Справа № 750/1275/21
Провадження № 2-з/750/36/21
У Х В А Л А

10 лютого 2021 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:

судді секретар Супруна О.П., Дяченко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

09 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Чернігівської міської ради, в якому просить:

- визнати розпорядження органу приватизації - Виконавчого комітету Деснянської районної у м. Чернігові ради № 91080 від 29.06.2000, - недійсним;

- визнати приватизацію трикімнатної квартир, загальною площею 71,3 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , яка була здійснена ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , - недійсною;

- визнати недійсним і скасувати свідоцтво про право спільної часткової власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на житло (на трикімнатну квартиру, загальною площею 71,3 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 ) б/н видане 03.07.2000, видавник: Виконавчий комітет Деснянської районної у м. Чернігові ради;

- скасувати рішення (та відповідний запис) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) за індексним номером 13391019 від 28.05.2014, що було прийняте державним реєстратором реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції Чернігівської області щодо реєстрації за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спільної часткової власності на трикімнатну квартиру, загальною площею 71,3 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01);

- визнати недійсним договір дарування 1/4 квартири АДРЕСА_2 , що був укладений між ОСОБА_5 (дарувальник) та ОСОБА_4 (обдарована) та який був посвідчений 08.07.2014 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Бондарем Миколою Костянтиновичем;

- визнати недійсним договір №5063 купівлі-продажу трикімнатної квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 71,3 кв.м, що був укладений між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (продавці) та ОСОБА_6 (покупець) та посвідчений 30.12.2020 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Костюк Юлією Володимирівною, та застосувати наслідки недійсності цього договору;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину трикімнатної квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 71,3 кв.м та вселити його в дану квартиру.

Разом з позовом ОСОБА_1 просить забезпечити позов шляхом встановлення заборони ОСОБА_6 вчиняти будь-які дії щодо спірної квартири, зокрема продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати та укладати інші угоди щодо даної квартири, внаслідок яких може здійснюватися перехід права власності чи права володіння даною квартирою.

Вважає, що існує реальна загроза того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також поновлення порушених (оспорюваних) прав або інтересів позивача у випадку прийняття рішення на його користь, що призведе до негативних наслідків.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Як убачається з інформаційної довідки № 239709096 від 04.01.2021 Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, спірна квартира АДРЕСА_3 належить ОСОБА_6 .

Згідно з частиною другою статті 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з першою статті 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) виключено; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2016 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд вважає, що існує загроза відчуження спірної квартири, і невжиття заходів забезпечення позову може утруднити в майбутньому виконання можливого рішення про задоволення позовних вимог, а тому забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно є цілком доречним, обґрунтованим, достатнім та співмірним видом забезпечення позову. Запропоновані ж позивачем заходи суд вважає надмірними та такими, що не відповідають суті спору.

При цьому, суд не знаходить передбачених положеннями статті 154 ЦПК України правових підстав для зустрічного забезпечення.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 149 - 153, 157, 258-261, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_3 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_6 .

У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Копії ухвали направити сторонам до відома та Деснянському відділу ДВС у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) для виконання.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею та може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення, що не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Стягувач: ОСОБА_1 , останнє місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Боржник: ОСОБА_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий.

Суддя