Ухвала

11 лютого 2021 року

м. Київ

справа №317/2219/17

провадження №61-18822ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ткачука О. С. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Петрова Є. В.,

розглянув касаційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на постанову Запорізького апеляційного суду від 18 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про встановлення факту перебування у сімейних відносинах без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту перебування у сімейних відносинах без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя.

Позов мотивовано тим, що з 01 червня 2012 року по 31 грудня 2016 року сторони фактично проживали однією сім`єю, вели спільний побут та мали спільний бюджет. Під час спільного проживання у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилась донька. За час спільного проживання однією сім`єю у власності позивача та відповідача перебувало наступне майно: земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок, розташований за адресою:

АДРЕСА_1 ; автомобіль Bentley Mulsane, 2012 року випуску; автомобіль Bentley Continental, 2013 року випуску; автомобіль Bentley Continental, 2011 року випуску.

Посилаючись на те, що зазначене вище майно (окрім будинку АДРЕСА_1 , в якому ОСОБА_1 в період з 2012 по 2016 роки провів реконструкцію, переробивши другий поверх будинку та добудувавши третій за власний кошт) було придбане на спільні кошти під час фактичного проживання однією сім`єю, позивач просив суд визнати факт його спільного сумісного проживання однією сім`єю разом з відповідачем ОСОБА_2 , визнати вказане майно спільною сумісною власністю подружжя та поділити це майно, визнавши за позивачем та відповідачем право на 1/2 частку кожного з зазначеного вище списку майна.

У квітні 2020 року ОСОБА_2 подала заяву про затвердження мирової угоди, до якої додано саму мирову угоду від 09 квітня 2020 року, що підписана особисто ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 14 вересня 2020 року затверджено мирову угоду між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Провадження у справі закрито.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 18 листопада 2020 року ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 14 вересня

2020 року про затвердження мирової угоди скасовано. У задоволенні заяви ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди у справі за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про встановлення факту перебування у сімейних відносинах без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя відмовлено. Справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У грудні 2020 року до Верховного Суду надійшли касаційні скарги

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на постанову Запорізького апеляційного суду

від 18 листопада 2020 року, у яких, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просили скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційні скарги подані на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи,

а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання

про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити

у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої

статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку;

3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги,

про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення,

про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження

за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову

в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими

або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Ухвала Запорізького районного суду Запорізької області від 14 вересня

2020 року про затвердження мирової угоди, постанова Запорізького апеляційного суду від 18 листопада 2020 року, прийнята за результатами апеляційного перегляду такої ухвали, є такими право на оскарження яких не надано пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

У постанові від 18 листопада 2020 року Запорізький апеляційний суд помилково зазначив про наявність у заявника права на касаційне оскарження постанови суду апеляційної інстанції у цій справі.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на постанову Запорізького апеляційного суду від 18 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про встановлення факту перебування у сімейних відносинах без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя,

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. С. Ткачук

А. А. Калараш

Є. В. Петров