УХВАЛА

11 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 466/674/18

провадження № 61-15681ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши доповнення Генерального консульства Республіки Польща у м. Львові до касаційної скарги Генерального консульства Республіки Польща у м. Львові на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 23 вересня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 22 вересня 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Генерального консульства Республіки Польщі у м. Львові, треті особи: виконавчий комітет Львівської міської ради, Міністерство закордонних справ України, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення коштів за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Генерального консульства Республіки Польщі у Львові та просила визнати незаконним і скасувати наказ Генерального Консульства Республіки Польща у Львові від 02 січня 2018 року про звільнення її з роботи за пунктом 1 статті 40 КЗПП, поновити її на роботі на посаді перекладача; стягнути з відповідача заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 23 вересня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ «Про припинення строкового трудового договору» від 02 січня 2018 року, яким ОСОБА_1 звільнено з посади перекладача Генерального консульства Республіки Польща у Львові з 02 січня 2018 року за пунктом 1 статті 40 КЗпП України.

Визнано ОСОБА_1 звільненою з посади перекладача Генерального консульства Республіки Польща у Львові з 31 березня 2018 року у зв`язку із закінченням строку трудового договору на підставі пункту 2 статті 36 КЗпП України.

Стягнуто з Генерального консульства Республіки Польща у Львові на користь ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату за період з 02 січня 2018 року до 31 березня 2018 року в сумі 69 591,77 грн.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 04 листопада 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Генерального консульства Республіки Польща у Львові про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, негайного виконання рішення в частині стягнення заробітної плати за один місяць відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 22 вересня 2020 року рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 23 вересня 2019 року залишено без змін.

Додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 04 листопада 2019 року в частині відмови в стягненні середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким допущено до негайного виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць в розмірі 23 197,25 грн.

В іншій частині додаткове рішення від 04 листопада 2019 року залишено без змін.

24 жовтня 2020 року Генеральне консульство Республіки Польща у м. Львові подало засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 23 вересня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 22 вересня 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду від 14 грудня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою Генерального консульства Республіки Польща у м. Львові на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 23 вересня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 22 вересня 2020 року.

Вивчивши подані доповнення, суд дійшов висновку, що вони підлягають поверненню особі, яка їх подала, з наступних підстав.

Особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження (частина перша статті 398 ЦПК України).

Повний текст оскаржуваної постанови складено 25 вересня 2020 року. Строк касаційного оскарження сплинув 25 жовтня 2020 року. Доповнення до касаційної скарги подано засобами поштового зв`язку 28 січня 2021 року, тобто, поза межами строку касаційного оскарження.

За таких підстав, доповнення до касаційної скарги Генерального консульства Республіки Польща у Львові підлягають поверненню особі, яка їх подала.

Керуючись статтями 261, 398 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Доповнення до касаційної скарги Генерального консульства Республіки Польща у м. Львові повернути особі, яка їх подала.

Копію ухвали та доповнення до касаційної скарги надіслати особі, яка їх подала.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш