Справа № 152/1316/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
07 грудня 2021 року м. Шаргород
Cправа №152/1316/21
Провадження №2/152/428/21
Шаргородський районний
суд Вінницької області
головуючого судді Славінської Н.Л.,
секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,
представника позивача адвоката Коваленко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БК ЄВРОДОР» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов`язків (у порядку регресу),
І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача
1.Виклад позиції позивача.
Позовні вимоги мотивовані тим, що з 07 квітня 2021 року на підставі наказу №48-К від 06.04.2021 року ОСОБА_1 прийнято на роботу в ТОВ «БК ЄВРОДОР» на посаду водія автотранспортних засобів з виконанням додаткової роботи за посадою експедитора транспортного, на підставі заяви від 06.04.2021 року.
Саме у зв`язку з тим, що класифікатор професій ДК 003:2010 не містить окремої позиції «водій-експедитор», ОСОБА_1 було прийнято на посаду «водій автотранспортних засобів», але з виконанням додаткової роботи.
Відповідач був ознайомлений з наказом про прийняття на роботу під підпис, заперечень не мав.
Під час прийняття на роботу 07.04.2021 року з відповідачем, як з працівником, що здійснює функції транспортного експедитора, було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 07 квітня 2021 року.
Відповідно до пункту 1.1 Договору, працівник бере на себе повну індивідуальну матеріальну відповідальність за забезпечення збереження матеріальних цінностей, переданих йому для застосування у процесі виконання покладених на нього обов`язків.
Згідно з п.2.1. Договору, працівник несе повну індивідуальну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну внаслідок порушення покладених на нього трудових обов`язків.
Відповідно до п.3.1. Договору, працівник бере на себе повну матеріальну відповідальність за збереження довірених йому організацією матеріальних цінностей і у зв`язку з викладеним зобов`язується: дбайливо ставитися до переданих йому для зберігання або для інших цілей матеріальних цінностей організації і вживати заходів до запобігання збитку; своєчасно повідомляти адміністрацію організації про всі обставини, що загрожують забезпеченню збереження довірених йому матеріальних цінностей; вести облік, складати і подавати у встановленому порядку адміністрації товарно-грошові та інші звіти про рух і залишки довірених йому матеріальних цінностей; брати участь в інвентаризації довірених йому матеріальних цінностей.
Згідно з п.5.4. Договору, покриття збитку (шкоди) працівником провадиться незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності за дію (бездіяльність) працівника.
Відповідно до п.6.1. Договору, дія Договору поширюється на весь час роботи з довіреними працівнику матеріальними цінностями.
Для виконання посадових обов`язків за відповідачем було закріплено транспортний засіб марка ЗИЛ, модель 130 80, тип СПЕЦІАЛЬНИЙ ВАНТАЖНИЙ СПЕЦІАЛЬНИЙ ЗМІННИЙ КУЗОВ, номер шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , 1984 року випуску, з реєстраційним номером НОМЕР_2 , згідно з наказом №145-т від 07.04.2021 року.
Відповідач також був ознайомлений під підпис з означеним наказом, а також власноручно підписав Договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 07.04.2021 року.
Окрім того, 16.04.2021 року відповідач був ознайомлений під підпис з посадовою інструкцією водія автотранспортних засобів, затвердженою виконавчим директором ТОВ «БК ЄВРОДОР» Картамишевим Ю.В. від 03.03.2021 року; погодився не вживати перед, чи в процесі виконання роботи алкоголь, психотропні, снодійні, інші перепрати, які впливають на реакцію та працездатність організму, знижують швидкість реакції.
Вказаний вище транспортний засіб належить ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «УКРАЇНСЬКИЙ ДІМ» (Орендодавець), що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , дата реєстрації 12.01.2019 року.
Згідно з умовами договору оренди техніки №10-О від 02.01.2020 року, автомобіль ЗИЛ з реєстраційним номером НОМЕР_2 перебуває в оренді у ТОВ «БК ЄВРОДОР» (Орендар).
Вказане підтверджується актом приймання-передачі від 01.04.2021 року, який є невід`ємною частиною Договору оренди, а також актами приймання-передачі послуг №70 від 30.04.2021 року та №107 від 31.05.2021 року, а також податковими накладними №60 від 30.04.2021 року, №25 від 31.05.2021 року (зокрема, на дату ДТП).
Згідно з умовами Договору оренди, техніка передається орендарю без екіпажу (п.1.1. Договору), і вважається переданою в оренду з дати підписання сторонами акту приймання-передачі (п.2.1 Договору).
Умовами додаткової угоди №7 від 03 вересня 2020 року строк дії Договору було продовжено до 31.12.2022 року, тобто в день ДТП 18 травня 2021 року транспортний засіб перебував у користуванні ТОВ «БК ЄВРОДОР».
Транспортний засіб було передано ТОВ «БК ЄВРОДОР» у справному технічному стані та у повній комплектації, що підтверджується актом приймання-передачі від 01.04.2021 року.
Цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів була застрахована відповідно до вимог законодавства, що підтверджується полісом №203255370 від 22.03.2021 року, строк дії до 23.03.2022 року.
Під час виконання трудових обов`язків 18 травня 2021 року о 18 год. 05 хв. відповідач порушив вимоги п.13.1 ПДР України, а саме, керуючи автомобілем «ЗИЛ 130 80» з номерним знаком НОМЕР_2 в м. Харкові по просп. Дзюби, 2, виїжджаючи зі стоянки, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого допустив наїзд на припаркований автомобіль «Toyota Highlander» з номерним знаком НОМЕР_4 , чим завдано матеріальних збитків, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.
Згідно із ст.124 КУпАП, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Вказані обставини були встановлені постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.06.2021 року у справі №639/3489/21.
Відповідно до п.13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
За змістом п.2.9-а ПДР, водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Так, частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Окрім того, Жовтневим районним судом м. Харкова було досліджено висновок КНП ХОР «ОНД» №960 від 18.05.2021 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з яким відповідач ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Таким чином, постановою від 10.06.2021 року у справі №639/3489/21 відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення.
Вказана вимога обумовлена тим, що 18 травня 2021 року у м. Харкові, по просп. Дзюби, 2 сталося ДТП за участю водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом ЗИЛ 130 80 з реєстраційним номером НОМЕР_2 . Водій ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, виїжджаючи зі стоянки, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого допустив наїзд на припаркований автомобіль Toyota Highlander з реєстраційним номером НОМЕР_4 , чим завдано матеріальних збитків.
Водія ОСОБА_3 визнано винним, що підтверджується поставною Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.06.2021 року у справі №639/3489/21.
ТОВ «БК ЄВРОДОР» на виконання претензії також здійснило оплату збитків на рахунок ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «УКРАЇНСЬКИЙ ДІМ», що підтверджується платіжним дорученням №2857 від 07.10.2021 року та листом №1388 від 08.10.2021 року.
Пунктом 4 ч.1 ст.134 КЗпП України визначено, що відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоди завдано працівником, який був у нетверезому стані.
Факт ДТП встановлено поставною Жовтневого районного суду м. Харкова, а також встановлено і вину відповідача у дорожньо-транспортній пригоді та перебування його у стані алкогольного сп`яніння, що призвело до претензії зі сторони страхової компанія до власника транспортного засобу та, відповідно, до користувача за Договором оренди.
Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова визначені докази факту дорожньо-транспортної пригоди 18 травня 2021 року за участі відповідача, докази того, що автомобіль було пошкоджено саме внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, докази того, що ушкодження автомобіля, виникли внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, докази винних протиправних дій водія транспортного засобу ОСОБА_1 , які призвели до спричинення шкоди транспортному засобу, а також докази наявності причинно-наслідкового зв`язку між дією відповідача та наявною шкодою.
Відповідач ОСОБА_1 був звільнений 24.05.2021 року на підставі наказу №100-К від 24.05.2021 року у зв`язку з появою на роботі у нетверезому стані, згідно з п.7 ст.40 КЗпП України, що підтверджується актом №4 про факт знаходження працівника в стані алкогольного сп`яніння від 24.05.2021 року, а також пояснювальною запискою, в якій відповідач визнав порушення трудової дисципліни.
При обґрунтуванні позовних вимог позивач покликається на вимоги ст.ст.1172, 1991 ЦК України, ст.ст.130, 131, 134, 135-1 КЗпП України.
2.Виклад позиції відповідача.
Відповідач ОСОБА_1 не скористався своїм правом подати відзив на позов та не подав до суду відзиву із викладенням своїх заперечень щодо позовних вимог ТОВ «БК ЄВРОДОР», не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 02.11.2021 року (а.с.112-113), яку отримав 06.11.2021 року (а.с.115).
У судові засідання для розгляду справи відповідач ОСОБА_1 повторно не прибув, про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином (а.с.115), заяв про розгляд справи у його відсутності чи про відкладення судового розгляду з поважних причин не подавав.
ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача
1. 26.11.2021 року представником ТОВ «БК ЄВРОДОР» адвокатом Коваленко О.М. подано до суду заяву, в якій остання просить друге судове засідання, призначене на 07.12.2021 року провести у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та ухвалення заочного рішення (а.с.120).
2. 30.11.2021 року представник позивача адвокат Коваленко О.М. надіслала до суду в підсистемі «Електронний суд» заяву з використанням електронного підпису про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (а.с.122, 125), у якій просить визначити її участь у судовому засіданні 07.12.2021 року в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів через дальність сполучення.
3. Відповідач ОСОБА_1 заяв і клопотань, пов`язаних із розглядом справи, до суду не подавав.
ІІІ. Процесуальні дії у справі
1. Ухвалою суду від 02.11.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БК ЄВРОДОР» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов`язків (у порядку регресу), відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, перше судове засідання призначено на 26.11.2021 року, визначено дату другого судового засідання 07.12.2021 року (а.с.112-113).
2. 26.11.2021 року розгляд справи відкладено у зв`язку з першою неявкою відповідача, на раніше визначену дату на 07.12.2021 року (а.с.118).
3. 30.11.2021 року ухвалою судді в порядку підготовки до судового засідання, призначеного на 07.12.2021 року, задоволено клопотання представника позивача адвоката Коваленко О.М. про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (а.с.129-130).
4. 07.12.2021 року судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БК ЄВРОДОР» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов`язків (у порядку регресу) і про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с.138).
За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у судовому засіданні за відсутності відповідача та ухвалення судового рішення немає.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази
Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами склалися цивільні правовідносини, що виникають із відшкодування матеріальної шкоди і регулюються Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ЦК України, КЗпП України.
Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами.
Вирішуючи спір, суд встановив, що, згідно із наказом від 06.04.2021 року №48-К «Про прийняття на роботу», відповідача ОСОБА_1 прийнято на роботу до ТОВ «БК ЄВРОДОР» з 07.04.2021 року на посаду водія автотранспортних засобів з виконанням додаткової роботи за посадою експедитора транспортного на підставі заяви від 06.04.2021 року з яким відповідач ознайомлений, що стверджується підписом останнього (а.с.27, 28).
07.04.2021 року з відповідачем, як з працівником, що здійснює функції транспортного експедитора, було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність (а.с.29).
Відповідно до пункту 1.1 Договору, працівник бере на себе повну індивідуальну матеріальну відповідальність за забезпечення збереження матеріальних цінностей, переданих йому для застосування у процесі виконання покладених на нього обов`язків.
Пунктом 2.1. Договору встановлено, що працівник несе повну індивідуальну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну внаслідок порушення покладених на нього трудових обов`язків.
Відповідно до п.3.1. Договору, працівник, який займає посаду водія автотранспортних засобів, безпосередньо пов`язану зі збереженням, обробкою, застосуванням у процесі виробництва переданих йому цінностей бере на себе повну матеріальну відповідальність за збереження довірених йому організацією матеріальних цінностей і у зв`язку із викладеним зобов`язується: а) дбайливо ставитися до переданих йому для зберігання або для інших цілей матеріальних цінностей організації і вживати заходів до запобігання збитку; б) своєчасно повідомляти Адміністрацію організації про всі обставини, що загрожують забезпеченню збереження довірених йому матеріальних цінностей; в) вести облік, складати і подавати у встановленому порядку Адміністрації товарно-грошові та інші звіти про рух і залишки довірених йому матеріальних цінностей; г) брати участь в інвентаризації довірених йому матеріальних цінностей.
Пунктом 5.1 Договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність передбачено, що підставою для притягнення працівника до матеріальної відповідальності є матеріальна шкода, заподіяна його діями чи бездіяльністю, що призвело до розкрадання, нестачі, умисного знищення або зіпсуття матеріальних цінностей, а також їх знищенням або зіпсуттям через недбалість, що підтверджується інвентаризаційними документами.
Згідно з п.5.4. Договору, покриття збитку (шкоди) працівником провадиться незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності за дію (бездіяльність) працівника.
Пунктом 6.1. Договору встановлено, що дія Договору поширюється на весь час роботи з довіреними працівнику матеріальними цінностями.
Договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 07.04.2021 року відповідач власноручно підписав (а.с.29 на звороті).
Заперечень щодо вказаних вище та проаналізованих обставин відповідач не висловив, оскільки відзиву на позов до суду не подав, не дивлячись на пропозицію суду, висловлену в ухвалі про відкриття провадження у справі від 02.11.2021 року.
Відповідно до наказу №145-т від 07.04.2021 року «Про закріплення транспортного засобу», з яким відповідач ознайомився, про що свідчить його підпис, за ОСОБА_1 було закріплено транспортний засіб марки ЗИЛ, моделі 130 80, типу СПЕЦІАЛЬНИЙ ВАНТАЖНИЙ СПЕЦІАЛЬНИЙ ЗМІННИЙ КУЗОВ, з номером шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , 1984 року випуску, з реєстраційним номером НОМЕР_2 ; покладено на ОСОБА_1 відповідальність за збереження, належну експлуатацію, справний технічний стан та дотримання вимог законодавства у сфері безпеки дорожнього руху, а також вимог нормативних актів щодо використання транспортного засобу, економічного використання паливно-мастильних матеріалів; передбачено, що ТЗ використовується тільки для виконання трудових обов`язків в робочий час (а.с.30).
Також, судом встановлено, що 16.04.2021 року відповідач ОСОБА_1 ознайомився з Посадовою інструкцією водія автотранспортних засобів від 03.03.2021 року (а.с.31-34), пунктом 2.10. якої передбачено, що водій автотранспортних засобів зобов`язаний не вживати перед чи в процесі алкоголь, психотропні, снодійні, антидепресивні й інші засоби, що знижують увагу, реакцію і працездатність організму людини.
Як встановлено судом, 18.05.2021 року о 18 годині 05 хвилин відповідач ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.2.9 «а» та 13.1 ПДР України, а саме: керуючи транспортним засобом «ЗИЛ 130 80» з номерним знаком НОМЕР_2 в м. Харкові по просп. Дзюби, 2, будучи в стані алкогольного сп`яніння, виїжджаючи зі стоянки, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого допустив наїзд на припаркований автомобіль «Toyota Highlander» з номерним знаком НОМЕР_4 , в результаті чого автомобілі механічно пошкоджені.
Вказана обставина підтверджується постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.06.2021 року, яка набрала законної сили 23.06.2021 року (а.с.85-86).
Так, постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.06.2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сімнадцять тисяч гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (а.с.85-86).
Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Крім того, відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 , за яким закріплено з правом керування транспортний засіб «ЗИЛ 130 80» з номерним знаком НОМЕР_2 і покладено відповідальність за збереження автомобіля та належну експлуатацію, згідно із наказом №145-т від 07.04.2021 року, будучи особою, яка несе повну індивідуальну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну внаслідок порушення покладених на нього трудових обов`язків, згідно із договором про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 07.04.2021 року, в порушення п.2.10. Посадової інструкції від 03.03.2021 року, вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, і, внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, зокрема, під час керування ввіреним йому автомобілем, будучи в стані алкогольного сп`яніння, вчинено 18.05.2021 року о 18 годині 05 хвилин ДТП в м. Харкові по просп. Дзюби, 2, в результаті якої пошкоджено автомобіль «Toyota Highlander» з номерним знаком НОМЕР_4 .
Як встановлено судом, транспортний засіб «ЗИЛ 130 80» з номерним знаком НОМЕР_2 належить ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «УКРАЇНСЬКИЙ ДІМ», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 12.01.2019 року (а.с.35).
На підставі Договору оренди техніки №10-О від 02.01.2020 року, що укладений між ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «УКРАЇНСЬКИЙ ДІМ» та ТОВ «БК «ЄВРОДОР», транспортний засіб марки ЗИЛ, моделі 130 80, типу СПЕЦІАЛЬНИЙ ВАНТАЖНИЙ СПЕЦІАЛЬНИЙ ЗМІННИЙ КУЗОВ, номер шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , 1984 року випуску, з реєстраційним номером НОМЕР_2 , перебуває в оренді у ТОВ «БК ЄВРОДОР», що підтверджується Договором оренди (а.с.36-38), Додатком №1 до вказаного Договору, у якому в п.38 вказаний транспортний засіб, що був закріплений у подальшому за відповідачем (а.с.38 на звороті - 39), актом приймання-передачі від 01.04.2020 року до Договору оренди техніки, у якому в п.5 вказаний даний транспортний засіб (а.с.49), актом приймання-передачі від 03.12.2020 року до Договору оренди техніки, у якому в п.6 вказаний даний транспортний засіб (а.с.62, на звороті), актом приймання-передачі від 01.04.2021 року, у якому у порядковому номері 6 вказаний означений транспортний засіб (а.с.71, на звороті), а також актами надання послуг №70 від 30.04.2021 року та №107 від 31.05.2021 року, зокрема, послуг оренди вказаного транспортного засобу (п.31 та п.32, відповідно) (а.с.76, 77) та податковими накладними №60 від 30.04.2021 року та №25 від 31.05.2021 року (а.с.78-79, 81-82).
Так, п.1.1. Договору оренди техніки від 02.01.2020 року встановлено, що ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «УКРАЇНСЬКИЙ ДІМ» (далі орендодавець) передає, а ТОВ «БК «ЄВРОДОР» (далі орендар) приймає в тимчасове (строкове) оплатне користування техніку, що визначається згідно з додатками до договору.
Пунктом 1.2. Договору оренди передбачено, що техніка передається орендарю без екіпажу.
Технічний стан техніки, що передається в оренду, є задовільним та придатним для використання (п.1.3. Договору оренди).
Приймання-передача техніки в оренду оформляється актом приймання-передачі, який підписується та скріплюється підписами сторін (п.3.1. Договору).
Передача техніки в оренду не надає орендарю права власності на неї. Власником орендованого майна залишається орендодавець, а орендар користується ним на умовах і в порядку, визначених даним Договором (п.3.3. Договору оренди).
Строк оренди визначається від дати прийняття техніки і діє відповідно до умов Договору (п.4.1. Договору оренди).
Строк дії Договору оренди визначено у п.12.1., згідно із яким цей договір підписується сторонами і діє до 31.12.2021 року.
Таким чином судом встановлено, що на момент ДТП, що мала місце 18.05.2021 року о 18 годині 05 хвилин в м. Харкові по просп. Дзюби, 2, під час якої відповідач ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗИЛ 130 80» з номерним знаком НОМЕР_2 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, вказаний автомобіль знаходився у оренді ТОВ «БК «ЄВРОДОР».
Згідно з абзацами 1, 4 п.6.3. Договору оренди, орендар зобов`язується використовувати техніку виключно у відповідності з її цільовим призначенням, забезпечити додержання правил безпечної експлуатації техніки, правил безпеки дорожнього руху; самостійно відповідати за шкоду, спричинену третім особам внаслідок винних дій орендаря, а також за шкоду, спричинену джерелом підвищеної небезпеки.
Пунктом 7.2. Договору оренди встановлено, що об`єкт оренди може бути добровільно застрахований від будь-яких ризиків випадкового знищення або пошкодження як орендарем, так і орендодавцем, при цьому, вигодонабувачем в такому випадку є орендодавець.
Відповідно до полісу №203255370 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 22.03.2021 року, транспортний засіб марки ЗИЛ, моделі 130 80, типу СПЕЦІАЛЬНИЙ ВАНТАЖНИЙ СПЕЦІАЛЬНИЙ ЗМІННИЙ КУЗОВ, з номером шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , 1984 року випуску, застрахований власником орендодавцем ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «УКРАЇНСЬКИЙ ДІМ» в ПрАТ «СК» УНІКА»; строк дії договору до 23.03.2022 року (а.с.84).
За загальними правилами, встановленими ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини
До того ж, ч.1 ст.22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
При цьому, відповідно до роз`яснень, що містяться в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року за №6 (з наступними змінами та доповненнями) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок, та є вина зазначеної особи.
Таким чином, закон, у вказаних правовідносинах, ставить можливість покладання відповідальності за заподіяну шкоду в залежність від наявності вини заподіювача.
При цьому, відповідно до роз`яснень, що містяться в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року за №6 (з наступними змінами та доповненнями) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина, або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок, та є вина зазначеної особи.
Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях (зобов`язаннях із відшкодування шкоди) передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду зазначена презумпція не спростована, то вона є підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що згідно із ст.1166 ЦК України, діє презумпція вини завдавача шкоди, тому не позивач доводить вину, а відповідач доводить відсутність своєї вини, виходячи із принципів змагальності та диспозитивності цивільного процесу.
Суд вважає. що для покладення відповідальності на заподіювача майнової шкоди, необхідна сукупність таких обов`язкових умов: наявність шкоди; протиправність дій заподіювача шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою; вина в заподіянні шкоди. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.
Враховуючи це, підставою виникнення зобов`язання із відшкодування шкоди є факт її завдання.
Вказані, встановлені в судовому засіданні факти, не спростовані відповідачем ОСОБА_1 належними та допустимими доказами, оскільки відзиву на позов відповідач на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 02.11.2021 року, не надав.
Так, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України).
Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст.78 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України).
З огляду на те, що ОСОБА_1 на момент вчинення ним ДТП та заподіяння шкоди перебував у трудових відносинах з позивачем, ніс повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну внаслідок порушення покладених на нього трудових обов`язків, що шкода потерпілому від ДТП ОСОБА_2 завдана з вини відповідача внаслідок неправомірних дій, зокрема, в результаті вчинення адміністративного правопорушення та порушення трудових обов`язків, встановлених Посадовою інструкцією, що позивач компенсував виплачене власником транспортного засобу страхове відшкодування, то у ТОВ «БК ЄВРОДОР» виникло право зворотної вимоги до відповідача, а відтак, права позивача порушені відповідачем, тому підлягають судовому захисту шляхом задоволення позову.
24.05.2021 року позивачем було звільнено відповідача ОСОБА_1 з роботи у зв`язку із появою на роботі в нетверезому стані на підставі наказу «Про звільнення» від 24.05.2021 року за №100 (а.с.103, 104, 105).
V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування
Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, що виникають із відшкодування матеріальної шкоди і регулюються Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ЦК України, КЗпП України.
Згідно із ст.55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Під способами захисту цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.
За змістом ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права та інтересу, зокрема, з позовом про відшкодування збитків та майнової шкоди.
Згідно із ч.ч.1, 2 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Частиною 1 ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є, в тому числі, втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п.1 ч.2 ст.22 ЦК України).
Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. (ч.3 ст.22 ЦК України).
Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків (ч.1 ст.1172 ЦК України).
Згідно із вимогами ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до ст.131 КЗпП України, працівники зобов`язані бережливо ставитися до майна підприємства, установи, організації і вживати заходів до запобігання шкоді.
Працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір (ст.139 КЗпП України).
Згідно із ч.1 ст.130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків.
При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством (ч.2 ст.130 КЗпП України).
Працівник, який заподіяв шкоду, може добровільно покрити її повністю або частково. За згодою власника або уповноваженого ним органу працівник може передати для покриття заподіяної шкоди рівноцінне майно або поправити пошкоджене (ч.5 ст.130 КЗпП України).
За шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві (ст.132 КЗпП України).
Пунктами 1, 4, 6 ст.134 КЗпП України встановлено, що відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей (п.1); шкоди завдано працівником, який був у нетверезому стані (п.4); відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків (п.6).
Пунктом 1 ст.135-1 КЗпП України встановлено, що письмовий договір про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівником, який досяг вісімнадцятирічного віку та займає посаду або виконує роботу, безпосередньо пов`язану із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або використанням у процесі виробництва переданих йому цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Частинами 1, 3 ст.136 КЗпП України встановлено, що покриття шкоди працівниками в розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку, провадиться за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, керівниками підприємств, установ, організацій та їх заступниками за розпорядженням вищестоящого в порядку підлеглості органу шляхом відрахування із заробітної плати працівника. У решті випадків покриття шкоди провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду.
Суд при визначенні розміру шкоди, що підлягає покриттю, крім прямої дійсної шкоди, враховує ступінь вини працівника і ту конкретну обстановку, за якої шкоду було заподіяно. Коли шкода стала наслідком не лише винної поведінки працівника, але й відсутності умов, що забезпечують збереження матеріальних цінностей, розмір покриття повинен бути відповідно зменшений (ч.1 ст.137 КЗпП України).
Для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 цього Кодексу (ст.138 КЗпП України).
VІ. Висновки суду
Також, у суду склалася достатня переконаність у тому, що позов підлягає задоволенню з наведених у ньому підстав, які підтверджуються належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, проаналізованими судом.
З огляду на вимоги ст.1191 ЦК України, відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, у ТОВ «БК ЄВРОДОР», виникло право зворотної вимоги до ОСОБА_1 .
Таким чином, позов ТОВ «БК ЄВРОДОР» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов`язків (у порядку регресу), підлягає задоволенню у повному обсязі.
VІІ. Розподіл судових витрат
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 2270 грн. (а.с.1).
Таким чином, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то, відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «БК ЄВРОДОР» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270 грн.
Керуючись ст.ст.4, 5, 7, 10, 11, 12, 13, 76-81, 83, 89, 133, 134, 141, 178, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274-279, 280-283 ЦПК України, на підставі ст.ст.11, 12, 15, 16, 22, 1166, 1172, 1191 ЦК України, ст.ст.130, 131, 132, 134, 135-1, 136, 137, 138, 139 КЗпП України суд,
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БК ЄВРОДОР» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов`язків (у порядку регресу), задовольнити.
Розподіл судових витрат
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БК ЄВРОДОР» 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень в рахунок сплаченого при зверненні в суд судового збору.
Строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження
Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ст.284 ЦПК України).

Заява про перегляд заочного рішення повинна бути подана у письмовій формі (ч.1 ст.285 ЦПК України).

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином (п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України).

Повне найменування (для юридичних осіб) та ім`я (для фізичних осіб) сторін:

- позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «БК ЄВРОДОР», місцезнаходження: 52005, Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Слобожанське, вул. Виробнича, буд.15, оф.10, ідентифікаційний код юридичної особи 362556287;

- відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Володіївці Могилів-Подільського району Вінницької області, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_5 , виданий органом 0540, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Повне заочне рішення складено 09.12.2021 року.

Суддя: