У х в а л а

08 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 295/6905/16

провадження № 61-904ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 11 лютого 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області, ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області Житомирської міської ради, про визнання рішення та державного акту про право власності на земельну ділянку недійсними,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з зазначеним вище позовом та з урахуванням уточнень цього позову просила визнати недійсним рішення виконавчого комітету Кам`янської сільради Житомирського району від 27 липня 1994 року № 47 у частині передачі земельної ділянки площею 0,12 га, що у АДРЕСА_1 у приватну власність ОСОБА_1 та визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю від 25 липня 1995 року серії ІІІ ЖТ № 003367, виданий на ім`я ОСОБА_1 .

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 11 лютого 2020 року, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року, позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано недійсним рішення виконавчого комітету Кам`янської сільради Житомирського району від 27 липня 1994 року № 47 у частині передачі земельної ділянки площею 0,12 га, що у АДРЕСА_1 у приватну власність ОСОБА_1 . Визнано недійсним державний акт на право приватної власності на землю від 25 липня 1995 року серії ІІІ ЖТ № 003367, виданий на ім`я ОСОБА_1

15 січня 2021 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, що надійшла 18 січня 2021 року, в якій заявник просить суд скасувати оскаржувані судові рішення й ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3

29 січня 2021 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження зазначених судових рішень, ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, що надійшла 01 лютого 2021 року, , в якій заявник просить суд скасувати оскаржувані судові рішення й ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 .

До касаційної скарги ОСОБА_2 додав клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження зазначених судових рішень, де вказує, що повний текст судового рішення суду апеляційної інстанції вручено 11 січня 2021 року надавши, цьому, відповідні докази.

Частинами першою та другою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження судових рішень ОСОБА_2 пропущено з поважних причин, вважаємо за можливе його поновити.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень ОСОБА_1 зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року у справі № 369/10789/14 та постановах Верховного Суду України від 11 листопада 2014 року у справі № 21-405а14, від 09 листопада 2016 року у справі № 916/654/15-г, також постанові Верховного Суду від 31 січня 2018 року у справі № 911/1563/17, що не відповідає вимогам пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень ОСОБА_2 зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 та постановах Верховного Суду України від 11 листопада 2014 року у справі № 21-405а14, від 09 листопада 2016 року у справі № 916/654/15-г, також постанові Верховного Суду від 31 січня 2018 року у справі № 911/1563/17, що не відповідає вимогам пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Також заявники вказують на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суди не дослідили зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подані з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційні скарги містять підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням вище наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Крім того, подана касаційна скарга ОСОБА_2 містить клопотання про зупинення дії оскаржуваних судових рішень до закінчення їх перегляду у касаційному порядку.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Вирішуючи питання про зупинення виконання/дії судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Клопотання про зупинення виконання/дії судового рішення має бути вмотивованим, містити підстави для зупинення виконання/дії судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судового рішення у разі, якщо воно буде скасовано.

Перевіривши доводи заявленого клопотання ОСОБА_2 про зупинення дії оскаржуваних судових рішень вбачається, що воно не підлягає задоволенню, оскільки заявником не наведено доводів, які дають підстави для висновку про необхідність такого зупинення та не надано цьому належних доказів.

Ураховуючи наведене, у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зупинення дії оскаржуваних судових рішень слід відмовити, оскільки оскарження судових рішень у касаційному порядку не є безумовною підставою для його зупинення судом касаційної інстанції.

Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Богунського районного суду м. Житомира від 11 лютого 2020 року та постанови Житомирського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року.

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області, ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області Житомирської міської ради, про визнання рішення та державного акту про право власності на земельну ділянку недійсними за касаційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 11 лютого 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року.

Витребувати з Богунського районного суду м. Житомира вищезазначену цивільну справу № 295/6905/16.

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зупинення дії рішення Богунського районного суду м. Житомира від 11 лютого 2020 року та постанови Житомирського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року відмовити.

Надіслати іншим учасникам справи копії касаційних скарг разом з доданими до них документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційні скарги, який за формою та змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у місячний строк.

До відзиву необхідно додати докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Судді: О. М. Осіян

О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара