Справа № 567/1103/20
10 лютого 2021 року м. Острог
Острозький районний суд Рівненської області у складі:
головуючий суддя Венгерчук А.О.
секретар Войтко А.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача адвоката Щавінського Костянтина Станіславовича про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №567/1103/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ТОВ "М.В.Л. ГРУП" про визнання недійсним договорів купівлі-продажу,
в Острозький районний суд Рівненської області з заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №567/1103/20 звернувся представник позивача адвокат Щавінський К.С.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлявся у встановленому законом порядку.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, подали заяву, в яких просить відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлявся у встановленому законом порядку.
Суд, дослідивши заяву та матеріали справи, прийшов до висновку про необхідність постановлення додаткового рішення з наступних підстав.
Згідно ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначаються відомості про розподіл судових витрат.
У відповідності зі ст. 133 цього Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до п.3 ч.1, ч.2, ч.3 ст.270 ЦК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.
Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.
Пунктами 4, 6 ч. 1 ст. 1 Закону України від 05.07.2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору; інші види правової допомоги - це види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Статтею 19 Закону № 5076-VI передбачено, зокрема, такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
У ст. 30 Закону № 5076-VI визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Для вирішення питання про відшкодування витрат на правничу допомогу від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Згідно п. 2 ч. 3 ст. 259 ЦПК України, суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.
Так, між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Щавінським К.С. укладено договір про надання правничої допомоги від 15.09.2020.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Представником позивача для підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано: ордер серія АВ №1006830 на надання правової допомоги адвокатом Щавінським К.С., акт надання правничої допомоги від 25.01.2021.
Відповідно до розрахунку суми гонорару за договором про надання професійної правничої допомоги від 15.09.2020 професійна правова правнича допомога, що надана позивачу, включала:
- надання усних консультації 600 грн. за консультацію;
- підготовка адвокатського запиту - 600 грн. за запит;
- підготовка звернень, процесуальних документів 600 грн. за 1 год. роботи;
- разова участь адвоката у судовому засіданні 1500 грн.
Відповідно до акту про надання правової допомоги від 25.01.2021 професійна правова правнича допомога, що надана позивачу, включала:
- первинна усна консультація адвоката 600 грн.;
- підготовка адвокатського запиту до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Рівненській області 600 грн.;
- підготовка позовної заяви, заяви про забезпечення позову, заяви про залучення третьої особи, клопотання про витребування доказів в Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Рівненській області, клопотання про витребування доказів в Острозького ДРАЦС, заява про виклик свідка, клопотання про розгляд справи у відсутність позивача, підготовка відповіді на відзив відповідачів, клопотання про проведення відеоконференції (10 год. * 600 грн.) 6000 грн.;
- участь адвоката у судових засіданнях, які відбувалися 24.11.2020, 23.12.2020, 25.01.2021 4500 грн. (3 судових засідання * 1500 грн.)
Слід вказати, що предметом даної справи є вирішення спору щодо визнання договорів купівлі-продажу недійсними, що за визначенням Цивільного процесуального кодексу України є справою незначної складності, проте з метою уточнення заявлених представником позивача значної кількості клопотань та з метою наданням сторонам часу для вирішення спору в досудовому порядку, по даній справі було призначено підготовче судове засідання.
Рішенням Конституційного Суду від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У той же час, розмір витрат, понесених позивачем згідно акта про надання правової допомоги, склав 11700 грн., що на думку суду є не співмірним зі складністю даної справи.

Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 25.01.2021 позов ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі.

Разом із тим, питання про розподіл витрат на надання правничої допомоги в цьому рішенні суду не вирішено.

Дослідивши умови договору про надання правової допомоги і акт про виконану роботу, суд критично сприймає наданий розрахунок визначення вартості та обсягу отриманих стороною юридичних послуг в частині повторного зазначення адвокатом Щавінським К.С. у акті від 25.01.2021 підготовки адвокатського запиту до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Рівненській області та сплаті за нього 1200 грн.; підготовки заяви про залучення третьої особи, оскільки при поданні позовної заяви адвокатом Щавінським К.С. вказана у клопотання третя особа вже була зазначена у позовній заяві і повторне її залучення не мало необхідного характеру, окрім того, ухвали про залучення третьої особи судом не проголошувалося та не постановлялося, та представником позивача про необхідність у її проголошенні не заявлялося; підготовки заяви про виклик свідка, оскільки під час проведення підготовчого засідання та судового розгляду справи, представником позивача жодного разу не заявлялась необхідність виклику вказаного ним свідка у судові засідання для дачі ним особисто пояснень, тому суд розцінює дане клопотання як таке, яке не було підтримане стороною позивача і несло у собі юридичного підґрунтя; підготовки клопотання про розгляд справи у відсутність позивача та клопотання про проведення відеоконференції, оскільки подання вказаних клопотань є ініціативою саме адвоката Щавінського К.С. і є його правом, а не обов`язком визначеним нормами ЦПК України, і позиція щодо їх подання чи особистої участі позивача та адвоката у судових засідання в Острозькому районному суді приймалася виключно на їх особистий розсуд і не залежала від волевиявлення відповідача та не несла доказового характеру під час розгляду справи, та вони не є пов`язаними саме із розглядом справи, які б несли характер необхідної та обґрунтованої дії, окрім того, дані клопотання не несли значної складності у їх складанні та необхідністю затрати часу на їх підготовку у обсязі 2 години.

Окрім того, по даній справі, підготовче засідання призначене на 24.11.2020 було відкладене на 23.12.2020 у зв`язку із надходженням до суду клопотання відповідачів про перенесення розгляду справи.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про не співмірність витрат позивача на професійну правничу допомогу зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг по справі, враховуючи ймовірно фактично витрачений час для підготовки до участі у судових засіданнях, складання документів, зазначених в детальному описі наданих послуг суд приходить до висновку про необхідність задоволення витрат на правничу допомогу у розмірі 6400 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133, 141, 258-259, 264, 263, 265, 268, 270, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

ухвалив

постановити додаткове рішення у справі за позовом ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ТОВ "М.В.Л. ГРУП" (місцезнаходження: м.Рівне, вул.Пухова, буд.83, код ЄДРПОУ 38370986) про визнання недійсним договорів купівлі-продажу в частині стягнення судових витрат на правничу допомогу, пов`язаних із розглядом справи.

Стягнути з ОСОБА_2 в солідарному порядку з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 6400 (шість тисяч чотириста) гривень.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повний текст додаткового рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Острозького районного судуВенгерчук А.О.