Справа № 141/522/20
Провадження № 22-ц/801/225/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Климчук С. В.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 рокуСправа № 141/522/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Голоти Л.О. (суддя-доповідач),

суддів Копаничук С. Г., Рибчинського В. П.,

за участі секретаря судового засідання Файчук Я. В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення порушень правил добросусідства,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 19 листопада 2020 року, ухвалене у складі судді Климчука С. В. в приміщенні суду в смт. Оратів, повний текст рішення складено 30 листопада 2020 року, -

в с т а н о в и в :

13 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про усунення порушень правил добросусідства.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є власником будинку по АДРЕСА_1 , та земельної ділянки за вказаною адресою, де постійно проживає з членами своєї сім`ї. Однак, останні 2 роки позивач не може вільно пересуватися земельною ділянкою внаслідок чого його сім`я була змушена перестати користуватися частиною їх присадибної ділянки, яка на даний момент не використовується в господарських цілях через незаконні дії відповідача на сусідній земельній ділянці, кадастровий номер :01:001:0314, яка надана під садівництво та використовується не за цільовим призначенням способами, які створюють незручності та несуть загрозу життю та здоров`ю.

Відповідач, не дотримуючись законів про добросусідство, розмістив пасіку у кількості 117 вуликів, яка прирівнюється до сільськогосподарського підприємства на ділянці, яка не відповідає за цільовим призначенням, а також без врахування санітарно захисної зони, без дотримання законів про бджільництво та без дотримання ветиринарно-санітарних правил, про що йому неодноразово наголошувалось в колективних заявах мешканців сусідніх присадибних ділянок до селищної ради та державних служб.

Внаслідок льоту бджіл та агресивної їх поведінки, спричиненої постійними обслуговуючими роботами ОСОБА_2 на пасіці, позивач та члени його сім`ї не можуть користуватися і обробляти свою присадибну ділянку та утримувати на ній птицю і худобу й безпечно користуватися нею в денний період.

За результатами перевірок виявлено ряд порушень законодавства з боку відповідача. Від укусів бджіл страждають як і сім`я позивача, так і сусіди, які неодноразово звертались із відповідними скаргами до голови селищної ради та до інших контролюючих органів. Пасіка відповідача зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , ветеренарно-санітарний паспорт № 26 виданий 27.04.2005 року, обстеження пасіки та лабораторні дослідження не проводились. Супровідні ветеренарні документи на реалізацію меду не видавались.

У 2018 році відповідач перевіз пасіку за адресою АДРЕСА_1 , яка не зареєстрована за даною адресою. З 2012 року ветеренарно-санітарний паспорт не поновлювався, пасіка розміщена на земельній ділянці площею 0,12 га, кадастровий номер :01:001:0314, що не відповідає нормам, яка має бути площею 0,35 га.

Позивач та сусіди неодноразово зверталися до відповідача про усунення вказаних порушень, але він не реагує і порушення не усуває.

Виходячи з наведеного, з урахуванням уточнених позовних вимог, ОСОБА_1 просив :

-усунути перешкоди позивачу та членам його сім`ї у користуванні нерухомим майном житловим будинком та земельною ділянкою, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , шляхом заборони ОСОБА_2 розміщувати пасіку на земельній ділянці кадастровий номер :01:001:0314, розташованої за адресою АДРЕСА_1 .

Рішенням Оратівського районного суду Вінницької області від 19 листопада 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Судові витрати залишено за позивачем.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позовні вимоги є недоведеними, оскільки суд не вбачає порушень відповідачем чинних норм Закону України «Про бджільництво» та ветеринарних-санітарних правил при розміщенні пасіки, на яку в установленому законом порядку ОСОБА_2 видано відповідний ветеринарно-санітарний паспорт.

Суд також виходив з того, що суд критично оцінює твердження позивача та пояснення допитаних свідків щодо спричинення укусів бджіл їм та членам їх сімей, які б стали підставою для задоволення позовних вимог у обраний позивачем спосіб шляхом заборони відповідачеві розміщувати пасіку на земельній ділянці, оскільки ОСОБА_1 та свідками не надано суду належних та допустимих доказів (медичних довідок тощо) в підтвердження вказаних фактів, а також інших однозначних та переконливих доказів того, що саме з вини відповідача, і що саме бджоли з пасіки ОСОБА_2 спричинили укуси членам його сім`ї та свідкам.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що внаслідок незаконних дій відповідача позивач та члени його сім`ї не можуть користуватися частиною своєї земельної ділянки. Відповідач не дотримується законів про добросусідство, розмістивши пасіку у кількості 117 вуликів з порушенням діючого законодавства на земельній ділянці, яка не відповідає цільовому призначенню для розміщення вуликів, а також без врахування санітарно захисної зони, без дотримання законодавства про бджільництво та ветеринарно-санітарних правил облаштування пасіки. Судом першої інстанції не взято до уваги надані позивачем докази, зокрема акт від 10 червня 2019 року епізоотичного обстеження пасіки відповідача, акт від 04 листопада 2019 року епізоотичного обстеження пасіки відповідача, акт епізоотичного обстеження пасіки відповідача від 15 вересня 2020 року.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 заперечили проти апеляційної скарги, просили залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши підстави апеляційної скарги, Вінницький апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

У справі вставнолено наступні обставини.

ОСОБА_1 є власником житлового будинку площею 77,4 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де він зареєстрований і проживає зі своєю сім`єю, що вбачається із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 176260438 від 05.08.2019 року.

Позивачу на праві приватної власності також належить земельна ділянка площею 0,15 га, кадастровий номер :01:001:0327, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); та земельна ділянка площею 0,35 га, кадастровий номер :01:001:0325, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, які також розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 217796187 від 27.07.2020 року та № 217798374 від 27.07.2020 року відповідно).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 131336719 від 18.07.2020 року, у власності відповідача перебуває земельна ділянку площею 0,12 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер :01:001:0314, цільове призначення - для індивідуального садівництва, на якій ОСОБА_2 розмістив пасіку.

Відповідно до довідки № 535 від 20.10.2020 року Оратівської районної державної лікарні ветеринарної медицини, згідно акту епізоотичного обстеження господарства по АДРЕСА_3 (вісім) бджолосімей, які належать ОСОБА_2

27.05.2005 року ОСОБА_2 видано ветеринарно-санітарний паспорт пасіки № 26, згідно з яким пасіка налічує 68 бджолосімей знаходиться в АДРЕСА_2 , стан пасіки задовільний; станом на 15.09.2020 року пасіка налічує 92 бджолосім`ї та знаходиться в АДРЕСА_1 .

Відповідно до звіту про результати випробувань патологічного (біологічного) матеріалу № 005652 від 10.09.2020 року за результатами проведення бактеріологічних випробувань та паразитологічних випробувань, проведених з 07.09.2020 року по 10.09.2020 року захворювань пасіки бджолосімей, які належать ОСОБА_2 , не виявлено.

Згідно акту епізоотичного обстеження від 15.09.2020 року, проведено інвентаризацію пасіки. При обстеженні виявлено, що пасіка розташована в АДРЕСА_1 , на ділянці, виділеній під садівництво. При обстеженні встановлено, що пасіка розташована на 0,12 га земельної ділянки, огороджена (частково). Під час обстеження на пасіці нараховується 111 (сто одинадцять) вуликів, з них 92 (дев`яносто дві бджолосім`ї) вулики пронумеровані на пофарбовані стоять в ряд на металевих підставках відстань до жилих будівель 150-200 метрів. Весняно-осіння обробка проти варроатозу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », «Тімоп». Пасіка знаходиться в доброму стані.

Відповідно до акту комісії з обстеження пасік на наявність та кількість бджолосімей у фізичних осіб та суб`єктів господарювання на території Оратівської селищної об`єднаної територіальної громади від 23.09.2020 року, 23.09.2020 року обстежено пасіку відповідача ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 , на якій виявлено 92 (дев`яносто дві) бджолосім`ї.

Відповідно до листа № 02-27.1-29/245 від 17.09.2020 року Оратівського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області, Головним управлінням Держпродспоживслужби у Вінницькій області прийнято рішення (наказ № 3760-А від 15.09.2020 року) про державну реєстрацію потужності оператора ринку в Державному реєстрі потужностей операторів ринку. Оператор ринку - ФО ОСОБА_2 ; пасіка; адреса потужності -22600, АДРЕСА_1 . Вид діяльності, що планується здійснювати з використанням потужності: інший вид діяльності. Первинне виробництво та присвоєно даній потужності особистий реєстраційний номер відповідно r-UА-02-15-325.

Згідно із звернень, які долучені позивачем до матеріалів позовної заяви, позивач, його дружина ОСОБА_5 та інші жителі АДРЕСА_1 неодноразово звертались до Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області, Оратівського ВП ГУНП у Вінницькій області, голови Оратівської РДА у Вінницькій області з проханням прийняти міри до ОСОБА_2 по питанню розміщення пасіки на присадибній ділянці.

Відповідно до інформації Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області (лист № 960/02-17 від 16.10.2020 року, адресований ОСОБА_1 ) позивач та інші громадяни упродовж 2019-2020 років звертались неодноразово, а саме 20.05.2019 р., 10.06.2019 р., 18.11.2019 року та 04.06.2020 року звертались до селищної ради із колективним скаргами на дії ОСОБА_2 по розміщенню ним пасіки по АДРЕСА_1 України.

Згідно з актом від 10.06.2019 року епізоотичного обстеження пасіки, на день обстеження встановлено, що пасіка розташована на присадибній ділянці в межах населеного пункту площею 0,12 га по АДРЕСА_1 , ділянка виділена громадянину ОСОБА_2 для ведення садівництва. Зі слів власника пасіка нараховує 117 бджолосім`ї, територія пасіки не огороджена, пасіка перебуває на цьому місці на кочівлі. Стаціонарна пасіка, де зимують бджолосім`ї, знаходиться по АДРЕСА_2 на присадибній ділянці, де проживає власник. Пасіка зареєстрована в установленому порядку (ветеринарна-санітарний паспорт № 26 від 27.04.2005 року), з 2012 року паспорт не поновлювався, обстеження та лабораторні дослідження не проводились. Супровідні ветеринарні документи на реалізацію меду не видавались. Власнику пасіки, ОСОБА_2 , вказано про усунення виявлених недоліків, а саме: перевезення бджолосімей на ночівлю в найкоротший термін; при облаштуванні стаціонарної пасіки обгородити парканом, висотою 2,5 м., та розмістити вулики з розрахунку 30-35 м2 на одну гадану бджолосім`ю, залежно від способу розміщення бджіл, та розмістити вулики на відстані на відстані не ближче 3 м один від одного і 6-10 м між рядами; проводити обов`язкові дослідження бджолосімей на наявність інфекційних хвороб бджіл та благополуччя пасіки.

Відповідно до акту від 04.11.2019 року епізоотичного обстеження пасіки відповідача, на день обстеження встановлено, що пасіка розміщена на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 . Власник проводить огородження пасіки дерев`яними стовпами висотою 2,2 м., власник пасіки стверджує, що пасіка на цьому місці буде перебувати на кочівлі, тому вимоги до стаціонарної пасіки він не зобов`язаний дотримуватись. При огляді пасіки встановлено, що вулики із бджолосім`ями розміщені щільно один біля одного, нараховується більше 100 вуликів. Площа під пасікою становить 0,05 га. Пасіка гр. ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (ветеринарно-санітарний паспорт № 26 від 27.04.2005 року). ОСОБА_6 , з 2012 року ветеринарно-санітарний паспорт не поновлювався, обстеження та лабораторні дослідження не проводились. Супровідні ветеринарні документи на реалізацію меду не видавались. Погодження з ветеринарною службою на кочівлю бджолосімей не надавалось. Власнику пасіки, ОСОБА_2 , вказано на необхідність виконання вимог законодавства, а саме: проводити кочівлю бджолосімей до медоносних угідь за погодження з службою ветеринарної медицини району; при облаштуванні стаціонарної пасіки дотримуватись вимог Інструкції щодо попередження та ліквідації хвороб і отруєнь бджіл; при утриманні стаціонарної пасіки за новою адресою зареєструвати пасіку в установленому порядку та провести необхідні лабораторні дослідження бджолосімей.

Згідно листа Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області № 363 від 21.05.2019 року, заява ОСОБА_5 на незаконні, на її думку, дії ОСОБА_2 в порядку ч.3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян», направлена для розгляду за належністю до Оратівського районного управління головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області та Оратівського відділення поліції Гайсинського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області.

Відповідно до відповіді Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області № 798/03-04 від 04.11.2019 року, здійснення контролю за власниками пасіки щодо додержання ними законодавства України з питань бджільництва, в т. ч. зміни адреси пасіки віднесено до компетенції органів Держпродспоживслужби, куди рекомендовано звертатись заявнику ОСОБА_5 .

Згідно із листами № 888/02-21 від 04.12.2019 року, № 568/02-17 від 26.06.2020 року Оратівською селищною радою розглянуто заяви ОСОБА_5 щодо вивезення бджіл із земельної ділянки по АДРЕСА_4 , та щодо розміщення на приватній земельні ділянці пасіки ОСОБА_2 відповідно, за наслідками розгляду яких рекомендовано звернутися до суду з приводу порушених питань.

Відповідно до листа Оратівського ВП Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області № 2176/212/01-2019 від 10.06.2019 року, було здійснено перевірку за результатами повідомлення ОСОБА_5 , яке було зареєстроване в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події Оратівського ВП за № 574 від 28.05.2019 року. Під час розгляду колективної письмової заяви викладеного факту порушення об`єкту бджільництва - пасіки ОСОБА_2 працівниками поліції Оратівського ВП встановлено, що норми розміщення пасіки дотримані згідно довідки начальника районної державної лікарні ветеринарної медицини від 31 липня 2007 року № 98. Відповідно до вимог ст. 214 КПК керівником органу досудового розслідування, за результатами попереднього розгляду матеріалів перевірки було встановлено, що ознаки кримінального правопорушення в даному випадку відсутні, у зв`язку із чим підстав для внесення вказаної події до Єдиного реєстру досудових розслідувань не має, а подальший розгляд звернення здійснено у порядку передбаченому Законом України « Про звернення громадян». А тому, притягнути до відповідальності гр. ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності не представилось можливим.

Листами Оратівського ВП Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області № 2718/212/01-2019 від 09.07.2019 року та № 4277/212/01-2019 від 25.09.2020 року ОСОБА_5 поінформовано, що оскільки у поданій заяві вбачаться цивільно-правові відносини, рекомендовано звернутися до суду для вирішення порушеного питання, а також зібрані в ході перевірки матеріали направлено до Оратівської районної державної лікарні ветеринарної медицини для проведення перевірки та прийняття законного рішення.

Згідно листів № Т-761/02-7.2-01/94 від 12.11.2019 року, № КО-855/02-4.3-01/179 від 02.12.2019 року, № Т-397/02-7.2-01/643 від 25.06.2020 року Головним управлінням Держпродспоживслужби у Вінницькій області, в межах компетенції розглянуто відповідні звернення ОСОБА_5 на Урядову гарячу лінію від 21.10.2019 року, реєстраційний номер ТИ-9808173, щодо укусів мешканців селища та перенесення вуликів з бджолами, що належать громадянину ОСОБА_2 за межі населеного пункту, щодо розміщення пасіки ОСОБА_2 , а також звернення ОСОБА_5 що надійшло на Урядову Гарячу Лінію від 15.06.2020 року, реєстраційний номер ТИ -10786382, щодо розміщення ОСОБА_2 вуликів з бджолами. За результатними розгляду зазначених звернень заявницю поінформовано, що Головне управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області не має підстав зобов`язати гр. ОСОБА_2 прибрати пасіку із власної ділянки, так як дане питання не входить до його компетенції. Те, що бджоли постійно кусають мешканців селища та заважають є порушенням правил добросусідства, а тому з метою вирішення спору, який виник у галузі бджільництва, рекомендовано звернутися до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є недоведеними, оскільки суд не вбачає порушень відповідачем чинних норм Закону України «Про бджільництво» та ветеринарних-санітарних правил при розміщенні пасіки, на яку в установленому законом порядку ОСОБА_2 видано відповідний ветеринарно-санітарний паспорт.

Суд також виходив з того, що суд критично оцінює твердження позивача та пояснення допитаних свідків щодо спричинення укусів бджіл їм та членам їх сімей, які б стали підставою для задоволення позовних вимог у обраний позивачем спосіб шляхом заборони відповідачеві розміщувати пасіку на земельній ділянці, оскільки ОСОБА_1 та свідками не надано суду належних та допустимих доказів (медичних довідок тощо) в підтвердження вказаних фактів, а також інших однозначних та переконливих доказів того, що саме з вини відповідача, і що саме бджоли з пасіки ОСОБА_2 спричинили укуси членам його сім`ї та свідкам.

Висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог зроблений судом першої інстанції за повного з`ясування обставин справи, правильного застосування норм матеріального та процесуального права, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 103 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (неприємні запахи, забруднення, тощо).

Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив) (частина друга статті 103 ЗК України).

Стаття 104 ЗК України передбачає, що власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу. Якщо дії сусіда є неправомірними та не відповідають умові заподіяння як найменших незручностей, такі дії підлягають припиненню.

Згідно зі статтею 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування збитків.

Статтею 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено обов`язки громадян, які пов`язані з бережливим ставленням до природи, її охорони та раціонального використання її багатств відповідно до вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища; одним з обов`язків є непорушення екологічних прав та законних інтересів інших громадян.

Статтями 11, 12 Закону України «Про бджільництво» встановлено, що право на утримання бджіл і зайняття бджільництвом мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають необхідні навики або спеціальну підготовку, а також юридичні особи. Фізична або юридична особа з метою зайняття бджільництвом формує пасіку з бджолиних сімей, яка може мати підсобне приміщення, інвентар і обладнання та розміщується на відповідній земельній ділянці. Кількість бджолиних сімей, що може утримуватися юридичними та фізичними особами, не обмежується.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України «Про бджільництво» фізичні та юридичні особи розміщують пасіки на земельних ділянках, які належать їм на правах власності або користування, відповідно до ветеринарно-санітарних правил.

Статтею 13 Закону України «Про бджільництво» передбачено, що з метою обліку пасік та здійснення лікувально-профілактичних заходів на кожну пасіку видається ветеринарно-санітарний паспорт. Форма паспорта і порядок його видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики.

Розділом 1 «Вимоги щодо розміщення та облаштування пасік» Інструкції щодо попередження та ліквідації хвороб і отруєнь бджіл, затвердженої наказом Головного державного інспектора ветеринарної медицини від 30 січня 2001 року № 9, визначено, що територію стаціонарної пасіки огороджують, обсаджують плодовими деревами і кущами. Відведення земельних ділянок для розміщення такої пасіки необхідно погоджувати з органами державного управління з питань ветеринарної медицини і місцевими органами влади. При визначенні розміру площі під пасіку розраховують, що на одну гадану бджолину сім`ю потрібно 30 - 35 кв. м, залежно від способу розміщення бджіл. При розміщенні пасіки на присадибній ділянці (подвір`ї) огорожа повинна бути заввишки не менше 2,5 м для підвищення рівня льоту бджіл.

Норми Закону України «Про бджільництво», Інструкції щодо попередження та ліквідації хвороб і отруєнь бджіл, затвердженої наказом Головного державного інспектора ветеринарної медицини від 30 січня 2001 року № 9, а також «Порядку видачі ветеринарно-санітарного паспорта пасіки» та «Порядку реєстрації пасік», затверджених спільним наказом Міністерства аграрної політики України та Української академії аграрних наук від 20 вересня 2000 року №184/82, не містять обмежень у відстані розміщення пасіки від жилих будівель та заборони її розташування на присадибних ділянках.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду із позовом, позивач зазначав, що внаслідок утримання відповідачем пасіки він та члени його сім`ї позбавлені права на безпечні й здорові умови проживання та користування їхньою земельною ділянкою та будинком.

Згідно з актом епізоотичного обстеження від 15.09.2020 року, проведено інвентаризацію пасіки. При обстеженні виявлено, що пасіка розташована в АДРЕСА_1 , на ділянці, виділеній під садівництво. При обстеженні встановлено, що пасіка розташована на 0,12 га земельної ділянки, огороджена (частково). Під час обстеження на пасіці нараховується 111 (сто одинадцять) вуликів, з них 92 (дев`яносто дві бджолосім`ї ) вулики пронумеровані на пофарбовані стоять в ряд на металевих підставках відстань до жилих будівель 150-200 метрів. Весняно-осіння обробка проти варроатозу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », «Тімоп». Пасіка знаходиться в доброму стані. Рекомендації : огородити територію пасіки суцільною огорожою. /а. с. 117/.

Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.11 Закону України « Про бджільництво» право на утримання бджіл і зайняття бджільництвом мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають необхідні навики або спеціальну підготовку, а також юридичні особи. Зайняття бджільництвом здійснюється без окремого дозволу органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Обравши способом захисту свого права усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом заборони відповідачу розміщувати на своїй земельній ділянці пасіку, позивач не врахував, що суд не може позбавити особу права , наданого йому Законом.

Посилання апелянта на норми ст. 152 та 104 ЗК України є необґрунтованими.

Так положення статті 104 ЗК України надають право власникам та землекористувачам земельних ділянок вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, якщо її здійснення може призвести до шкідливого впливу на здоров`я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки тощо.

Передумовою реалізації закріпленого у статті 104 ЗК України права є ст. 50 Конституції України, відповідно до якої кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Таким чином, незаконною у розумінні вищезазначеної норми права визнається діяльність фізичної та юридичної особи, що призводить до нищення, псування, забруднення довкілля.

Враховуючи, що позивачем не було доведено факту здійснення відповідачем незаконної діяльності та порушення прав позивача, як власника або землекористувача підстав для захисту його права у спосіб визначений ст. 152 ЗК України суд не вбачав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про усунення перешкод позивачу та членам його сім`ї у користуванні нерухомим майном житловим будинком та земельною ділянкою, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , шляхом заборони ОСОБА_2 розміщувати пасіку на земельній ділянці кадастровий номер :01:001:0314, розташованої за адресою АДРЕСА_4 , суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовної вимоги, оскільки чиним законодавством не передбачено заборони розміщення пасіки на присадибних ділянках.

Вимог про зобов`язання відповідача розташувати і облаштувати пасіку відповідно до вимог Інструкції щодо попередження та ліквідації хвороб і отруєнь бджіл, затвердженої наказом Головного державного інспектора ветеринарної медицини від 30 січня 2001 року № 9, та санітарно-ветеринарних вимог, позивачем не заявлено, а згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках; відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.( Ухвала ВССУ від 20.10.2016 року справа № 352/1890/15-ц).

Сам по собі факт утримання відповідачем пасіки не є порушенням права позивача на безпечні й здорові умови проживання та користування його земельною ділянкою та будинком.

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильні висновки суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що зазначені в апеляційній скарзі аргументи суттєвими не являються та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Щодо розподілу судових витрат.

Беручи до уваги положення частини тринадцятої статті 141, підпункту в пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, а також те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, відтак судові витрати понесені ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції слід залишити позивачем.

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 19 листопада 2020 рокуу даній справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Судді: С. Г. Копаничук

В. П. Рибчинський

Повний текст постанови складено 11 лютого 2021 року.