Справа № 444/3208/21
Провадження № 2/444/1143/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Оприск З. Л.

секретар судового засідання Усманова З.З.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аско-Донбас Північний» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи.

01.11.2021 року справу за даною позовною заявою прийнято до розгляду та відкрито у ній провадження.

Позивач в позовній заяві мотивував свої вимоги тим, що 20 березня 2021 року, приблизно о 20:10 год., в районі 129 км+100м автодороги «Ковель-Жовква», що проходить через с. Сілець Червоноградського району сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки "MITSUBISHI OUTLANDER 2.0 SPОRT", реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, які призвели до смерті. Вказав, що за фактом ДТП Головним управлінням Національної поліції у Львівській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000240 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, постановою старшого слідчого з ОВС СУ Головного управління Національної поліції у Львівській області підполковника поліції Сас М.В., кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000240 від 21 березня 2021 року, закрито у зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушення. Зазначив, що станом на дату ДТП цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки "MITSUBISHI OUTLANDER 2.0 SPORT", реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована у відповідача, відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/35930 (чинного на дату ДТП). Вказав, що в результаті вищевказаного ДТП та наслідків від нього батькові загиблого ОСОБА_2 , матері загиблого ОСОБА_3 , дружині загиблого ОСОБА_6 та її неповнолітнім дітям: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , було завдано шкоди, у зв`язку з чим виникло право на її відшкодування за рахунок відповідача. Зазначив, що 11.08.2021 року відповідачем було прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування в повному обсязі, своє рішення страховик обґрунтував тим, що підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування є відсутність вини водія забезпеченого транспортного засобу. Просив стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аско-Донбас Північний» (ідентифікаційний код юридичної особи 13494943) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 13 000,00 грн. (тринадцять тисяч гривень) страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю сина; стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аско-Донбас Північний» (ідентифікаційний код юридичної особи 13494943) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) 13 000,00 грн. (тринадцять тисяч гривень) страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю сина; стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аско-Донбас Північний» (ідентифікаційний код юридичної особи 13494943) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ), 30000,00 грн. (тридцять тисяч гривень нуль копійок) судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають сплаті позивачами.

Представник відповідача подав відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні вимог повністю. Вказав, що згідно ст. 2 Закону №1961 відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Таким чином норми цього закону є спеціальним та мають застосовуватись переважно актами цивільного законодавства, зокрема, і статтею 1187 Цивільного кодексу України. Вказав, що кримінальне провадження 0000240 від 21.03.2021р. закрито у зв`язку з тим, що в діях водія ОСОБА_4 не встановлено порушень вимог правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, які б перебували безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, а отже і ознак складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Цією ж постановою з посиланням на Висновок автотехнічної експертизи № СЕ-19/114-21/6473-ІТ визначено, що причиною настання даної ДТП став факт виходу пішохода на смугу руху автомобіля MITSUBISHI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на такій відстані, на якій його водій ОСОБА_4 вже був позбавлений технічної можливості уникнути наїзду шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху. Зазначив, що жодних доказів того, що ДТП 20.03.2021 року сталася з вини водія ОСОБА_4 , позивачами суду не надано, а недоведеність вини водія забезпеченого автомобіля MITSUBISHI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , як обов`язкового елементу для повного складу цивільного правопорушення, унеможливлює визнання ДТП страховим випадком та виплату страхового відшкодування.

Представник позивачів в судовому засіданні з підстав, викладених у позовній заяві, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідачів у судове засідання не прибув, хоча повідомлявся про час та місце його проведення, про причини неявки суд не повідомив, однак у відзиві просив проводити розгляд справи за відсутності представника відповідача.

У судовому засіданні було досліджено усі наявні в матеріалах справи письмові докази.

З копії свідоцтва про народження НОМЕР_4 вбачається, що батьками ОСОБА_8 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_9 14.03.2014 року уклали шлюб.

З копії свідоцтва про народження НОМЕР_5 вбачається, що батьком ОСОБА_8 , 2016 року народження, є ОСОБА_6 .

З копії свідоцтва про народження НОМЕР_6 вбачається, що батьком ОСОБА_7 , 2014 року народження, є ОСОБА_6 .

З копії довідки № 1005 від 22.04.2021 року, виданої Великомостівською міською радою, вбачається, що ОСОБА_6 до дня смерті проживав разом із матір`ю ОСОБА_3 та батьком ОСОБА_2 .

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 вбачається, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З копії лікарського свідоцтва про смерть №35 від 23.03.2021 року вбачається, що причиною смерті ОСОБА_5 вказано: пішохід травмований при зіткненні з автомобілем.

З копії повідомлення про подію, що має ознаки страхового випадку (ДТП) від 23.06.2021 року вбачається, що ОСОБА_4 повідомив відповідача про настання ДТП 20.03.2021 року.

З копії постанови про закриття кримінального провадження від 27.04.2021 року вбачається, що 20 березня 2021 року приблизно о 20:10 год. в районі 129 км +100 м автодороги «Ковель-Жовква», що проходить через с. Сілець Червоноградського району сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки "MITSUBISHI OUTLANDER 2.0 SPОRT", реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого ОСОБА_5 , отримав тілесні ушкодження, які призвели до смерті. Кримінальне провадження 0000240 від 21.03.2021р. закрито у зв`язку з тим, що в діях водія ОСОБА_4 не встановлено порушень вимог правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, які б перебували безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, а отже і ознак складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Цією ж постановою з посиланням на Висновок автотехнічної експертизи № СЕ-19/114-21/6473-ІТ визначено, що причиною настання даної ДТП став факт виходу пішохода на смугу руху автомобіля MITSUBISHI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на такій відстані, на якій його водій ОСОБА_4 вже був позбавлений технічної можливості уникнути наїзду шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху.

З довідки про чинність полісу вбачається, що станом на дату ДТП цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки "MITSUBISHI OUTLANDER 2.0 SPORT", реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована у відповідача відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР35930.

З копії листа відповідача до представника позивачів від 11.08.2021 року вбачається, що страховик не має законних підстав для задоволення його заяви на відшкодування шкоди, пов`язаної з загибеллю пішохода у ДТП, оскільки за відсутності вини водія забезпеченого автомобіля MITSUBISHI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , як обов`язкового елементу для повного складу цивільного правопорушення, ДТП не може бути визнано страховим випадком, що унеможливлює виплату страхового відшкодування.

З копії листа Національного банку України від 29.09.2021 року № 14-0004/91155 вбачається, що НБУ вбачає ознаки порушення страховиком ПрАТ «СК «АСКО-Донбас Північний» вимог законодавства у сфері фінансових послуг, а саме абз. 1-3 п. 36.2 ст. 36 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо невиконання страховиком обов`язку протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка мас право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування, в подальшому виявлене порушення буде враховано Національним банком під час здійснення нагляду за Страховиком, рішення Страховика про відмову у виплаті страхового відшкодування є невмотивованим.

28.04.2021 між позивачем ОСОБА_2 та Адвокатським об`єднанням «Автопоміч Україна» укладено Договір №192/4107431 про надання професійної правничої допомоги, предметом якого сторони визначили, що Адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання за відповідну плату надавати Клієнту правничу допомогу, в обсязі та на умовах, передбачених договором, по стягненню грошової компенсації за шкоду спричинену Клієнту внаслідок дорожньо-транспортної, яка мала місце 20.03.2021 року, в результаті якої загинув ОСОБА_5 , що підтверджується копією витягу з даного договору.

28.04.2021 між позивачем ОСОБА_3 та Адвокатським об`єднанням «Автопоміч Україна» укладено Договір №191/4107431 про надання професійної правничої допомоги, предметом якого сторони визначили, що Адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання за відповідну плату надавати Клієнту правничу допомогу, в обсязі та на умовах, передбачених договором, по стягненню грошової компенсації за шкоду спричинену Клієнту внаслідок дорожньо-транспортної, яка мала місце 20.03.2021 року, в результаті якої загинув ОСОБА_5 , що підтверджується копією витягу з даного договору.

Судом в судовому засіданні також оглянуто та досліджено копії скарг про порушення відповідачем законодавства про страхову діяльність.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 20 березня 2021 року приблизно о 20:10 год. в районі 129 км +100 м автодороги «Ковель-Жовква», що проходить через с. Сілець Червоноградського району сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки "MITSUBISHI OUTLANDER 2.0 SPОRT", реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого ОСОБА_5 , отримав тілесні ушкодження, які призвели до смерті. Кримінальне провадження 0000240 від 21.03.2021р. закрито у зв`язку з тим, що в діях водія ОСОБА_4 не встановлено порушень вимог правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, які б перебували безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, а отже і ознак складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.Постановою про закриття кримінального провадження з посиланням на Висновок автотехнічної експертизи № СЕ-19/114-21/6473-ІТ визначено, що причиною настання даної ДТП став факт виходу пішохода на смугу руху автомобіля MITSUBISHI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на такій відстані, на якій його водій ОСОБА_4 вже був позбавлений технічної можливості уникнути наїзду шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , причиною смерті вказано: «пішохід травмований при зіткненні з автомобілем», що підтверджується копіями свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 та лікарського свідоцтва про смерть №35 від 23.03.2021 року.

Судом встановлено, що станом на дату ДТП цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки "MITSUBISHI OUTLANDER 2.0 SPORT", реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована у відповідача відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР35930, що підтверджується довідкою про чинність даного полісу.

До цих правовідносин підлягають застосуванню правові норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України), Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 року № 1961-IV.

Відповідно до ч.2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Згідно ч.1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно ч.22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч. 27.3 ст. 27 цього Закону Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Відповідно до ч. 36.1 ст. 36 цього Закону Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Судом встановлено, що позивачі, внаслідок описаної ДТП, зазнали моральної шкоди, заподіяної смертю сина, що була завдана у результаті експлуатації джерела підвищеної небезпеки - транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією якого була застрахована у відповідача відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Позивачі оцінюють таку шкоду в розмірі 13000,00 грн. для кожного.

Представник відповідача у своєму відзиві, мотивуючи необхідність відмови в задоволенні позовних вимог посилався на те, що ДТП сталася у зв`язку із непереборною силою.

Однак, з огляду на презумпцію вини завданої шкоди, передбаченої частиною другою статті 1166 ЦК України, відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України).

Порядок та умови відшкодування шкоди безпосередньо встановлено ЦК України, відповідно до якого умовами відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є протиправність поведінки заподіювача шкоди, наявність цієї шкоди у потерпілого і причинного зв`язку між ними.

Головною особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду, як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки.

Разом із цим відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого.

Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається також на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювача шкоди.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03 листопада 2021 року по справі № 308/10965/19.

У постанові від 28 жовтня 2020 року по справі № 445/370/19 Верховний Суд зазначив наступне.

Особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду як невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки, так і ті, що завдали шкоди внаслідок необережності.

Разом із цим відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 263 ЦК України непереборною силою визнається надзвичайна або невідворотна за таких умов подія.

Непереборна сила - це подія, об`єктивно невідворотна за певних умов не тільки для цього заподіювача шкоди, а й для інших осіб при досягненому рівні розвитку науки і техніки; надзвичайна подія, яка не може бути передбачена заподіювачем шкоди; завжди зовнішня подія по відношенню до діяльності заподіювача шкоди.

Під умислом потерпілого слід розуміти усвідомлене бажання особи заподіяти шкоду. При цьому особа повинна розуміти значення своїх дій та мати змогу керувати ними.

Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція винуватості заподіювача шкоди.

Враховуючи, що в даному випадку ні володільцем джерела підвищеної небезпеки, ні відповідачем не було доведено факту заподіяння шкоди внаслідок непереборної сили, при вирішенні спору не можуть бути застосовані положення ч. 5 ст. 1187 ЦК України.

Враховуючи викладене вище, позовні вимоги потрібно задовольнити повністю.

Відповідно до ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи повне задоволення позовних вимог, те, що позивачі по даній справі отримали послуги з професійної правової допомоги, з відповідача в користь позивачів відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України потрібно стягнути 30000,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають сплаті позивачами, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому, враховуючи те, що сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з відповідача необхідно стягнути 908 грн. 00 коп. судового збору.

Інших фактичних даних, які мають значення для справи, немає.

Керуючись статтями 1168, 1187, 1194 ЦК України, статтями 22, 27, 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", статтями 23, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аско-Донбас Північний» (ідентифікаційний код юридичної особи 13494943) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 13 000,00 грн. (тринадцять тисяч гривень) страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю сина.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аско-Донбас Північний» (ідентифікаційний код юридичної особи 13494943) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) 13 000,00 грн. (тринадцять тисяч гривень) страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю сина.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аско-Донбас Північний» (ідентифікаційний код юридичної особи 13494943) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ), 30000,00 грн. (тридцять тисяч гривень нуль копійок) судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають сплаті позивачами.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аско-Донбас Північний» (ідентифікаційний код юридичної особи 13494943) судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп., який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного тексту судового рішення 09 грудня 2021 року.

Головуючий Оприск З. Л.