Справа № 161/472/21
Провадження № 2/161/1397/21
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пушкарчук В.П.

при секретарі Фурман Ю.В.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , громадської організації «Всеукраїнська організація «Авто Євро Сила», Дочірнього підприємства «Телерадіокомпанія «Аверс» Відкритого акціонерного товариства «Корпорація «Аверс» про захист честі, гідності та ділової репутації шляхом спростування поширеної недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

11.01.2021 року позивач звернувся в суд з вищевказаною позовною заявою, на обгрунтовання якої зазначив, що 09.01.2020 року в мережі Інтернет на веб-сайті Facebook.com на сторінці «Авто Євро Сила Волинь» за авторством відповідачів ОСОБА_7 та ОСОБА_6 розміщений відзнятий сюжет, який, на думку позивача порочить його честь, гідність і ділову репутацію, оскільки в ньому зазначено про його причетність до кримінального правопорушення пов`язаного з порушенням природоохоронного законодавства. Аналогічний за своїм змістом сюжет був продемонстрований 15.01.2020 року в ефірі Дочірнього підприємства «Телерадіокомпанія «Аверс» Відкритого акціонерного товариства «Корпорація «Аверс». Позивач вказує, що інформація, яка подана у сюжеті, є наклепом на нього, містить у собі недостовірні відомості про його причетність до кримінального правопорушення. З наведених вище підстав позивач просить суд:

1) визнати недостовірною та такою, що порочить честь, гідність і ділову репутацію інформацію стосовно позивача, поширену відповідачами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 о 01:49 год. на сторінці представництва громадської організації «Всеукраїнська організація «Авто Євро Сила» - громадської організації «Авто Євро Сила Волинь», яка розташована в мережі Інтернет на сайті інтернет-ресурсу Facebook у відеосюжеті під назвою «21+ !!!!!! Зухвалі вбивства благородних тварин в Волинському заповіднику!!! Бракушніки коли вже нажеретеся??? Зробимо їх відомими? Репост!!!!» (https://www.facebook.com/133024/videos/95486), а саме:

«В цьому роліку хочемо висвітлити такіх горе браконьєрів місцевих... наслідки горе-браконьєрів. Це є такі у нас ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , які досіх пор продовжують возити в наші ліси, служать такими поводирями, запрошують бізнесменів, прокурорів... прошлого роліку літом ті самі рібята були замішані, та сама джаз-банда ОСОБА_10 і Ko. Висвітлюємо вас на всю країну, наберетесь позору і можливо для когось стане прикладом шо немає чого займатись такою дурньою. І в черговий раз ці недомисливці запросили на полювання, так зване сафарі я б сказав, свого приятеля з ОСОБА_11 . Вот його транспортний засіб, який стоїть доречі на арешт майданчику внаслідок цього всього (при цьому авторами сюжету показано належний позивачу транспортний засіб з номерними знаками та на білому фоні зображено інформацію щодо ОСОБА_4 як заступника голови Ківерцівської районної громадської організації «Клубмисливців і рибалок»).

За нашою інформацією мали стріляти в оленя. Десь приблизно два тижні тому слід цього автомобіля був в лісі і біля цього сліда було виявлено дві тушки оленя, дві шкури оленя плямистого і дві голови. Можемо припустити, ию це були ті самі люди, що вчинили цей злочин. Так як зафіксували цю саму машину було прийнято рішення дивитися і чекати до кінця, чекати стріла, чекати... їх окружили, чекали якоїсь реакції. Але побачивши одного з єгерів на квадроциклі хлопці вирішили втікати. Я не знаю на що ви розраховуєте, звертаюсь саме до браконьєрів, які планують і знають, що у наших лісах багато оленя, багато дичини. На шо ви розраховуєте їдучи сюди на незаконні полювання. Но позора тобі буде чоловіче одному і другому повір на всю країну. І передаю привіт всім хто приїхати пополювати як вони щітають себе мисливцями сумашедшими, понакупляти теплоприцелів, джипів, в кого є пару рублєй кожен щітає себе мисливцем...

Ці кретини мало того шо вбили оленицю от в ній два маленькі оленятки, два зародки прощупаються. Які ж ви черті а.

Це наслідки тиждень тому було браконьєрство той самий автомобіль був, ці самі сліди були, можна припустити що ті самі люди були. Єгеря найшли дві голови олснухі і дві шкури. На слідуючий день найшли ще одну просто її сюди зараз не брати і не можемо встановити чи вагітні були, з ембріонами чи без, но у вчорашньої олснухі були дві оленятка...було б.».

2) Зобов`язати ГО «Всеукраїнська організація «Авто Євро Сила» не пізніше десяти днів з дня набрання судовим рішенням законної сили видалити відеосюжет, оприлюднений 09.01.2020р. о 01:49 год. на сторінці представництва ГО «Всеукраїнська організація «Авто Євро Сила» - ГО «Авто Євро Сила Волинь», яка розташована в мережі Інтернет на сайті інтернет-ресурсу Facebook (доступ за посиланням https://www.facebook.com/133024/videos/95486).

3) Зобов`язати ГО «Всеукраїнська організація «Авто Євро Сила», ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , спростувати поширену недостовірну інформацію стосовно позивача шляхом публікації вступної та резолютивної частини тексту судового рішення у рубриці «Спростування недостовірної інформації» на сторінці представництва громадської організації «Всеукраїнська організація «Авто Євро Сила» - громадська організаціїя «Авто Євро Сила Волинь», яка розташована в мережі Інтернет на сайті інтернет-ресурсу Facebook, не пізніше десяти днів з дня набрання судовим рішенням законної сили.

4) Визнати недостовірною та такою, що порочить честь, гідність і ділову репутацію інформацію стосовно позивача, поширену ДП «Телерадіокомпанія «Аверс» ВАТ «Корпорація «Аверс» 15.01.2020р. о 12:00 год. в телевізійній програмі «На часі. Новини. Інформаційний випуск» (з 2:05 хв. по 7:22 хв.) (https://www.youtube.com/watch?v=-P8-46LmIfo&feature=share), а саме:

«Це Сокирччівське лісництво. Єгері, правоохоронці та активісти об`єдналися аби вистежити браконьєрів, які винищують тварин у заповідниках ОСОБА_12 . Під час цієї операції правопорушників знайти вдалося, які, крім незаконного полювання на диких тварин, займаються ще й вирубкою лісу. Однак, браконьєри все ж таки втекли. У лісі активісти вийшли на слід позашляховика, на якому пересувалися браконьєри у пошуках здобичі, адже легковик тут не проїде. Через декілька метрів вони знайшли застрелену самку плямистого оленя. Ймовірно стріляли одразу в голову, а експерти припускають тіло тварини пролежало в лісі добу... експерт провів розтин одразу на місці... зі слів акшивістів, українське сафарі на оленів влаштували хлопці з села Гайове Ківерцівського району, а саме ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які навколо себе згуртували ще декілька спільників. Нібито вони пропонували заможнім клієнтам мисливські послуги та допомагали у полюванні аби їх не затримали правоохоронці. На одному з таких виїздів браконьєрів помітили лісівники та кажуть що одним із клієнтів виявився заступник голови Ківерцівської районної громадської організації «Клуб мисливців і рибалок» Микола Гальчун. У реєстрі юридичних осіб бачимо, що на ім`я цього чоловіка реєстровано три фірми «Агроплантеко», «Реал Естейт Плюс» і «Іваничі-Агро», статутний капітал яких сягає декілька мільйонів гривень. Мисливська ліцензія на оленя коштує від 25 до 30 тисяч гривень, яку видають лише на одне полювання. Тож виникає запитання чому людина з такими статками винищує дику фауну браконьєрським способом, замість того щоб придбати ліцензію та полювати дотримуючись букви Закону. Як стало відомо правоохоронцям, згодом автомобіль Toyota Land Cruiser, сліди якого слідчі виявили на місці злочину, належить ОСОБА_15 і саме його працівники поліції виявили на подвір`ї ОСОБА_16 та Руслана Парацьких у селі Гайове Ківерцівського району. Тож після того як слідчі ідентифікували сліди транспортних засобів майно браконьєрів конфіскували. Згодом слідчі звернулись до Ківерцівського суду з проханням накласти арешт на вилучене майно, однак суд відмовив у задоволенні такого клопотання».

5) Зобов`язати ДП «Телерадіокомпанія «Аверс» ВАТ «Корпорація «Аверс» спростувати поширену недостовірну інформацію стосовно позивача шляхом публікації вступної та резолютивної частини тексту судового рішення у рубриці «Спростування недостовірної інформації» в телевізійній програмі «На часі. Новини. Інформаційний випуск», не пізніше десяти днів з дня набрання судовим рішенням законної сили.

6) Стягнути з відповідачів ГО «Всеукраїнська організація «Авто Євро Сила», ОСОБА_5 та ОСОБА_17 на користь позивача заподіяну моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн. з кожного.

7) Стягнути з відповідача ДП «Телерадіокомпанія «Аверс» ВАТ «Корпорація «Аверс» на користь позивача заподіяну моральну шкоду у розмірі 1,00 грн.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 у письмовому відзиві позов заперечив. Представник відповідача ОСОБА_5 адвокат Кушнірук А.В. у задоволенні позову просив відмовити.

Представник відповідача Дочірнього підприємства «Телерадіокомпанія «Аверс» Відкритого акціонерного товариства «Корпорація «Аверс» - адвокат Манькут Т.В. у задоволенні позову просив відмовити.

Відповідач ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, попередньо подав відзив, у якому просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідач Громадська організація «Всеукраїнська організація «Авто Євро Сила» у судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не подавав.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 09 січня 2020 року на публічно доступному веб-сайті в мережі Інтернет facebook.com була розміщена публікація із назвою «21+ !!!!!! Зухвалі вбивства благородних тварин в Волинському заповіднику!!! Бракушніки коли вже нажеретеся??? Зробимо їх відомими? Репост!!!!» з прикріпленим до нього відеосюжетом (https://www.facebook.com/133024/videos/95486).

Аналогічний за змістом сюжет був продемонстрований в ефірі ДП «Телерадіокомпанія «Аверс» ВАТ «Корпорація «Аверс» 15 січня 2020 року в ефірі програми «Новини на часі» (https://www.youtube.com/watch?v=-P8-46LmIfo&feature=share).

Вказані обставини сторонами не заперечуються.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

За змістом даних публікацій слідує, що в них відображені обставини вчинення кримінального правопорушення, що сталося 05 січня 2020 року, а саме незаконного вбивства самки оленя з вогнепальної зброї на території ТОВ «Майдан Мисливський», що розташоване в с. Гайове Ківерцівського району Волинської області, у 13 кварталі Сокиричівського лісництва ДП «Ківерцівськоге ЛГ» та відноситься до ПЗФ «Цуманська Пуща».

В даних публікаціях відображені пояснення відповідачів, які, в тому числі, висловлюють свої припущення про можливу причетність позивача до цього кримінального правопорушення та свої критичні судження стосовно особи позивача.

Як встановлено судом позивач ОСОБА_4 є фізичною особою-підприємцем, керівником ТзОВ «Агроплантеко», ТзОВ «Реал Естейт Плюс», а також заступником голови Ківерцівської районної громадської організації «Клуб Мисливців і рибалок».

У статті 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація.

Згідно ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Відповідно до ч. 1 п.15 постанови Пленуму ВСУ № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист честі, гідності і ділової репутації фізичної та юридичної особи», при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Суд вважає, що факт поширення відносно ОСОБА_4 інформації знайшов своє об`єктивне підтвердження в ході судового розгляду справи, оскільки таку інформацію було поширено до відома більше ніж однієї особи.

Відповідно до вимог ст. ст. 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими.

Фізична особа має право на недоторканість своєї ділової репутації

Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі і своєї ділової репутації.

Відповідно до роз`яснення п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" від 27 лютого 2009 року № 1 ( далі - постанова Пленуму ВСУ № 1), під гідністю розуміється визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, а з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків.

Гідність означає передусім об`єктивну цінність особистості, її соціальну значимість як відповідну, адекватну з людською сутністю, тобто ту якість, за якої людина чинить так, як належність її сутності та призначенню, як повинна чинити саме людина. Ця якість особи пов`язана передусім із оцінкою себе як моральної особистості, яка є значимою для оточення та суспільства, тобто є позитивним оціночно-емоційним ставленням до себе у формі свідомості і почуття власної гідності, який знаходить свій прояв у самооцінці своїх моральних якостей в їх системній єдності. Поняття гідності та честі є взаємопов`язаними, але між ним існує різниця, яка полягає в тому, що честь означає саме зовнішнє визнання, оцінку дій, діяльності особистості з боку інших, тобто честь пов`язана із суспільною оцінкою і визнанням моральних заслуг і достоїнств людини як члена суспільства.

Відповідно до ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Відповідно до ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та Протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції, кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві.

Як зазначено в рішеннях Європейського суду з прав людини (справи Лінгенса і Гійзельс, Гудвіна, Прагер і Обершлік) свобода вираження поглядів, гарантована п. 1 ст. 10, становить одну з основних підвалин демократичного суспільства й одну з принципових умов його розвитку та умов реалізації кожної особи. За умови додержання п. 2 свобода вираження стосується не лише тієї «інформації» чи тих «ідей», які отримані належним чином або розглядаються як необразливі чи незначні, а й тих, що викликають образу, обурення або неспокій. Такими є вимоги плюралізму, терпимості й широти поглядів, без яких «демократичне суспільство» неможливе.

ЄСПЛ вказує, що слід розрізняти факти та оціночні судження. Наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень не можна (рішення ЄСПЛ від 08 липня 1986 року у справі «Лінгенс проти Австрії»).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Отже, при вирішені питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суд повинен визначити характер такої інформації та з`ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

З огляду на викладене суд вважає, що інформація, яку оспорює позивач, є оціночним судженням, оскільки така не містить фактичних даних, істинність яких може бути перевірена (верифікована).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини свобода вираження поглядів є однією з важливих засад демократичного суспільства та однією з базових умов прогресу суспільства в цілому та самореалізації кожної окремої особи. Відповідно до пункту 2 статті 10 Конвенції вона стосується не тільки «інформації» чи «ідей», які сприймаються зі схваленням чи розглядаються як необразливі або нейтральні, але й тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти.

Як зазначено у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, Lingens v. Austria, № 9815/82, § 46, 08 липня 1986 року, свобода вираження поглядів, гарантована пунктом 1 статті 10, становить одну з основних підвалин демократичного суспільства й одну з принципових умов його розвитку та умов реалізації кожної особи. За умови додержання пункту 2 свобода вираження стосується не лише тієї «інформації» чи тих «ідей», які отримані належним чином або розглядаються як необразливі чи незначні, а й тих, що викликають образу, обурення або неспокій. Такими є вимоги плюралізму, терпимості й широти поглядів, без яких «демократичне суспільство» неможливе.

Повинно бути зроблене чітке розмежування між констатацією фактів та оціночними судженнями. У той час як наявність фактів може бути продемонстровано, достовірність оціночних суджень не піддається доведенню. Вимогу доводити достовірність оціночних суджень неможливо виконати, вона порушує свободу думки як таку.

Аналізуючи інформацію, яка на думку позивача, є недостовірною та підлягає спростуванню, суд вважає, що таким чином відповідачі виражали свої власні судження та погляди, оскільки кожен має право на свободу вираження поглядів у демократичному суспільстві.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини межі свободи вираження думок залежать від їх змісту та від того, чим займається особа, стосовно якої ці думки висловлені. У свою чергу, національна влада може втрутитися у процес реалізації норми статті 10 Конвенції, якщо, зокрема, це передбачено законом, направлено на захист репутації або інших прав осіб і є необхідним у демократичному суспільстві.

Відповідачем були поширені оціночні судження з урахуванням стилістики поширеної інформації, застосованих мовних оборотів та відсутністю посилань на конкретні факти, що узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною у пункті 46 рішення від 08 липня 1986 року у справі «Лінгенс проти Австрії» (Lingens v. Austria), де зазначено, що наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень не можна.

Вирішуючи даний спір, суд приймає до уваги відсутність достатнього балансу для необхідності втручання суду у процес реалізації особою права на свободу вираження поглядів. Так, особа, яка висловлює не факти, а власні погляди, критичні висловлювання, припущення не може бути зобов`язана доводити їх правдивість, оскільки це є порушенням свободи на власну точку зору, що визнається фундаментальною частиною права, захист якого передбачено статтею 10 Конвенції.

Висловлювання, зроблені відповідачами є суб`єктивним баченням ними (оцінкою) обставин, що мали місце у зв`язку з вчиненням кримінального правопорушення, що сталось 05.01.2020 року, а саме незаконного вбивства самки оленя з вогнепальної зброї на території ТОВ «Майдан Мисливський», що розташоване в с. Гайове Ківерцівського району Волинської області, у 13 кварталі Сокиричівського лісництва ДП «Ківерцівськоге ЛГ» та відноситься до ПЗФ «Цуманська Пуща».

Суб`єктивні думки і погляди на підставі закону, положень Конвенції, з врахуванням практики ЄСПЛ не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості, а отже, не можуть вважатися поширенням недостовірної інформації у розумінні статті 277 ЦК України і не підлягають спростуванню.

Згідно п. 21 вказаної Постанови ВСУ № 1 при вирішенні справ про захист ї гідності, честі чи ділової репутації публічних осіб суди повинні враховувати положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації (далі - Декларація), схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету Міністрів Ради Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканість приватного життя.

Зокрема, у названій Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі).

Поширена відповідачем інформація стосується позивача ОСОБА_4 , який є, публічною особою.

У статтях 3, 4, 6 Декларації зазначається, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами.

У зв`язку із цим межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкривають свої слова і вчинки для ретельної уваги всього суспільства, повинні це усвідомлювати і мають виявляти більшу терпимість.

Встановивши, що позивач є публічною особою, керівником ряду суб`єктів господарювання, заступником голови Ківерцівської районної громадської організації «Клуб Мисливців і рибалок» та відіграє певну роль у суспільному житті, то у зв`язку з цим підлягає ретельному громадському контролю і потенційно може зазнавати гострої та сильної громадської критики.

Разом з тим, суд зазначає, що позивач не надав суду висновків судової експертизи тексту в справах про захист честі, гідності й ділової репутації, яка встановлює чи містить текст негативну інформацію про особу, в якій формі (твердження, чи оцінного судження) подано інформацію, чи є підстави вважати, що судження виражено в брутальній, принизливій або непристойній формі.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання недостовірною та спростування інформації, захист честі, гідності та ділової репутації, оскільки чинним законодавством не передбачена можливість притягнення до відповідальності за висловлювання оціночних суджень. Вони, як і думки, переконання, судження, критична оцінка певних фактів і недоліків не можуть бути предметом судового захисту, оскільки будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів не можуть бути перевірені на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів).

У зв`язку з тим, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про захист честі, гідності та ділової репутації шляхом спростування поширеної недостовірної інформації, відсутні підстави і для задоволення позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди за поширення такої інформації.

Керуючись ст. ст. 10,11,81,263-265 ЦПК України, на підставі ст. ст.15, 16, 201, 277, 302 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , громадської організації «Всеукраїнська організація «Авто Євро Сила», Дочірнього підприємства «Телерадіокомпанія «Аверс» Відкритого акціонерного товариства «Корпорація «Аверс» про захист честі, гідності та ділової репутації шляхом спростування поширеної недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_4 , адреса: Волинська обл., Локачинський р-н, с. Козлів, РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачі: ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

ОСОБА_6 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

Громадська організація «Всеукраїнська організація «Авто Євро Сила», адреса: 03057, м. Київ, пр. Перемоги, 52/2, ;

Дочірнє підприємство «Телерадіокомпанія «Аверс» Відкритого акціонерного товариства «Корпорація «Аверс», адреса: м. Луцьк, вул. Електроапаратна, 3, .

Рішення у повному обсязі складено 08 грудня 2021 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області В.П. Пушкарчук