ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2021 року м. Херсон

Номер справи: 766/22017/18

Номер провадження: 22-ц/819/1391/21

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач)Приходько Л.А
суддів:Базіль Л.В.,
секретар Бездрабко В.О., Дундич А.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_3 ,

третя особа - Херсонська міська рада,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою адвоката Верещаки Олексія Миколайовича, поданою від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 05 травня 2021 року у складі головуючого судді Ус О.В.,

встановив:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Херсонська міська рада про визначення порядку користування земельною ділянкою.

Позовні вимоги мотивовані тим, що він є власником 27/100 частин домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 . Власниками інших частин домоволодіння є відповідачі у справі.

Посилаючись на те, що відповідачами без його дозволу та оформлення дозвільних документів на будівництво здійснюється незаконна забудова земельної ділянки на якій розташоване вказане домоволодіння, з урахуванням уточнення позовних вимог просив суд визначити порядок користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до другого варіанту висновку земельної технічної експертизи №019/2019 від 07 березня 2019 року, а саме: виділити ОСОБА_1 в користування частину земельної ділянки площею 0,0204 га (204 м2 що на 1,5 кв.м менше від ідеально належної площі), на якій розташовані належні йому об`єкти нерухомості, виділені йому рішенням суду; виділити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спільно у користування окрему частину земельної ділянки площею 0,0207 га на якій розташовані належні їм об`єкти нерухомості.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 05 травня 2021 року у задоволені позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що визначення судом порядку користування земельною ділянкою у випадку, коли фактична площа цієї земельної ділянки не відповідає площі земельної ділянки закріпленої за домоволодінням рішенням органу місцевого самоврядування, свідчить про фактичне надання у користування сторін нової земельної ділянки з новими межами, що є втручанням суду у компетенцію органів місцевого самоврядування у сфері земельних відносин.

В апеляційній скарзі адвокат Верещака Олексій Миколайович, який діє від імені та інтересах позивача, посилаючись на незаконність, необґрунтованість судового рішення, на порушенням судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх фактичних обставин, що мають значення для справи, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Дробіков Д.С., який діє від імені та інтересах ОСОБА_2 , посилаючись на необґрунтованість апеляційної скарги просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Верещака О.М. в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі за обставинами викладеними у скарзі. В наступне судове засідання призначене на 02 грудня 2021 року будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

ОСОБА_2 та її представник - адвокат Дробіков Д.С., апеляційну скаргу не визнали, зазначивши, що рішення суду є законним та обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні. Просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що покладається на розсуд суду. Надав заяву розглядати справу в подальшому у його відсутності.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених статтею 367ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 19 липня 2006 року по справі №2-291 за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визначення порядку користування та розпорядження земельною ділянкою та за зустрічною заявою ОСОБА_7 до ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про розподіл домоволодіння, визначення порядку користування земельною ділянкою, вимоги задоволено, виділено у власність ОСОБА_7 у житловому будинку літ. «А» по АДРЕСА_1 приміщення: 1-2 (житлове) площею - 6,4 кв.м, вартістю 1908 грн; 1-4 (житлове) площею 11,1 кв.м, вартістю 3309 грн; 1-5 (житлове) площею 16,0 кв.м вартістю 4770 грн; 1-6 (житлове) площею 9,9 кв.м вартістю 2951 грн; сені літ. «а» (прим.1) площею 8,4 кв.м, вартістю 2062 грн.; літня кухня літ. «Д» вартістю 1138 грн.; сарай літ. «З» вартістю 241 грн., туалет літ. «Е» вартістю 153 грн.; ворота №5 вартістю 137 грн.; огорожа № 6 вартістю 67 грн., водопровідна колонка № 7 вартістю 154 грн., відповідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 14 грудня 2005 року. Дійсна вартість виділеної частини складає 16990 грн. Визначено порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 .

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 22 листопада 2006 року рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 19 липня 2006 року в частині визначення між сторонами порядку користування земельною ділянкою, розташованої в АДРЕСА_1 та зобов`язання сторони не чинити перешкод один одному при проведенні ремонтних робіт підземних каналізаційних та водопостачальних комунікацій скасовано. Справу в цій частині направлено на новий розгляд до того ж суду іншим складом суду. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Комсомольського районного суду м. Херсона від 10 березня 2010 року позовну заяву ОСОБА_7 до ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визначення порядку володіння та користування частиною домоволодіння та земельною ділянкою залишено без розгляду.

З матеріалів інвентарної справи вбачається, що правонаступниками співвласників домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 є сторони у справі.

Так, відповідно до договору дарування від 26 березня 2010 року право власності на 33/100 частини домоволодіння від ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перейшло ОСОБА_3

2/5 частини домоволодіння відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 травня 2019 року успадкувала ОСОБА_2 після ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

27/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 21 грудня 2011 року успадкував ОСОБА_1 після ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №32588026 виданого Херсонським державним бюро технічної інвентаризації 20 грудня 2011 року вбачається, що домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 на праві власності належить: ОСОБА_2 - 2/5 частини; ОСОБА_7 - 27/100 частин; ОСОБА_3 - 33/100 частин. Також вказано, що площа земельної ділянки наданої у користування співвласникам вказаного домоволодіння відповідно до рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради № 518 від 17 червня 1955 року становить 448,8 кв.м.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Тлумачення пункту 3 частини 1 статті 255 ЦПК України свідчить, що підставою для прийняття судового рішення про закриття провадження у справі є наявність іншого рішення суду, яке набрало законної сили та яке ухвалено між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частини 4 статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 320/9224/17 (провадження № 14-225цс19) вказано, що: «згідно з пунктом 3 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами. Тобто, згідно з вказаним пунктом підставою для закриття провадження у справі є, зокрема, вирішення спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав шляхом ухвалення рішення, яке набрало законної сили, або постановлення ухвали про закриття провадження у справі».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 761/7978/15-ц (провадження № 14-58цс18) зазначено, що: «необхідність застосування пункту 2 частини 1 статті 205 ЦПК України зумовлена, по-перше, неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову, та, по-друге, властивістю судового рішення, що набрало законної сили (стаття 223 ЦПК України). За змістом наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір».

З матеріалів справи вбачається, що у листопаді 2012 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення порядку користування земельною ділянкою, що внаслідок будівництва, яке почала проводити ОСОБА_2 між співвласниками домоволодіння виник спір щодо порядку користування земельною ділянкою.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 16 квітня 2014 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено (цивільна справа №2114/10236/12).

Відмовляючи у задоволені позовних вимог про визначення порядку користування земельною ділянкою суд виходив з того, що розміри та межі спірної ділянки не відповідають документально її розмірам та межам, закріпленим у встановленому законом порядку органом місцевого самоврядування. А визначення судом порядку користування земельною ділянкою у випадку, коли фактична площа земельної ділянки не відповідає площі земельної ділянки, закріпленої за домоволодінням рішенням органу місцевого самоврядування означало б фактичне надання у користування сторін нової земельної ділянки з іншими межами.

При цьому апеляційним судом встановлено, що рішенням Херсонської міської ради №518 від 17 червня 1955 року за спірним домоволодінням закріплена земельна ділянка площею 448,8 кв.м., а фактична площа, якою користуються співвласники домоволодіння становить 411 кв.м.

Зі змісту позовних вимог у даній справі, та пояснень представника позивача вбачається, що ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення порядку користування земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 , обґрунтовуючи свої вимоги здійсненням ОСОБА_2 самочинного будівництва на земельній ділянці, що знаходиться у спільному користуванні сторін у справі, що призводить до спорів щодо порядку користування земельною ділянкою.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради депутатів трудящих від 17 червня 1955 року за № 518 за землекористувачами по АДРЕСА_1 , закріплена земельна ділянка площею 448,8 кв.м.

Фактична площа земельної ділянки по існуючим межам, на час розгляду справи становить 411 кв.м.(висновок судової земельно-технічної експертизи від 07 березня 2019 року № 019/2019).

Як вбачається з матеріалів справи, обставини, які були підставою для відмови у задоволенні позовних вимог у справі №2114/10236/12 на час звернення ОСОБА_1 з цим позовом не усунуті, розмір закріплений рішенням органу місцевого самоврядуванням не відповідає фактичному розміру земельної ділянки. З вимогами про відновлення меж в порядку визначеному законом сторони до органу місцевого самоврядування не звертались.

З наведеного вбачається, що вимоги позивача щодо визначення порядку користування земельною ділянкою, на якій розташоване домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 , вже були предметом судового розгляду між тими самими сторонами і з тих самих підстав, та за наслідками їх розгляду винесені судові рішення, які набрали законної сили та є чинними на теперішній час.

На зазначені обставини суд першої інстанції увагу не звернув та вирішив спір по суті не зважаючи на тотожність позовних вимог.

Доводи позивача, що ним змінені підстави звернення до суду колегія суддів відхиляє, оскільки підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, висновок судової експертизи, який містить дані, що обґрунтовують позовні вимоги та обставини, що мають значення у справі, є доказом, в силу вимог статті 76 ЦПК України, а не підставою позову.

Відповідно до частини першої статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції на підставі частини першої статті 377 ЦПК України, слід скасувати, а провадження у справі - закрити.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 377, 382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Верещаки Олексія Миколайовича, подану від імені та в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 05 травня 2021 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Херсонська міська рада про визначення порядку користування земельною ділянкою закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 08 грудня 2021 року.

Головуючий Л.А. Приходько

Судді: Л.В. Базіль

В.О. Бездрабко