Номер провадження: 22-ц/813/5639/21
Номер справи місцевого суду: 523/2207/20
Головуючий у першій інстанції Аліна С.С.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2021 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 523/2207/20

Номер провадження: 22-ц/813/5639/21

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя доповідач),

- суддів Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Рибачук О.І.

учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 ,

- відповідач Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Косюк Олена Петрівна,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Косюк Олени Петрівни про визнання протиправним та скасування рішення, скасування запису про право власності, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Аліної С.С. о 12 годині 50 хвилині, 20 жовтня 2020 року, повний текст рішення складено 26 жовтня 2020 року,

встановив:

2. Описова частина

2.1 Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси із вищезазначеним позовом, в якому просить: 1) визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округа Косюк Олени Петрівни (індексний номер 49705002 від 15.11.2019 р.), на підставі якого за ТОВ «Кей-Колект» (Код ) зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою - АДРЕСА_1 (номер запису про право власності 34169907); 2) скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 34169907 про право власності ТОВ «Кей-Колект» (Код ) на об`єкт нерухомого майна, загальною площею - 64,9 кв. м., який розташований по АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги тим, що вона є власником квартири, що розташована за адресою - АДРЕСА_2 (далі Квартира). Дана квартира належала їй на праві приватної власності згідно Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 21.08.1996 року, зареєстрованого на Одеській товарній біржі.?

27.09.2006 року між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» укладено договір поруки № 45142.

Згідно даного договору ОСОБА_1 , як поручитель, зобов`язалась перед кредитором і Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» відповідати за виконання позичальником ( ОСОБА_2 за договором про надання споживчого кредиту № від 27 вересня 2006 року, укладеного з АКБ «УкрСиббанк») усіх його зобов`язань, перед АКБ «УкрСиббанк» у повному обсязі, що виникли з вказаного кредитного договору.

Підставою виникнення права власності на спірну квартиру за ТОВ «Кей-Колект», згідно витягу, зазначено іпотечний договір, серія та номер 5589, виданий 22.09.2005 року. Видавник: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Дєордієва І.В.; рекомендоване повідомлення, серія та номер 412, виданий 01.04.2019 року, видавник Укрпошта; вимога серія та номер 01/04/2019/731831/1, видавник ТОВ «Кей-Колект»; договір відступлення прав вимоги, серія та номер 649-650, виданий 13.02.12р., видавник приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Саєнко Є.В..

Вивченням Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, наданим представником ТОВ «Кей-Колект», встановлено, що на указаний об`єкт нерухомого майна проведено державну реєстрацію з порушенням вимог діючого законодавства.

Позивачка вважає, що державна реєстрація за ТОВ «Кей-Колект» права власності на квартиру, що знаходиться за адресою - АДРЕСА_2 , проведена державним реєстратором без дотримання Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а тому відповідне рішення нотаріуса про реєстрацію права власності підлягає скасуванню (а. с. 5 - 10).

2.2 Позиція відповідача в суді першої інстанції

Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Косюк Олена Петрівна не скористалася правом надання відзиву на позовну. Відзив на позовну заяву не надійшов.

2.3 Короткий зміст рішення суду першої інстанції, мотивування його висновків

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2020 року відмовлено у задоволенні вищевказаного позову ОСОБА_1 .

Заочне рішення суду мотивоване тим, що спір у позивачки є саме з ТОВ «Кей-Колект» з приводу порушення ним права власності позивачки на спірну квартиру, внаслідок дій ТОВ «Кей-Колект» щодо реєстрації за ним такого права.

Позовна вимога про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності на квартиру не може бути звернена до приватного нотаріуса, яку позивачка визначила відповідачем. Державний реєстратор, зокрема і приватний нотаріус, зобов`язаний виконати рішення суду щодо скасування державної реєстрації речового права або його обтяження (а. с. 65 - 68).

2.4 Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2020 року. Ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

2.5 Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що заочне рішення ухвалено судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує на те, що: 1) суд першої інстанції не взяв до уваги відсутність доказів направлення/отримання повідомлення про намір звернути стягнення на предмет іпотеки; 2) належним способом захисту є скасування запису про державну реєстрацію права власності; 3) визначення відповідачів, предмету та підстав позову є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (а. с. 72 - 79).

2.6 Узагальнені доводи сторін в апеляційному суді

Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Косюк Олена Петрівна не скористалася правом надання відзиву на апеляційну скаргу. Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

2.7 Рух справи в суді апеляційної інстанції

15.12.2020 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, суддею-доповідачем було обрано суддю Ващенко Л.Г..

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18.12.2020 року відкрито апеляційне провадження у справі. Справа була призначена до розгляду та перебувала у провадженні суду (а. с. 91, 95).

Згідно Рішення Вищої ради правосуддя від 20.07.2021 року №1612/0/15-21 суддю ОСОБА_3 звільнено з посади судді Одеського апеляційного суду у відставку.

На підставі цього керуючись Положенням про АСДС, було здійснено повторний автоматизований розподіл.

Матеріали цивільної справи передано до канцелярії Одеського апеляційного суду та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2021 року визначено склад колегії суддів: - головуючий суддя - Заїкін А.П.; - судді - Колесніков Г.Я., Сєвєрова Є.С. (а. с. 103).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10.08.2021 року дану справу було прийнято до провадження судді-доповідача Заїкіна А.П. (а. с. 104 - 104 зворотна сторона).

У судовому засіданні адвокат Лукін Олег Олександрович, діючий від імені ОСОБА_1 , апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, думку учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, про можливість розгляду справи за відсутності її інших учасників, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її інших учасників.

3. Мотивувальна частина

3.1 Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

3.2 Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій та неоспорені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

27.09.2006 року між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» укладено договір поруки № 45142.

Згідно даного договору ОСОБА_1 , як поручитель, зобов`язалась перед кредитором і Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» відповідати за виконання позичальником ( ОСОБА_2 згідно договору про надання споживчого кредиту № від 27 вересня 2006 року з АКБ «УкрСиббанк») усіх його зобов`язань, перед АКБ «УкрСиббанк» у повному обсязі, що виникли з вказаного кредитного договору.

Відповідно до п. 1.4. вказаного договору поруки № 45142, відповідальність поручителя і позичальника є солідарною.

05 лютого 2010 року Суворовським районним судом м. Одеси ухвалено рішення по справі № 2-1282/2010 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість по кредитному договору № 1 від 27.09.2006 року в розмірі 392 700,78 грн., держмито 1 700, 00 грн. та 120 грн., всього - 394 520,78 грн..

Згідно виконавчого листа № 2-1282/10 від 10.03.2010 року, державним виконавцем Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції 24.03.2010 року відкрито виконавче провадження № В-8/421 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документа.

06.11.2015 року державним реєстратором ГТУЮ в Одеській області постановлено постанову про арешт майна боржника серія та номер 48722293 виданий 03.11.15 р. Суворовським ВДВС Одеського МУЮ, якою винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 25932316 від 06.11.2015р. та накладено арешт на нерухоме майно, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 та знаходиться за адресою - АДРЕСА_3 .

19.06.2018 року виконавче провадження завершене, на підставі п.9 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

20.08.2012 року державним реєстратором приватним нотаріусом Саєнко Є.В., зареєстровано обтяження - іпотека на підставі договору відступлення прав вимоги за договором іпотеки 649-650 від 13.02.2012 року. Об`єкт обтяження - квартира, що знаходиться за адресою - АДРЕСА_4 . Іпотекодержатель - ТОВ «Кей- Колект» (код 37825968, м. Київ, вул. Іллінська, буд.8). Іпотекодавець ОСОБА_1 .

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 15.11.19 р. № 189022282, державний реєстратор - приватним нотаріусом Косюк Оленою Петрівною (Одеський міський нотаріальний округ, Одеської області) винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 49705002 від 15.11.2019 р. про реєстрацію права власності на квартиру, що знаходиться за адресою - АДРЕСА_2 . Розмір частки 1/1. Власник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», .

Підставою виникнення права власності, згідно витягу, зазначено іпотечний договір, серія та номер 5589, виданий 22.09.2005 року. Видавник: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Дєордієва І.В.; рекомендоване повідомлення, серія та номер 412, виданий 01.04.2019 року, видавник Укрпошта; вимога серія та номер 01/04/2019/731831/1, видавник ТОВ «Кей-Колект»; договір відступлення прав вимоги, серія та номер 649-650, виданий 13.02.12 р., видавник приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Саєнко Є.В..

3.3 Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився/не погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги його висновків не спростовують.

Відповідно до положень частини 1 статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

3.4 Мотиви відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі та прийняття аргументів відзиву на апеляційну скаргу

Підставою виникнення права власності на квартиру, що знаходиться за адресою - АДРЕСА_2 , згідно витягу, зазначено іпотечний договір, серія та номер 5589, виданий 22.09.2005 року. Видавник: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Дєордієва І.В.; рекомендоване повідомлення, серія та номер 412, виданий 01.04.2019 року, видавник Укрпошта; вимога серія та номер 01/04/2019/731831/1, видавник ТОВ «Кей-Колект»; договір відступлення прав вимоги, серія та номер 649-650, виданий 13.02.12р., видавник приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Саєнко Є.В.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 1,3 ст. 13 ЦПК України).

У справах за позовом іпотекодавця до державного реєстратора спірні правовідносини виникають здебільшого саме між позивачем та іпотекодержателем через невиконання договірних зобов`язань і реалізацію прав іпотекодержателя щодо предмета іпотеки - нерухомого майна позивача (постанови від 17 квітня 2018 року у справі № 815/6956/15, від 24 квітня 2018 року у справі № 825/478/17, від 29 травня 2018 року у справі № 826/19487/14, від 30 травня 2018 року у справі № 826/9417/16, від 6 червня 2018 року у справі № 804/3509/17, від 16 жовтня 2018 року у справі № 804/14296/15, від 14 листопада 2018 року № 826/1656/18, від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц).

Спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно треба розглядати як спір, пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно (постанова Великої Палати Верховного Суду від 4 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (пункт 36)).

Частиною 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Спір у ОСОБА_1 виник саме з ТОВ «Кей-Колект» з приводу порушення ним права власності позивачки на квартиру внаслідок дій ТОВ «Кей-Колект» щодо реєстрації за ним такого права. Разом з тим, ОСОБА_1 звернулась до суду із вимогами до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округа Косюк Олени Петрівни.

Таким чином, позовна вимога про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності на квартиру не може бути звернена до приватного нотаріуса, якого позивачка визначила відповідачем.

Державний реєстратор, зокрема і приватний нотаріус, зобов`язаний виконати рішення суду щодо скасування державної реєстрації речового права або його обтяження незалежно від того, чи був цей реєстратор залучений до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, чи не був залучений.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 р у справі № 523/9076/16-ц (п. 41), від 20 червня 2018 р. у справі № 308/3162/15-ц (п. 49), від 21 листопада 2018 р. у справі № 127/93/17-ц (п. 50), від 12 грудня 2018 р. у справі № 372/51/16-ц (п. 31.4), від 12 грудня 2018 р. у справі № 570/3439/16-ц (п. 37, 54), від 30 січня 2019 р. у справі № 552/6381/17 (п. 38), від 13 березня 2019 р. у справі № 757/39920/15-ц (п. 31), від 27 березня 2019 р. у справі № 520/17304/15-ц (п. 63)).

З вказаними доводами апелянта колегія суддів погоджується, однак вони не є наслідком задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, оскільки позивачкою позов заявлений до неналежного відповідача. На стадії апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції у апеляційного суду відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги відсутність доказів направлення/отримання повідомлення про намір звернути стягнення на предмет іпотеки, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити саме за суб`єктним складом.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

3.5 Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є недоведеними, а тому її треба залишити без задоволення.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374, статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є справедливим, законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 відсутні.

3.6 Порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Підстави касаційного оскарження передбачені частиною 2 статті 389 ЦПК України.

Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складений 06 грудня 2021 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Суддів О. В. Князюк

О. М. Таварткіладзе