У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.12.2021 Справа №607/12641/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, в складі головуючого судді В.М. Братасюка, секретаря судового засідання Паславської О.І., розглянувши заяву про відвід головуючого судді у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського вищого професійного училища № 4 імені Михайла Паращука про визнання протиправними наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу ,-

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області (головуючий суддя Дзюбич В.Л.) перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського вищого професійного училища № 4 імені Михайла Паращука про визнання протиправними наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

06 грудня 2021 року ОСОБА_1 подано до суду заяву про відвід головуючого судді по справі.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.12.2021 року передано вирішення питання про відвід головуючого судді по справі іншим суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України. Провадження у даній справі зупинено до вирішення питання про відвід .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподіл судової справи між суддями від 07 грудня 2021 року вирішення питання про відвід передано судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області В.М. Братасюку, котрому передано матеріали канцелярією суду 08.12.2021 року.

На підстав вимог ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

У заяві про відвід позивач посилається на ту обставину, що судом, під головуванням судді Дзюбича В.Л. відмовлено у задоволенні клопотання про визнання доказів неналежними та недопустимими; окрім цього головуючим суддею, на переконання позивача, було порушено процесуальний закон щодо порядку виклику та допиту свідків.

Посилаючись на вищенаведене, як існування обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, просить заяву задовольнити.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу та підлягає відводу (самовідводу) якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини, наявність безсторонності відповідно до вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

Розглянувши заяву та матеріали справи, суд вважає, що підстав для відводу головуючого судді, згідно доводів заявника, немає, з огляду на наступне.

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії» вказано, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Змістом заявлених ОСОБА_1 підстав до відводу головуючого судді вбачається, що позивач не погоджується з процесуальними рішеннями судді щодо оцінки доказів й щодо порядку виклику і допиту свідків.

Частиною 4 ст. 36 ЦПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу

Якзазначено вище саме особиста безсторонність суду (у цьому випадку головуючого судді) презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Жодних належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження викладених в заяві про відвід головуючого судді обставин, що можуть свідчити про його особисту заінтересованість чи упереджену поведінку щодо будь якої із сторін, заявником суду не надано.

З огляду на наведене, керуючись ст. ст. 36, 40 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви про відвід головуючого судді Дзюбича В.Л. у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського вищого професійного училища № 4 імені Михайла Паращука про визнання протиправними наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк