Справа № 755/7943/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді Гаврилової О.В.,

за участю секретаря Передрій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», про визнання неправомірною бездіяльності, скасування арештів та заборони, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва звернувся представник скаржника ОСОБА_1 - адвокат Полєтаєв І.О. зі скаргою на бездіяльність Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», про визнання неправомірною бездіяльності, скасування арештів та заборони, зобов`язання вчинити дії, визнання неправомірною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору.

Згідно заявлених вимог, представник скаржника просив суд:

-визнати неправомірною бездіяльність Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) щодо не зняття арешту з майна ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №45655446;

-визнати неправомірною бездіяльність Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) щодо не зняття арешту з коштів ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №45655446;

-визнати неправомірною бездіяльність Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства істиції (м.Київ) щодо не зняття заборони здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 45655446;

-скасувати арешт майна ОСОБА_1 , який накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження

від 01 грудня 2014 року за виконавчим провадженням №45655446 Відділом державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції;

-скасувати заборону здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить ОСОБА_1 , яка накладена постановою про арешт майна боржника та голошения заборони на його відчуження від 01 грудня 2014 року за виконавчим провадженням 645655446 Відділом державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції;

-скасувати арешт коштів ОСОБА_1 , які містяться на рахунках р/рНОМЕР_5, р/рНОМЕР_6 та всі інші рахунки в Печерській філії

ПАТ «ПриватБанк» МФО 300711, р/ НОМЕР_1 та всі інші рахунки в ПАТ «Терра Банк» МФО 380601, р/ НОМЕР_2 , р/р НОМЕР_3 та всі інші рахунки в АТ «Прокредит Банк» МФО 320984, який накладений постановою про арешт коштів боржника від 10 лютого

2015 року ВП №45655446 Відділом державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції;

-скасувати арешт коштів ОСОБА_1 , що містяться на рахунках ПАТ «Кредобанк», ПАТ «Креді Агріколь Банк», АБ «Укргазбанк», AT «Ощадбанк»,

АТ «Райффайзен Банк Аваль», AT «Укрексімбанк», АТ «Укрсиббанк», ПАТ «Альфа-банк», ПАТ «ПУМБ», ПАТ «Сбербанк», ПАТ «Укрсоцбанк», ПАТ КБ «ПриватБанк» та всіх інших відкритих рахунках, який накладений постановою про арешт коштів боржника від 11 жовтня 2017 року ВП №45655446 Дарницьким районним відділом державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві;

-зобов`язати Дарницький районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) зняти арешт майна ОСОБА_1 , який накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 01 грудня 2014 року за виконавчим провадженням №45655446 Відділом державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції;

-зобов`язати Дарницький районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) зняти заборону здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить ОСОБА_1 , яка накладена постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 01 грудня 2014 року за виконавчим провадженням №45655446 Відділом державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції;

-зобов`язати Дарницький районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) зняти арешт коштів ОСОБА_1 , які містяться на рахунках р/ НОМЕР_4 ,

р/рНОМЕР_6 та всі інші рахунки в Печерській філії ПАТ «ПриватБанк» МФО 300711,

р/ НОМЕР_1 та всі інші рахунки в ПАТ «Терра Банк» МФО 380601, р/ НОМЕР_2 ,

р/р НОМЕР_3 та всі інші рахунки в АТ «Прокредит Банк» МФО 320984, який накладений постановою про арешт коштів боржника від 10 лютого 2015 року ВП №45655446 Відділом державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції;

-зобов`язати Дарницький районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) зняти арешт коштів ОСОБА_1 , що містяться на рахунках ПАТ «Кредобанк», ПАТ «Креді Агріколь Банк», АБ «Укргазбанк», AT «Ощадбанк», АТ «Райффайзен Банк Аваль»,

AT «Укрексімбанк», АТ «Укрсиббанк», ПАТ «Альфа-банк», ПАТ «ПУМБ», ПАТ «Сбербанк», ПАТ «Укрсоцбанк», ПАТ КБ «ПриватБанк» та всіх інших відкритих рахунках, який накладений постановою про арешт коштів боржника від 11 жовтня 2017 року ВП №45655446 Дарницьким районним відділом державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві;

-визнати неправомірною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 17 липня 2015 ВП № 45655446.

Вимоги скарги мотивовано тим, що 27 листопада 2013 року Дніпровським районним судом міста Києва було прийнято рішення у справі №2604/8283/12, яким позов ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено. 03 березня 2020 року

ОСОБА_1 дізнався про блокування обслуговуючим банком свого карткового рахунку у додатку «Монобанк». В Єдиному реєстрі боржників і Автоматизованій системі виконавчого провадження були виявлені виконавчі провадження №57891451 та №45655446. 04 березня

2020 року представник заявника ознайомився із матеріалами виконавчого провадження №57891451, в ознайомленні із матеріалами виконавчого провадження №45655446 представнику заявника було відмовлено, у зв?язку з неможливістю надати матеріали виконавчого провадження для ознайомлення, разом з тим повідомлено, що у виконавчому провадженні №45655446 виконавчий документ - виконавчий лист Дніпровського районного суду міста Києва від 06 червня 2014 року №2604/8283/12 було повернуто стягувану на підставі п.1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». 19 травня 2020 року представник скаржника звернувся до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) із адвокатським запитом щодо надання інформації і копій документів з питання арешту коштів і майна боржника. 02 червня 2020 року на електронну адресу представника заявника надійшов супровідний лист Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) до якого долучено документи, з яких убачається, що постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 01 грудня 2014 року, в межах виконавчого провадження №45655446, накладено арешт на все майно ОСОБА_1 , заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить ОСОБА_1 ; постановою про арешт коштів боржника

від 10 лютого 2015 року, в межах виконавчого провадження №45655446, накладено арешт на кошти ОСОБА_1 , які містяться на рахунках р/рНОМЕР_5, р/рНОМЕР_6 та всі інші рахунки в Печерській філії ПАТ «ПриватБанк» МФО 300711, р/ НОМЕР_1 та всі інші рахунки в ПАТ «Терра Банк» МФО 380601, р/ НОМЕР_2 , р/р НОМЕР_3 та всі інші рахунки в АТ «Прокредит Банк» МФО 320984; постановою про арешт коштів боржника

від 11 жовтня 2017 року, в межах виконавчого провадження №45655446, накладено арешт на кошти ОСОБА_1 , що містяться на рахунках ПАТ «Кредобанк», ПАТ «Креді Агріколь Банк», АБ «Укргазбанк», AT «Ощадбанк», АТ «Райффайзен Банк Аваль», AT «Укрексімбанк», АТ «Укрсиббанк», ПАТ «Альфа-банк», ПАТ «ПУМБ», ПАТ «Сбербанк», ПАТ «Укрсоцбанк», ПАТ КБ «ПриватБанк» та всіх інших відкритих рахунках. Представник скаржника зазначає, що при прийнятті виконавцем постанови про повернення виконавчого документу стягувану на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись приписами ч.3 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний був зняти арешт з майна/коштів ОСОБА_1 , однак виконавцем арешти знято не було.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 червня 2020 року вказану скаргу повернуто заявнику.

Постановою Київського апеляційного суду від 11 серпня 2020 року ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 10 червня 2020 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21 серпня 2020 року дану скаргу залишено без розгляду, на підставі ст.126 ЦПК України у зв?язку з пропуском заявником строку на звернення до суду із скаргою.

Постановою Київського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 21 серпня 2020 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

08 грудня 2020 року вказану скаргу було передано в провадження судді

Гаврилової О.В. у відповідності до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду

від 07 грудня 2020 року.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08 грудня 2020 року відмовлено у відкритті провадження за даною скаргою в частині вимог про визнання неправомірною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 17 липня 2015 року ВП №45655446.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 08 грудня 2020 року прийнято до розгляду скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», про визнання неправомірною бездіяльності, скасування арештів та заборони, зобов`язання вчинити дії, в частині вимог за якими не відмовлено у відкритті провадження ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 08 грудня 2020 року.

26 січня 2021 року Дарницький районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) направив на адресу суду матеріали виконавчого провадження №45655446.

Представник скаржника ОСОБА_1 - адвокат Полєтаєв І.О. в судовому засіданні підтримав вимоги скарги в повному обсязі, просив її задовольнити та дав пояснення аналогічні доводам викладеним у скарзі. Додатково зазначив, що державним виконавцем допущено бездіяльність при поверненні виконавчого листа, а саме не знято арешти з майна та коштів боржника. Скаржник звернувся до адвоката за правовою допомогою, сплативши кошти в розмірі 3200,00 грн. Після звернення до суду з даною скаргою, арешти з майна та коштів боржника були зняті. Просив вирішити питання про розподіл судових витрат та зазначив, що до матеріалів справи додано всі підтверджуючі документи.

Представник Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) - Пономар О.В. в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала, зазначила, що не зняття арештів не є бездіяльністю, оскільки винесено постанови про стягнення виконавчого збору та витрат, отже зняття арешту не було обов`язковим. Пояснила, що всі арешти були зняті. Вважає, що відсутні докази, які підтверджують судові витрати скаржника.

Заінтересована особа ОСОБА_2 та представник заінтересованої особи ПАТ «Універсал Банк» в судове засіданні не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, процесуальним правом подати письмові пояснення (заперечення) не скористались.

За змістом частин 1, 2 ст. 450 ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності заінтересованих осіб, що не з`явились.

Вислухавши пояснення представника скаржника та представника Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), вивчивши доводи скарги та дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Згідно до вимог статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Судовий контроль за виконанням судових рішень, зокрема, право сторони виконавчого провадження на звернення до суду зі скаргою на рішення, дію чи бездіяльність державного виконавця регламентовано розділом VII ЦПК України.

Відповідно до положень статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що на виконанні у Дарницькому районному відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) перебувало виконавче провадження ВП №45655446, відкрите постановою від 01 грудня 2014 року, на підставі виконавчого листа №2604/8283/12, виданого Дніпровським районним судом м.Києва 06 червня 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь

ПАТ «Універсал Банк» заборгованості у розмірі 1 576 686,93 грн.

В межах ВП №45655446, державним виконавцем постановою від 01 грудня 2014 року накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_1 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику.

Постановою державного виконавця від 10 лютого 2015 року, в межах ВП №45655446, накладено арешт на кошти боржника ОСОБА_1 , що містяться на рахунках

р/рНОМЕР_5, р/рНОМЕР_6 та всі інші рахунки в Печерській філії

ПАТ «ПриватБанк» МФО 300711, р/ НОМЕР_1 та всі інші рахунки в ПАТ «Терра Банк» МФО 380601, р/ НОМЕР_2 , р/р НОМЕР_3 та всі інші рахунки в ПАТ «Терра Банк» МФО 380601, АТ «Прокредит Банк» МФО 320984, в межах суми 1 576 686,93 грн.

Постановою державного виконавця від 11 жовтня 2017 року, в межах ВП №45655446, накладено арешт на грошові кошти боржника ОСОБА_1 , що містяться на рахунках

ПАТ «Кредобанк», ПАТ «Креді Агріколь Банк», АБ «Укргазбанк», AT «Ощадбанк»,

АТ «Райффайзен Банк Аваль», AT «Укрексімбанк», АТ «Укрсиббанк», ПАТ «Альфа-банк», ПАТ «ПУМБ», ПАТ «Сбербанк», ПАТ «Укрсоцбанк», ПАТ КБ «ПриватБанк» та всіх інших відкритих рахунках, в межах суми 1 576 686,93 грн.

25 липня 2018 року головним державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», у звязку з надходженням заяви стягувача про повернення виконавчого документа без виконання.

Відповідно до ч.3 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на час винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, у разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску. На письмову вимогу стягувача виконавцем надається звіт про використання авансового внеску. У разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається.

Як убачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, станом на 29 травня 2020 року нерухоме майно ОСОБА_1 , серед іншого, обтяжене арештом, накладеним на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 45655446, виданий 01 грудня 2014 року ВДВС Дарницького РУЮ у м.Києві.

Враховуючи, що державним виконавцем, при поверненні стягувачу виконавчого документа №2604/8283/12, виданого Дніпровським районним судом м.Києва 06 червня

2014 року, на підставі п.1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», не знято арешт з майна боржника ОСОБА_1 , суд приходить до висновку щодо неправомірної бездіяльності Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) щодо не зняття арешту з майна та заборони здійснювати відчуження будь-якого майна та не зняття арештів з коштів, що належить боржнику ОСОБА_1 .

При цьому, суд не приймає доводи представника відділу виконавчої служби про те, що в межах даного виконавчого провадження було винесено постанови про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, що може бути підставою для не зняття арешту з майна боржника, оскільки ч.3 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» містить імперативну норму про зняття арешту з майна в разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 1 частини першої цієї статті.

З огляду на викладене скарга в цій частині підлягає задоволенню.

Щодо вимог скарги про скасування арештів та заборони, накладених вищевказаними постановами та про зобов`язання ВДВС зняти арешт з майна та заборону здійснювати відчуження будь-якого майна, що належить боржнику, а також про зобов`язання ВДВС зняти арешт з коштів, що належать боржнику, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 451 ЦПК України визначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Отже при зверненні до суду зі скаргою на рішення дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, не передбачений такий спосіб захисту, як скасування судом арештів та заборон, накладених в межах виконавчого провадження.

Крім того, 20 січня 2021 року головним державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), в межах ВП №45655446, винесено постанову про зняття арешту з майна, якою знято арешти з рухомого та нерухомого майна, що належить боржнику

ОСОБА_1 .

Фактичне зняття арешту з майна боржника підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, станом на 20 січня 2021 року.

Також 20 січня 2021 року головним державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), в межах ВП №45655446, винесено постанову про зняття арешту з коштів, якою знято арешти з усіх рахунків, що накладено постановами від 10 лютого

2015 року та 11 жовтня 2017 року, що належать боржнику ОСОБА_1 .

Фактичне зняття арешту з майна та коштів боржника підтвердив в судовому засіданні представник скаржника - адвокатом Полєтаєвим І.О..

Таким чином, беручи до уваги, що Дарницьким районним відділом державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) станом на час розгляду скарги, знято арешт з майна та коштів ОСОБА_1 , що також не заперечується представником скаржника - адвокатом Полєтаєвим І.О., суд не вбачає підстав для задоволення вимог скарги в частині скасування арешту майна та заборони здійснювати відчуження будь-якого майна, скасування арешту коштів та зобов`язання Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) зняти арешт з майна боржника та заборону здійснювати відчуження будь-якого майна та зняти арешт коштів, що належать ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 на бездіяльність Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», про визнання неправомірною бездіяльності, скасування арештів та заборони, зобов`язання вчинити дії підлягає частковому задоволенню.

Що стосується розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 3 цього Закону судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд рішень Верховним Судом; за видачу судами документів; у разі ухвалення судового рішення передбаченого цим Законом. За своїм змістом вказаний перелік є вичерпним та розширювальному тлумаченню не підлягає.

В пункті 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» зазначено, що провадження з виконання судових рішень є завершальною і невід`ємною частиною (стадією) судового провадження по конкретній справі, в якій провадження за скаргою не відкривається, а за подання позовної заяви сплачено відповідний судовий збір, ані у розділі VII ЦПК України 2004 року, ані в Законі України «Про судовий збір» (частина перша статті 3) не передбачено необхідність сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то за подання скарги судовий збір не сплачується.

Представник скаржника ОСОБА_1 - адвокат Полєтаєв І.О. посилається на сплату судового збору при апеляційному оскаржені ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 10 червня 2020 року та ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 21 серпня 2020 року

Разом з тим, вирішення питання про розподіл судових витрат здійснюється тим судом, до якого подано відповідну заяву або скаргу.

Оскільки судовий збір сплачений за подачу апеляційних скарг до Київського апеляційного суду, питання про розподіл цього виду судових витрат не відноситься до компетенції суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 452 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Як визначено в статті 13 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою. Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, може відкривати рахунки в банках, мати печатку, штампи, бланки (у тому числі ордера) із зазначенням свого прізвища, імені та по батькові, номера і дати видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно з ч. 2 вказаної вище статті порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Згідно ч.3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України.

Адвокатом Полєтаєвим І.О. 04 червня 2020 року видано Ордер серії АА №1017670 на надання правової допомоги ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги №1-03/03/2020 від 03 березня 2020 року.

Разом з тим, договір про надання правової допомоги, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Полєтаєвим І.О., предметом якого є надання правничої допомоги в межах цивільної справи №755/7943/20 за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», про визнання неправомірною бездіяльності, скасування арештів та заборони, зобов`язання вчинити дії, до матеріалів справи долучено не було.

Разом з ти, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Разом з тим, представником скаржника надано лише копію квитанції до прибуткового касового ордера №14 від 04 червня 2020 року, за якою від ОСОБА_1 адвокатом

Полєтаєвим І.О. отримано 3 200,00 грн на підставі договору про надання правової допомоги №1-03/03/2020 від 03 березня 2020 року та копії квитанцій до прибуткового касового ордера №2 та №3 від 20 січня 2021 року, за якими від ОСОБА_1 адвокатом Полєтаєвим І.О. отримано по 1 500,00 грн на підставі договору про надання правової допомоги №1-03/03/2020 від 03 березня 2020 року, а також додаткових договорів від 16 червня 2020 року та

від 01 вересня 2020 року до договору про надання правової допомоги від 03 березня 2020 року №1-03/03/2020.

Вказані додаткові договори представником скаржника також суду не надані.

Таким чином, суд позбавлений можливості перевірити не лише порядок обчислення гонорару та його розмір, а й пересвідчитись, що отримані адвокатом кошти за наданими квитанціями до прибуткового касового ордера сплачені за представництво скаржника саме в даній справі.

При вирішенні даного питання суд також виходить з того, що матеріали справи не містять детального опису робіт та акту прийому-передачі виконаних робіт, тому суд не вбачає визначених законом підстав для стягнення судових витрат на правничу допомогу.

Враховуючи наведене та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», статтями 133, 137, 141, 258-260, 353, 354, 447, 450, 451, 452 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», про визнання неправомірною бездіяльності, скасування арештів та заборони, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) щодо не зняття арешту з майна та заборони здійснювати відчуження будь-якого майна, що належить боржнику ОСОБА_1 , в межах виконавчого провадження №45655446 - неправомірною.

Визнати бездіяльність Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) щодо не зняття арешту з коштів, що належать боржнику ОСОБА_1 , в межах виконавчого провадження №45655446 - неправомірною.

В іншій частині заявлених вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцять днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Повний текст ухвали суду складено 10 лютого 2021 року.

Суддя: