спадщину прийняла. Лише після смерті брата позивача ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з`ясувалось ,що мати мала у власності земельну ділянку яка розташована на території с. Сподобівка. Звернувшись до нотаріальної контори за отриманням спадщини, їй було відмовлено, в постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії вказувалось, що в документах про родині стосунки є розбіжності у написанні призвіща матері. Так в свідоцтві про смерть вказано що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , тоді як в свідоцтві про народження призвіще матері було зазначено як - ОСОБА_5 , також було відсутнє підтвердження спільного проживання на час відкриття спадщини, враховуючи ,що мати мешкала разом з позивачем без реєстрації. На підставі вищевикладеного, позивач вимушена звернутися за захистом свого права до суду та просить встановить факт , що ОСОБА_2 є її матерію, на час відкриття спадщини вони мешкали разом по АДРЕСА_2 , та визнати за нею права власності на спадкове майно, земельну для ведення ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :01:002:0131 ,розташовану на території Сподобівської сільської ради.

Представник Шевченківської селищної ради в судове засідання не з`явився надав до суду заяву з прохання розглядати справу без участі представника, проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечував.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії по справі.

26 серпня 2021 року по справі постановлена ухвала про відкриття провадження та розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 13 вересня 2021 року. Відповідачу наданий строк для подання відзиву на позовні вимоги.

Від представника відповідача у встановлений строк відзиву на позов не надійшов, подана заява про визнання позовних вимог та розгляд справи за відсутності представника.

За клопотанням позивача 14 вересня 2021 року витребувана інформація зі спадкового реєстру щодо наявності заповіту та звернення спадкоємців.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, вважає що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин .

З свідоцтва про народження ( серія НОМЕР_1 , виданого повторно Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції Харківської області 24 червня 2005 року ) вбачається ,що ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Сподобівка народилась ОСОБА_6 , матір`ю якої в свідоцтві про народження вказана ОСОБА_2 .

11 грудня 1975 року ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_7 , що засвідчено свідоцтвом ( серія НОМЕР_2 виданим повторно 14 липня 2021 року Куп`янським міжрайонним відділом РАЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків).

З відомостей трудової книжки виданої 2 березня 1983 року вбачається що ОСОБА_8 була прийнята на роботу в КСП Ватутіна 24 грудня 1998 року.

26 листопада 2005 року ОСОБА_8 уклала шлюб з ОСОБА_9 який був зареєстрований в Гусинський сільській раді Куп`янського району Харківської області.

Згідно акту від 12 липня 2021 року складеного старостою Гусинівського старостинівського округу Кіндрашівської сільської ради Дресвянкіної В.Л. ОСОБА_1 проживала разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 з грудня 1998 року та до дня її смерті в АДРЕСА_2 .

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану вбачається ,що ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_10 , матір`ю якого вказана ОСОБА_11 .

Свідоцтвом ( серія НОМЕР_3 виданим Куп`янським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків) засвідчено факт того ,що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер.

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХР № 034627 ОСОБА_2 володіла земельною ділянкою розміром 5.2151 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :01:002:0131 ,розташовану на території Сподобівської сільської ради.

Постановою від 9 липня 2021 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про спадщину ,враховуючи відсутність належного підтвердження факту родинних відносин , та відсутності підтвердження факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 засвідчили ,що ОСОБА_1 знають с 1992 року , ще коли вона приїздила на заробітки , працювала у СТОВ Ватуніна. У 1998 році вона уклала шлюб та фактично з цього часу постійно мешкає в с. Гусінка, тоді ж перевезла свою матір ОСОБА_2 , яку доглядала до її смерті. Свідок ОСОБА_13 зазначила , що з 1992 року працювала на пошті , та підтвердила факт отримання ОСОБА_2 пенсії за місцем проживання .

Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми.

Відповідно до ч.1 ст.13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями статті 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайного або майнового права та інтересу.

Відповідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним.

Згідно до положень ст. 55 Конституції України кожана особа має право на судовий захист.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і

основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь - який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства» № 4451/70).

Стаття 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень

Щодо вимог про встановлення фактів ,що мають юридичне значення.

За положеннями ст.293 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд в порядку непозовного цивільного судочинства може розглядати справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п.1, п.6 ч.1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особи, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям,

по батькові, прізвищем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Частиною 2 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України, зазначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином встановлення зазначеного факту, має для заявника юридичне значення, оскільки відповідно до норм діючого законодавства заявник може мати право на землю, але відсутність підтвердження вказаних обставин може позбавити його вказаних прав.

Щодо вимог спадкування.

Згідно до ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

В силу ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ч.5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01липня 2004 року року № 1952-ІУ, однією із підстав державної реєстрації прав на нерухоме майно є рішення судів, що набрали законної сили, оскільки визнання права власності на нерухоме майно є прерогативою суду.

Частина 5 статті 1268 Цивільного кодексу України встановлює, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 1225 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

В судовому засіданні підтверджено належними та допустимими доказами ,що позивач на час відкриття спадщини мешкала зі своєї матір`ю ОСОБА_2 , від спадщини не відмовилась , а тому має право на отримання спадкового майна.

У відповідності до вимог ч.3 ст.200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Оцінивши надані докази у їх сукупності надавши їм належну правову оцінку , враховуючи що позивач є спадкоємцем першої черги , визнання за нею права не порушають нічиїх інтересів з умов виваженості, розумності і справедливості , суд дійшов висновку що позовні вимоги ОСОБА_1 є доведеними та такими ,що підлягають задоволенню.

Судові витрати.

Позивачем при зверненні до суду сплачений судовий збір в сумі 1753.93 грн. враховуючи відсутність вимог щодо його повернення , сплачений судовій збір суд залишає за рахунок позивача.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141,200,206, 259, 293, 315 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 15,16 ,328, 1216, 1218, 1225 ,1268 Цивільного кодексу України , ст. ,41, 55 Конституції України , п. 1,12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року , Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року року № 1952-ІУ, суд,-

Керуючись ст. 259, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Шевченківської селищної ради Харківської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з спадкодавцем ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на момент відкриття спадщини за однією адресою фактичного проживання: АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на земельну ділянку площею 5.2151 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :01:002:0131, розташовану на території Сподобівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку (серія ХР № 034627 виданий 18 грудня 2004 року), в порядку спадкування за законом , після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи,зазначений строк обчислюється з часу виготовлення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ