РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Кремінна

12 лютого 2021 року Справа № 414/2579/20

Провадження № 2/414/64/2021

Кремінський районний суд Луганської області у складі:

головуючої судді Тесленко І.О.,

за участі секретаря судового засідання Горбаньової Ю.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , як тимчасово переміщена особа зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), з цивільним позовом до територіальної громади в особі Кремінської міської ради Луганської області (місцезнаходження: 92905, Луганська область, м. Кремінна, пр. Дружби, 13, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (місцезнаходження: 93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, 9, ) про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

встановив:

до Кремінського районного суду Луганської області звернулася ОСОБА_1 з позовом до територіальної громади в особі Кремінської міської ради Луганської області, про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області. В обґрунтування позову зазначила, що її чоловік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасово непідконтрольній українській владі території в м. Кадіївка (раніше - м. Стаханов) Луганської області. За життя ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , але фактично проживав у м. Кадіївка Луганської області. У зв`язку із настанням смерті чоловіка на тимчасово непідконтрольній українській владі території і невизнанням Україною всіх виданих на тій території документів, позивач не мала можливості зареєструвати його смерть у встановленому законом порядку та отримати свідоцтво про смерть. Крім того, було припинено міжміське пасажирське транспортне сполучення, а з 16 березня 2020 року заборонено перетин КПВВ в обох напрямках, що також унеможливило встановлення факту смерті ОСОБА_2 на підконтрольній Україні території. Наприкінці вересня 2020 року, після послаблення карантинних заходів вона змогла виїхати до м. Кремінна Луганської області та 25.09.2020 року звернутися до Кремінського районного суду Луганської області із заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2 . Рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 28.09.2020 року було встановлено факт смерті ОСОБА_2 в м. Кадіївка Луганської області, на підставі якого 16.10.2020 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по містах Рубіжне та Хрустальний Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) позивачем отримано свідоцтво про смерть ОСОБА_2 . У зв?язку з тим, що пройшло більше шести місяців з дня смерті ОСОБА_2 нотаріусом позивачу повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вважає, що встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини був пропущений з поважних причин, оскільки вона постійно проживає на тимчасово непідконтрольній українській владі території у м. Кадіївка Луганської області, родичів або житла на підконтрольній Україні території не має. У зв`язку з введенням карантинних заходів - припиненням міжміського пасажирського транспортного сполучення та закриттям пунктів перетину лінії розмежування підконтрольної та непідконтрольної українській владі території в позивача не було можливості зареєструвати смерть чоловіка у встановленому законом порядку протягом шести місяців з дня його смерті. Після відкриття КПВВ на лінії розмежування, особа після перетину контрольних пунктів в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї зобов`язана бути 14 днів на самоізоляції. Зазначений строк для позивача є матеріально важким, оскільки передбачає значні витрати. З огляду на зазначене просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , у три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Позивач в підготовче засідання не з?явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в позовній заяві просила справу розглянути за її відсутності.

Відповідач в підготовче засідання представника не надіслав, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Третя особа в підготовче засідання представника не надіслала, надала письмові пояснення, в яких вважала позовні вимоги необґрунтованими та просила суд відмовити позивачу у їх задоволенні. Свої заперечення мотивувала тим, що позивач не довела наявності перешкод для вчасного звернення з заявою про прийняття спадщини, а причини пропуску строку є неповажними.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Постановою Верховний Суд від 15 червня 2020 року у справі №588/1311/17 провадження № 61-39156св18 визначено, що суди не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи.

За наявності визнання позову відповідачем суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін у підготовчому засіданні та постановити рішення.

Повно, всебічно та об`єктивно оцінивши інші докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , яке видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по містах Рубіжне та Хрустальний Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 16 жовтня 2020 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Кадіївка Луганської області. Смерть зареєстрована на підставі рішення Кремінського районного суду Луганської області справа № 414/1926/20 провадження №2-о/414/230/2020 від 28 вересня 2020 року (а.с. 13-15).

Позивач ОСОБА_1 14 грудня 2020 року звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, проте отримала роз?яснення від 24.11.2020 року, згідно якого позивач не надала документів щодо підтвердження факту спільного проживання та/або реєстрації за однією адресою з ОСОБА_2 та пропустила строк прийняття спадщини (а.с. 16-18).

ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Криничне м. Кіровськ (на даний час м. Голубівка) Луганської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , а як тимчасово переміщена особа за адресою: АДРЕСА_5 (а.с. 6, 7, 9).

ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 в м. Первомайськ Луганської області, був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 10, 11).

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 від 10 жовтня 1997 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають у шлюбі з 10 жовтня 1997 року, шлюб зареєстрований Первомайським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганської області (а.с. 12)

Інших доказів по справі немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно до ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Як вбачається з ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Статтею 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року №1207-VII передбачено, що Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Згідно аб. 1 ст. 9-1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року № 1669-VII, у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затверджений рішенням Кабінету Міністрів України, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику в справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Практика Європейського суду з прав людини в даному випадку ґрунтується на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), та наголошує, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони (це зокрема висновки у справах проти Туреччини («Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії («Mozer v. The Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява № 4909/04).

Суд дійшов висновку, що позивач ОСОБА_1 пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом; інші спадкоємці, що б бажали або мали право на спадщину, з заявами про прийняття спадщини не звернулися; внаслідок тимчасової окупації території України реалізація її прав обмежена, вона не у повній мірі могла скористатися своїми права на подання заяви про прийняття спадщини за законом; зверненню з заявою про прийняття спадщини передувало звернення до суду з заявою про встановлення факту смерті особи на окупованій території, а тому суд визнає причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини поважними та вважає за необхідне позовну заяву задовольнити та визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини у 3 місяці з дня набрання рішенням законної сили.

З огляду на визнання відповідачем позову та відсутності будь-яких клопотань з підстав стягнення з нього на користь позивача судового збору, суд вважає за можливе дане питання не вирішувати.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 49, 89, 141-142, 206, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Кремінської міської ради Луганської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , як тимчасово переміщена особа зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , в три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Кремінський районний суд Луганської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Тесленко