Справа № 638/776/20
Провадження № 2/638/2345/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Семіряд І.В.,

за участю секретарів Башинської К.С., Подосокорської А.О.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника третьої особи

ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Харківської міської ради, третя особа ОСОБА_6 , ОСОБА_2 про поділ особового рахунку,-

ВСТАНОВИВ:

21.01.2020 позивачі звернулись до суду з зазначеним позов, в обґрунтування якого вказують, що вони зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 . Вказане помешкання було надано ОСОБА_7 рішенням виконкому. ОСОБА_7 є дідом ОСОБА_4 прадідом ОСОБА_5 позивачі проживають у квартирі більше 10 років. Весь цей час ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відкрито та добросовісно користуються квартирою, сплачують комунальні послуги, підтримують квартиру у належному стані. Позивачами вчинялись дії щодо приватизації квартири, проте інші мешканці квартири не виявляють бажання брати участь у приватизації. Позивачі звертались з позовом про визнання права власності за набувальною давністю, рішенням суду відмовлено у задоволені позову. ОСОБА_6 чинить перешкоди у доступі до квартири та перешкоджає нормально користуватись нею. У зв`язку з чим позивачі просять розподілити особові рахунки квартири АДРЕСА_2 на чотири окремих рахунки у відповідності до кількості зареєстрованих мешканців ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , розподіливши при цьому оплату за комунальні послуги між особовими рахунками на чотири рівні частини.

01.04.2020 представником відповідача ХМР подано відзив на позов, у якому зазначено, що ХМР проти задоволення позовних вимог. До Управління обліку та розподілу житлової площі відповідне звернення з приводу розподілу особового рахунку від мешканців квартири АДРЕСА_2 не надходило. Права ОСОБА_4 , ОСОБА_5 міською радою не порушені. Вирішити питання про поділ особового рахунку можливо у випадку визначення конкретної житлової площі, якою користується кожна із осіб та претендує на оформлення особового рахунку на своє ім`я та визначення площі приміщень, що перебувають у спільному користуванні.

Представник позивачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позов, просила задовольнити, з підстав, викладених у ньому.

Представник третьої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечував проти позову.

Представник відповідача ХМР у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не сповістив.

Третя особа ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив.

Суд, вислухавши представника позивачів , представника третьої особи ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що на підтвердження позовних вимог позивачами надано довідку про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 25.09.2018, з якої вбачається, що у квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 .

З наданої позивачем копії рішення виконавчого комітету Дзержинської районної ради народних депутатів від 05.10.1982 №284/5 вбачається, що ОСОБА_7 надано кімнату 18,4 кв.м. по АДРЕСА_3 .

Згідно з вимогами статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як зазначено в частині 6 статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За правилами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Аналіз наведених норм процесуального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

Позивачі звертаючись о суду з позовом зазначають, що спірна квартира була надана ОСОБА_7 , який є дідом та прадідом позивачем. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у зазначеній квартирі проживають більше 10 років, відкрито та добросовісно користуються житлом, сплачують комунальні послуги, підтримують квартиру у належному стані. Позивачі намагались приватизувати квартиру. Окрім того, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вказують, що на теперішній час розглядаються цивільні справи, предметом позову яких є квартира АДРЕСА_2 . Окрім того, позивачі посилаються на те, що ОСОБА_6 чинить перешкоди у користуванні квартирою.

Проте, жодного належного, достовірного та допустимого доказу на підтвердження вказаних тверджень позивачів суду не надано.

Окрім того, згідно із статтею 63 ЖК України, предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.

Відповідно до статті 104 ЖК України член сім`ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам ст. 63 цього Кодексу. У разі відмовлення членів сім`ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладені такої договору спір може бути вирішено в судовому порядку.

Правовідносини з обслуговування будинку, постачання електричної та теплової енергії, водопостачання і водовідведення тощо регулюються відповідними нормативно-правовими актами і здійснюються на договірних підставах.

Відповідно до ст. 179 ЖК України, користування будинками (квартирами) та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями та пунктом 10 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями , затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572 (далі Правила № 572) передбачений порядок поділу плати за житлово-комунальні послуги між співвласниками квартири в разі, якщо між ними відсутня згода щодо оплати.

Так, згідно вищезазначеного пункту Правил № 572, мешканці квартири, в якій проживає два і більше співвласники, наймачі (орендарі): мають рівні права на користування підсобними приміщеннями і обладнанням; можуть обирати відповідальну за виконання встановлених правил особу; встановлюють за узгодженням порядок використання підсобних приміщень, а також черговість їх прибирання; розподіляють за узгодженням загальні витрати на оплату житлово-комунальних та інших послуг. У разі коли між мешканцями квартири відсутня згода щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата розподіляється: за електроенергію при загальному лічильнику - пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря); за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень - за чисельністю членів сім`ї, що проживають у квартирі, та осіб, які проживають у квартирі більше ніж місяць; за послуги з централізованого опалення, утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалювальної та загальної площі приміщення, яким користується співвласник, наймач (орендар).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачами не надано доказів того, що частки сторін у спірній квартирі в натурі виділені, що окремі прилади обліку споживання газу, електричної енергії та водопостачання не встановлені.

Цивільним законодавством України не встановлено прямої норми, яка б регулювала правовідносини з приводу поділу особового рахунку з оплати житлово-комунальних послуг, отже вирішити питання про поділ особових рахунків, як це передбачено ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, можливо лише у випадку визначення конкретної житлової площі, якою користується кожна з осіб, яка претендує на оформлення особового рахунку на своє ім`я.

Окрім того, позивачі заявивши вимоги про поділ особових рахунків для оплати житлово-комунальних послуг, клопотань про залучення до участі у справі житлово-експлуатаційних організацій чи об`єднання співвласників багатоквартирного будинку та/або організацій, що надають житлово-комунальні послуги та, відповідно, відкривають та ведуть особові рахунки для оплати житлово-комунальних послуг не заявляли.

Також суд зазначає, що позивачі не позбавлені можливості звернутися до підприємств, які надають комунальні послуги, для укладення відповідних договорів на погоджених сторонами умовах і тільки в разі виникнення спору можуть звернутися до суду з позовом до відповідачів, які надають такі послуги, та лише у разі їх відмови, звернутися з відповідним позовом про вирішення спору та про захист порушених прав.

Приймаючи до уваги викладене суд приходить до висновку про відмову у задоволені позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивачів.

Керуючись ст. ст. 7, 11,12, 13,19,47,48,51,51, 81, 133, 141, 158,175,263,264, 265 ЦПК, ст. ст. 63,104,179 ЖК України, Правилами користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Харківської міської ради, третя особа ОСОБА_6 , ОСОБА_2 про поділ особового рахунку - відмовити.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ - І.В. СЕМІРЯД