Справа № 308/1100/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючої - судді Шумило Н.Б.,

за участю секретаря судового засідання Єфремової М.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ракущинця А.А. про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ПриватБанк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

встановив:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ракущинець А.А. звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Приват Банк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №10438, виданий 02.08.2017 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем на користь АТ «Приватбанк» в рахунок примусового стягнення заборгованості по кредитному договору № б/н від 24.05.2007 року, укладеного з ПАТ КБ «Приватбанк» та складається з заборгованості в розмірі 213 161,26 грн.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.02.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

10 лютого 2021 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ракущинець А.А. подав до суду заяву про забезпечення позову, у якій просить зупинити стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку - виконавчий напис № 10438 виданий 02.08.2017р., вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем на користь AT «Приватбанк» в рахунок примусового стягнення заборгованості по кредитному договору № б/н від 24.05.2007р. укладеного з ПАТ «КБ «Приватбанк» та складається з заборгованості в розмірі 213 161,26 грн.

Заяву обґрунтовує тим, що позивачем подано позов, у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 10438 виданий 02.08.2017р., вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом. Позов мотивовано тим, що минув строк давності для вчинення виконавчого напису, станом на момент вчинення та момент пред`явлення виконавчого напису набула чинності та діяла Постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року та посилається на положення ч.2 ст.1050 ЦК України. Крім того зазначає, що подання позову про скасування виконавчого напису не зупиняє виконавче провадження відповідно до ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження». Так, державним виконавцем накладено арешт на банківський рахунок боржника та здійснюється відрахування з пенсії позивача у справі. Вказує, що відсутність забезпечення виконання рішення суду, а саме зупинення стягнення, призведе до того, що до вирішення справи судом гроші будуть з позивача стягнуті в суттєвій частині і подальше провадження у справі не призведе до фактичного захисту порушених прав позивача у справі. Тобто на момент винесення рішення судом у разі задоволення позову виконання даного рішення буде позбавлене можливості, оскільки сума коштів вже буде стягнута в суттєвій частині.

У відповідності до положень частини 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з приписами частини 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як вбачається з матеріалів даної цивільної справи спір між сторонами виник з приводу винесення виконавчого напису №10438 від 02.08.2017 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем.

Постановою головного державного виконавця Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Гусєв Олександра Олександровича від 03.06.2020 року, при примусовому виконанні виконавчого напису №10438, виданого 02.08.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку в банках, та належать боржнику ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до п.п. 4 та 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

З аналізу вказаних норм можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Цивільній процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено виконання рішення при задоволенні позову. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів. При цьому ухвалою про забезпечення позову не може вирішуватися спір по суті.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Забезпечення позову у виді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса прямо передбачено чинним законодавством і є співмірним із позовними вимогами, які заявник пред`явив до суду та державним виконавцем відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого напису нотаріуса, в рамках якого вчиняються виконавчі дії, а тому в разі невжиття заходів забезпечення позову у зазначений спосіб матиме місце можливість виконання виконавчого напису нотаріуса, який може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню у судовому порядку, що призведе до порушення майнових прав та охоронюваних законом інтересів позивача та може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду в разі задоволення позову.

З огляду на вищезазначене суд вважає, що подана заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.149-150, 153, 154, Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

постановив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ракущинця А.А. про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ПриватБанк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,- задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису №10438 від 02.08.2017 року, який вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем.

Дані стягувача: ПАТ КБ «Приватбанк» (, місцезнаходження: м.Київ, вул.Грушевського, буд. 1Д)

Дані боржника: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 )

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити Ужгородському районному відділу державної виконавчої служби Південно-Західного управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) (88000, Закарпатська обл., м.Ужгород, площа Шандора Петефі, будинок 14, офіс 57) для виконання та сторонам - для відома.

Апеляційну скарга на ухвалу суду першої інстанції можна подати протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Н.Б. Шумило