Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2335/21

Номер провадження: 2/511/735/21

07 грудня 2021 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Гринчак С. І.,

секретаря судового засідання - Писаревської І.А.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Роздільнянської міської ради Одеської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності по праву спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Роздільнянської міської ради Одеської області в якій просила: встановити факт, що квартира АДРЕСА_1 , що належна ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі свідоцтва про право власності на квартиру серії НОМЕР_1 від 24.11.2008 року, розташована в будинку АДРЕСА_2 , - визнати за нею право власті в порядку спадкування за законом на вказану квартиру.

Свої вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помела її мати ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй квартиру АДРЕСА_2 . Вона є єдиним спадкоємцем першої черги за законом на спадщину після смерті ОСОБА_2 . Інших спадкоємців не має. У встановленому порядку вона звернулась до приватного нотаріуса Курако К.Л. з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої заведено спадкову справу №72/2020. Однак нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку з помилкою в свідоцтві на підставі якого квартира належала її померлій матері. Так в свідоцтві про право власності на квартиру серії НОМЕР_1 від 24.11.2008 року, зазначено, що квартира АДРЕСА_3 , тоді як відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виписки з рішення виконкому Роздільнянської міської ради від 06.11.2008 року, квартира АДРЕСА_3 . В зв`язку з даними розбіжностями їй рекомендовано звернутися до суду.

Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 10.11.2021 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

Позивач ОСОБА_1 та її представник- адвокат Теренчук Є.М., який діяв на підставі ордеру серії ОД № 415084, від 14.10.2021 року, в підготовче судове засідання не з`явились, надали суду заяву про слухання справи у їх відсутність та просили задовольнити позовні вимоги.( а.с.92)

Представник відповідача Роздільнянської міської ради Одеської області, в судове засідання не з`явився. Надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглядати у його відсутність. ( а.с.93)

Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Беручи до уваги, що відповідач визнає позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого засідання.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, на підставі наданих доказів по справі, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм спірні правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 20.10.2020 року Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на підставі актового запису №551. (а.с.17)

При житті ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на квартиру серії НОМЕР_1 від 24.11.2008 року, належала квартира АДРЕСА_3 .(а.с.12)

Наявність даної квартири підтверджується технічним паспортом від 27.10.2008 року, згідно якого вказана квартира загальною площею 48,50 кв.м, в тому числі житловою 25,40 кв.м., а також технічним паспортом від 25.10.2021 року. (а.с.18,22)

За життя ОСОБА_2 заповіту не склала, тому має місце спадкування за законом.

У встановленому порядку ОСОБА_1 звернулась до приватного Роздільнянського районного нотаріального округу Курако К.Л. із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті матері ОСОБА_2 , на підставі якої заведено спадкову справу №72/2020.

Листом нотаріуса Шиловій В.Е. було відмовлено в видачі свідоцтва про право власності за законом, так як відповідно до документу, що підтверджує право власності ОСОБА_2 на належну їй квартиру є свідоцтво про право власності на квартиру серії НОМЕР_1 від 24.11.2008 року. В свідоцтві зазначено, що квартира АДРЕСА_3 , тоді як відповідно до технічного паспорту на вказану квартиру, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виписки з рішення виконкому Роздільнянської міської ради Одеської області, домової книги щодо зареєстрованих осіб, адреса розташування квартири АДРЕСА_3 . Дані розбіжності стали підставою для відмови в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. (а.с.9)

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданим рай ЗАГС м. Роздільна Одеської області від 26.02.1974 року, на підставі актового запису №49, ОСОБА_3 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю якої є ОСОБА_2 , батьком- ОСОБА_4 (а.с.15).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , виданим 22.09.1989 року м. Одеса Палацом урочистих подій, на підставі актового запису №2121, ОСОБА_5 змінила прізвище після реєстрації шлюбу на ОСОБА_6 . (а.с.16)

Відповідно до інформації № 2-946/68-20 наданої начальником Роздільнянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) від 30.11.2021 року, батько позивача - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . ( актовий запис про смерть №98 від 07.09.1973 року). ( а.с. 73)

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №72/2020, заведеної 22.10.2020 року приватним нотаріусом Курако К.Л. Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області (а.с.50-71), встановлено, що єдиним спадкоємцем за законом на спадкове майно, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 є її донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Інших спадкоємців не має. ( а.с. 50-71)

Так з Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 01.12.2008 року №211077214, судом встановлено, що квартира АДРЕСА_3 , належить ОСОБА_2 . (а.с.13)

Відповідно до виписки з рішення виконкому Роздільнянської міської ради Одеської області прийнято рішення №183 від 06.11.2008 року про оформлення права власності на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_2 . (а.с.14)

Згідно технічних паспортів на квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 48,50 кв.м, в тому числі житловою 25,40 кв.м. (а.с.18,22)

З домовою книги для реєстрації громадян, судом встановлено що в квартирі АДРЕСА_3 , зареєстрована була ОСОБА_2 , яка також зазначена, як власник даної квартири. (а.с.20)

При зверненні до Роздільнянської міської ради Одеської області з заявою про виправлення описки в свідоцтві про право власності на квартиру серії НОМЕР_1 від 24.11.2008 року, ОСОБА_1 було відмовлено у внесені відповідних змін, так як ці зміни призведуть до недійсності свідоцтва та рекомендовано звернутися до суду. (а.с.11)

Згідно розпорядження Роздільнянсокої міської ради Одеської області № 20/МР-2016 від 19.02.2016 року відповідно до п. 20 ст. 42, п. 8 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», на виконання вимог Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», керуючись Законом України «Про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій», був перейменований АДРЕСА_2 ( а.с. 91).

Грошова оцінка даної квартири складає 187073,00 грн. (а.с.24)

Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Статтею 315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть буті встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до п.4.15 розділу 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, видача свідоцтва про права на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008року №7«Про судову практику у справах про спадкування» (пункт 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування.

Згідно із ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ст. 321 ЦК України, непорушність права власності право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Крім того, суд зважає і на те, що у відповідності до п.3.1 роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950р. та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, на які посилаються сторони, давши оцінку кожному аргументу, наведеному позивачем в позові, прийшов до висновку про задоволення позову виходячи з наступного.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Так судом достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка є рідною матір`ю позивачки. Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_3 .

Право власності за померлою на дану квартиру підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру серії НОМЕР_5 від 24.11.2008 року.

За життя ОСОБА_2 заповіту не склала, тому має місце спадкування за законом.

Єдиним спадкоємцем першої черги за законом на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 є її донька ОСОБА_3 .

Після смерті матері ОСОБА_1 в порядку ст.1269 ЦК України звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не зверталася, заведено спадкову справу №72/2020.

Судом також встановлено, що підставою у відмові в видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом стали розбіжності в зазначені місця розташування спадкового квартири.

Однак суд вважає, що позивачка вищенаведеними по справі доказами довела, що квартира АДРЕСА_2 , та належить ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , замість помилково зазначеного в свідоцтві про право власності серії НОМЕР_1 від 24.11.2008 року, що квартира АДРЕСА_3 .

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно позовні вимоги позивача належить задовольнити повністю та встановити факт, що квартира АДРЕСА_4 , що при житті належала ОСОБА_2 померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , розташована по АДРЕСА_2 , а також визнати за нею як спадкоємицею першої черги по закону право власності по праву спадкування за законом на вказану квартиру.

Судовий збір по справі повністю сплачено позивачем при зверненні до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. 4,18,19, 48,76- 81, 95, 200, 247, 258-259, 263, 265, 273,354,355ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права по праву спадкування за законом, задовольнити.

Встановити факт, що квартира АДРЕСА_1 , належна ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі свідоцтва про право власності на квартиру серії НОМЕР_1 від 24.11.2008 року, розташована в будинку АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_6 , право власності по праву спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 48,50 кв.м, в тому числі житлової 25,40 кв.м, яка належала на праві власності ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя С. І. Гринчак