КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/8382/2021
справа №753/5313/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Чепур Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 24 лютого 2021 року, ухваленого під головуванням судді Каліушка Ф.А.

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,-

встановив:

В березні 2020 року ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 148913,79 грн та 2250 грн судового збору.

Вимоги обґрунтовує тим, що 27 жовтня 2017 року між ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0107-00885, згідно із яким застраховано автомобіль Peugeot 2008, номерний знак НОМЕР_1 .

24 лютого 2018 року відбулась ДТП за участю вказаного автомобіля та автомобіля Skoda, номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 .

Постановою суду ОСОБА_3 визнаний винуватим у порушенні правил дорожнього руху, що призвели до ДТП.

ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" здійснило на користь власника автомобіля Peugeotстрахову виплату в сумі 248403,79 грн.

Страховиком ОСОБА_1 ПрАТ "Страхова компанія "Брокбізнес" здійснено виплату страхового відшкодування в сумі 99490 грн.

Посилаючись на викладені обставини, ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" просить стягнути непокриту страховою виплатою ПрАТ "Страхова компанія "Брокбізнес" суму із заподіювача шкоди.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 24 лютого 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати, позовні вимоги задовольнити.

Посилається на те, що ОСОБА_2 24 лютого 2018 року по телефону повідомила про ДТП, зазначений день був вихідним, тому заяву вона подала пізніше. Страховик вчинив усі необхідні дії для визначення суми ремонту.

Зазначає, що суду випадково було надано акт огляду від 09 лютого 2018 року. Такий стосується попереднього ДТП і у автомобіля незначні пошкодження у вигляді потертостей бамперу, спойлеру та колісного диску.

Акт огляду по ДТП від 24 лютого 2018 року складено 02 березня 2018 року.

Вказує, що автомобіль Peugeotзнаходиться на сервісному та гарантійному обслуговуванні ПрАТ "Київське автотранспортне підприємство "Укрпродконтракт", яке є офіційним дилером Peugeot в Україні, що пояснює звернення саме до цього СТО.

Висновки суду про відмову у задоволенні позову з тих підстав, що рахунок на ремонт автомобіля виписаний раніше, ніж подана заява на виплату страхового відшкодування, уважає таким, що не ґрунтується на обставинах справи.

Представником ОСОБА_1 - ОСОБА_4 подано відзив на апеляційну скаргу.

Посилається на те, що ДТП мало місце 24 лютого 2018 року та рахунок-фактуру виписано 24 лютого 2018 року, натомість направлення страховика на СТО вчинено 26 лютого 2018 року. Також зазначає, що є незрозумілим звідки ОСОБА_2 було відомо, що саме СТО ПрАТ "Київське автотранспортне підприємство "Укрпродконтракт" має надавати послуги у зв`язку із пошкодженням автомобіля.

Посилається на акт огляду від 09 лютого 2018 року, тоді як ДТП сталася 24 лютого 2018 року. При цьому відповідно до вказаного акта огляду перелік пошкоджень є іншим, а також можливі приховані дефекти і позивачем не надано доказів огляду автомобіля на СТО та доказів про розмір фактичних збитків. Також вказує, що акт огляду від 02 березня 2018 року включає пошкодження, що виявлені згідно акта від 09 лютого 2018 року, за спричинення яких відповідач не несе відповідальності.

Зазначає, що при зверненні до суду позивачем не надано автотоварознавчого дослідження, на яке є посилання у позовній заяві.

В судовому засіданні представник позивача Шмаров О.В. апеляційну скаргу підтримав.

В судовому засіданні відповідач та його представник ОСОБА_4 заперечували проти доводів апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Установлено, що 27 жовтня 2017 року між ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0107-00885, згідно із яким застраховано автомобіль Peugeot 2008, номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_3 .

24 лютого 2018 року (субота) відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Peugeot 2008, номерний знак НОМЕР_1 , та автомобіля Skoda, номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 .

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 11 квітня 2018 року у справі №753/3934/18 ОСОБА_1 визнано винуватим у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило дорожньо-транспортну пригоду.

Відповідно до даних довідки Управління патрульної поліції у місті Києві №197191 про дорожньо-транспортну пригоду від 29 березня 2018 року автомобіль Peugeot отримав пошкодження задньої центральної частини.

26 лютого 2018 року (понеділок) ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" отримано від ОСОБА_2 заяву про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, що стосується обставин ДТП від 24 лютого 2018 року.

26 лютого 2018 року ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" складено направлення №ДККА-60098/2 про направлення автомобіля Peugeotна СТО ПрАТ "Київське автотранспортне підприємство "Укрпродконтракт" для складання калькуляції вартості відновлювального ремонту. Згідно даних схеми-ілюстрації та опису пошкоджень автомобіль Peugeot зазнав численних пошкоджень передньої та лівої частини.

Разом із позовною заявою подано акт огляду пошкодженого транспортного засобу від 09 лютого 2018 року щодо автомобіля Peugeot, на якому зафіксовано пошкодження лакофарбового покриття переднього бамперу, потертості спойлера переднього бампера, пошкодження та потертості лакофарбового покриття лівого заднього диску колеса.

24 лютого 2018 року ПрАТ "Київське автотранспортне підприємство "Укрпродконтракт" складено рахунок-фактуру №АА00086820, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля Peugeotстановить 207003,16 грн (248403,79 грн з ПДВ). Згідно із описом робіт та найменування деталей, пошкодження стосуються передньої та лівої частини автомобіля.

17 квітня 2018 року ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" складено страховий акт №ДККА-60098 та на підставі рахунку-фактури №АА00086820 визначено розмір страхового відшкодування в сумі 248403,79 грн.

Згідно із платіжним дорученням №7720 від 18 квітня 2018 року ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" на користь ПрАТ "Київське автотранспортне підприємство "Укрпродконтракт" перераховано 248403,79 грн страхового відшкодування згідно із страховим актом від 17 квітня 2018 року.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Skoda на момент ДТП була застрахована в ПрАТ "Страхова компанія "Брокбізнес" згідно із Полісом №АМ2304795.

ПрАТ "Страхова компанія "Брокбізнес" листом від 11 вересня 2018 року №ЦВ68792/У на адресу ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" повідомлено, що виплата страхового відшкодування буде здійснена в строки, передбачені законодавством в розмірі 99490 грн.

Також установлено, що згідно із інформацією Департаменту патрульної поліції у листі від 01 грудня 2020 року №668аз/41/27/02-2020, автомобіль Peugeotтакож був учасником ДТП 09 лютого 2018 року.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вказав, що рахунок-фактура датований раніше, ніж страховика повідомлено про ДТП та страховиком направлено автомобіль на огляд. Суд також вказав, що акт огляду автомобіля Peugeot складно 09 лютого 2018 року, а також за даними Департаменту патрульної поліції від 01 грудня 2020 року ДТП мало місце 09 лютого 2018 року. У зв`язку із цим суд уважав, що в перелік пошкоджень по ДТП від 24 лютого 2018 року включено пошкодження, що отримані в ДТП від 09 лютого 2018 року, відповідно позивачем не доведено розміру реальних збитків.

Відповідно до частин шістнадцятої, сімнадцятої статті 9 Закону України "Про страхування" страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування.

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (частина перша статті 25 Закону України "Про страхування").

Відповідно до статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічне положення міститься у статті 27 Закону України "Про страхування".

У таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). При суброгації нового зобов`язання з відшкодування збитків не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого в деліктному зобов`язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. Таким чином, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок з відшкодування шкоди не виконала.

Згідно статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

При застосуванні наведених норм права підлягає врахуванню правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (пункти 68-70): стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону №1961-IV, з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України "Про страхування", з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IV порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Отже відносини між сторонами у цій справі регулюються правилами статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування". Позивач як страховик потерпілої особи виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди в деліктному зобов`язанні в межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди в порядку суброгації.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Статтею 1187 ЦК України унормовано, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Частиною 2 цієї статті визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідальність є наслідком вини та означає законне зобов`язання фізичної або юридичної особи відшкодувати завдані збитки іншій фізичній або юридичній особі згідно із певними правовими принципами та правилами. Це зобов`язання може бути передбачене в угоді (договірне зобов`язання) або в правовій нормі (недоговірне зобов`язання).

Статтею 1192 ЦК України унормовано, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Тобто, за загальним правилом, з урахуванням статті 1192 ЦК України, розмір шкоди встановлюється на підставі проведених досліджень, що дозволяють визначити розмір реальних збитків. Такі дослідження надають фактичний або прогнозований висновок (залежить, зокрема, від часу та місця виконання робіт, вартості деталей).

Матеріалами справи підтверджено, що позовні вимоги заявлено, виходячи з прогнозованих витрат, що мають бути здійснені для відновлення транспортного засобу.

Встановлення фактів справи є основною функцією суду, необхідною для підтвердження певної юридичної обставини.

Факт може бути установлений за сукупністю обставин, які вказують на його існування.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивачем не доведено фактичного розміру матеріальних збитків, що спричинені внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю відповідача, оскільки установлено про участь автомобіля в двох ДТП.

Окрім того, апеляційний суд погоджується з доводами відповідача, висловленими у відзиві на апеляційну скаргу, в тій частині, що при зверненні до суду позивачем не надано автотоварознавчого дослідження, на яке є посилання у позовній заяві, що свідчить про недоведеність розміру матеріального збитку.

При цьому, скаржник фактично не спростовуючи той факт, що в перелік пошкоджень по ДТП від 24 лютого 2018 року включено пошкодження, що отримані в ДТП від 09 лютого 2018 року, належними та допустимими доказами не підтвердив розмір матеріального збитку внаслідок ДТП за участю відповідача.

Доводи скаржника про те, що позивач 02 березня 2018 року склав Акт огляду пошкодженого транспортного засобу Peugeot, відхиляються апеляційним судом, оскільки такий акт не було надано при розгляді справи в суді першої інстанції. Натомість позивачем суду першої інстанції надано Акт огляду транспортного засобу від 09 лютого 2018 року, в якому визначено перелік пошкоджень внаслідок попереднього ДТП.

Акт огляду транспортного засобу від 02 березня 2018 року, а також схему ДТП від 24 лютого 2018 року долучено скаржником до апеляційної скарги.

Разом з тим, частиною 1 статті 367 ЦПК України унормовано, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 3 статті 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Тлумачення пункту 6 частини 2 статті 356, частин 1-3 статті 367 ЦПК України свідчить, що апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність та допустимість доказів), які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею.

Апеляційний суд враховує, що наведені вище положення передбачають наявність таких критеріїв для вирішення питання про прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів, як "винятковість випадку" та "причини, що об`єктивно не залежать від особи", при цьому, тягар доведення покладений на учасника справи, який звертається з відповідним клопотанням (заявою).

Прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів без урахування наведених вище критеріїв у вирішенні питання цього питання матиме наслідком порушення приписів статті 367 ЦПК України, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність.

Разом з тим, позивачем не наведено жодних причин неможливості неподання цих доказів до суду першої інстанції, відтак апеляційний суд, з огляду на положення статей 356,357 ЦПК України не приймає ці докази.

У постанові Верховного Суду від 08 листопада 2021 року у справі №761/38133/19 вказано, зокрема, на таке: Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволення позовних вимог, обґрунтованих доводів на спростування висновків суду апеляційна скарга не містить.

Порушень норм процесуального права, які давали б підстави для скасування рішення суду, колегією суддів не установлено.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" залишити без задоволення, а рішення Дарницького районного суду міста Києва від 24 лютого 2021 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 08 грудня 2021 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді А.М. Андрієнко

В.В. Соколова