ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/53/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №705/593/20 Категорія: 310020000 Корман О. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів: Новікова О.М., Вініченка Б.Б., Бондаренка С.І., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 06 жовтня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в :

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказував, що він з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 листопада 2012 року шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 грудня 2012 року стягнуто з позивача аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, до їх повноліття, починаючи з 12 листопада 2012 року.

На сьогоднішній день сімейний стан позивача змінився. 30 серпня 2013 року він зареєстрував шлюб із ОСОБА_3 . Має на утриманні двох неповнолітніх дітей від другого шлюбу сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Таким чином, зараз він має обов`язок утримувати ще двох неповнолітніх дітей, у зв`язку з чим його матеріальне становище погіршилось та розмір стягнутих з нього аліментів становить значний фінансовий тягар.

Посилаючись на такі обставини, позивач просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на підставі рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 грудня 2012 року по справі на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/3 частини на 1/6 частину усіх видів заробітку та доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення повноліття.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 06 жовтня 2020 року задоволенні позову відмовлено.

Суд обґрунтував своє рішення тим, що позивач не підтвердив належними та допустимими доказами, обставини, які вказують на те, що зміна його сімейного стану призвела до погіршення матеріального становища, у зв`язку з чим розмір стягнутих з нього аліментів, становить значний фінансовий тягар.

Місцевий суд зазначив, що позивач не надав суду доказів того, що з нього на користь відповідача на час звернення до суду дійсно стягувались аліменти на утримання дітей, які народились у період шлюбу з відповідачкою, та в яких сумах.

Також відсутні докази того, що ОСОБА_1 проживає разом з дружиною ОСОБА_3 та дітьми від другого шлюбу, що такі діти фактично знаходяться на його утриманні, докази щодо розміру доходів позивача, розміру доходів його дружини.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 наголошує на наявності в нього (окрім двох старших дітей) ще двох неповнолітніх дітей від другого шлюбу, на утримання яких позивач сплачує аліменти на третю та четверту дитину за рішенням суду, а тому його матеріальне становище погіршилося, що є підставою для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів на першу та другу дитину.

Посилаючись на такі доводи, апелянт просить змінити розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/3 частини всіх його доходів на 1/6 частину доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

17 грудня 2020 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_2 , в якому остання вказує на її необґрунтованість.

Відповідачка вказує на те, що позивач хоче обмежити свою участь у вихованні дітей та сплачувати аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісяця, яких катастрофічно буде не вистачати на повноцінне забезпечення потреб дітей. Справу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на третю та четверту дитину вона вважає сфабрикованою, оскільки на даний час ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживають однією сім`єю та з їхніми дітьми.

Зміну сімейного стану позивача, а саме народження у нього іншої дитини не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

На підставі вказаних доводів ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 06 жовтня 2020 року залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Виходячи з положень ч. 13 ст. 7, ч. 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, враховуючи ціну позову, суд апеляційної інстанції проводить розгляд справи без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає до часткового задоволення.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду не в повній мірі відповідає даним вимогам закону.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 17 лютого 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Уманського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис №111. Батьками записані: батько ОСОБА_1 , мати ОСОБА_2 .

ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 03 лютого 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, актовий запис №79. Батьками записані: батько ОСОБА_1 , мати ОСОБА_2 .

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 листопада 2012 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який був зареєстрований 6 вересня 1997 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Жашківської районної державної адміністрації.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 грудня 2012 року стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м. Жашків Черкаської області, на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно до їх повноліття, починаючи з 12 листопада 2012 року.

На виконання вказаного рішення суду відкрито виконавче провадження № 35890782.

ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 14 січня 2013 року Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №25. Батьками записані: батько ОСОБА_1 , мати ОСОБА_7 .

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , зареєстрували шлюб 30 серпня 2013 року у Корабельному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 404. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка ОСОБА_8 , дружини ОСОБА_8 . Вказане підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 .

ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_11 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 , виданим 04.06.2016 року Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №820. Батьками записані: батько ОСОБА_1 , мати ОСОБА_9 .

Таким чином, позивач має чотирьох неповнолітніх дітей, з яких двоє від першого шлюбу та двоє від другого шлюбу.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 березня 2020 року розірвано шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_1 .

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 20 липня 2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_9 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно з 10 лютого 2020 року і до повноліття дитини.

На виконання вказаного рішення суду відкрито виконавче провадження № 63294326.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне, з метою сприяння об`єктивному та всебічному розгляду даного спору, що стосується інтересів всіх дітей позивача, в силу вимог ст. ст. 76- 81, ч. 2. 3 ст. 367 ЦПК України, врахувати докази, подані апелянтом разом із апеляційною скаргою.

Таким чином, по ВП 35890782 із позивача стягуються аліменти на утримання двох дітей від першого шлюбу у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно до їх повноліття.

У ВП 63294326 із позивача стягуються аліменти на утримання двох дітей від другого шлюбу розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів мати дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки народилися діти від другого шлюбу і позивач несе матеріальні витрати на їх утримання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позивачем доведено належними та допустимими доказами погіршення матеріального становища ОСОБА_1 у зв`язку з народженням у нього ще двох дітей та понесення витрат на їх утримання, зокрема примусового стягнення з нього аліментів, вже після ухвалення рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 грудня 2012 року. Це є підставою для зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 , на утримання дітей: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому, колегія суддів враховує надані до апеляційного суду докази, яких не було надано до місцевого суду. оскільки вони існували на момент прийняття рішення суду першої інстанції, справа була розглянута в порядку спрощеного провадження. А результат вирішення спору стосується інтересів неповнолітніх дітей.

При визначенні розміру аліментів, на які можливо змінити раніше визначений розмір рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 грудня 2012 року. колегія суддів враховує наступне.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статі 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України, якою на батьків покладено обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Згідно частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з довідкою ГУ ПФУ в Миколаївській області від 16 жовтня 2020 року № 1328 ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ та отримує пенсію згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 7 821,82 грн. (а.с. 99)

Крім того, згідно з довідкою ВЧ «А1836» № 763 від 20 жовтня 2020 року військовослужбовцю ОСОБА_1 виплачується грошове забезпечення, востаннє за вересень 2020 року у розмірі 21 083,66 грн. (а.с. 101)

Діти позивача від першого шлюбу, на яких останні просить зменшити розмір аліментів, є неповнолітніми 16 та 14 років.

Прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, встановлений з 1 січня 2021 року - 2395 гривень.

З огляду на вказане, та враховуючи вік неповнолітніх дітей, матеріальне становище позивача, відсутність доказів про поганий стан його здоров`я, отримує регулярний (стабільний) заробіток, офіційно працює, прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, апеляційний суд приходить до обґрунтованого висновку про необхідність визначення зміненого розміру аліментів у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно з моменту ухвалення винесення постанови і до повноліття дитини.

Таким чином, на двох старших дітей ОСОБА_1 підлягає до стягнення 25 % відсотків усіх видів його доходів, що на переконання суду, відповідатиме принципу похідності інтересів дитина над інтересами батьків.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

За наведених вище аргументів колегія суддів вважає за необхідне змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/3 частки всіх його доходів, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, до 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з дня прийняття постанови до повноліття дитини.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України у зв`язку з неповним з`ясуванням міськрайонним судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 06 жовтня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 грудня 2012 року, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/3 частки всіх його доходів, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, до 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з дня прийняття постанови до повноліття дитини.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді