Справа № 510/1675/20
Провадження № 2/510/523/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.02.2021 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Бошков І.Д.;

за участю секретаря Березенко С.П.

розглядаючи у підготовчому відкритому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Відповідач, ОСОБА_3 , позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності.

Позивачі, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на задоволенні позову наполягали, просили розглянути справу без їх участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копії паспортів сторін та їх і/н; копія договору купівлі продажу від 10.10.2019р.; копія технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 ; копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10.12.2003р.; копія свідоцтва про шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ; копія довідки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 ; копія договору купівлі продажу № 7144 від 09.12.2003р.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачі звернулись до суду із вищевказаними вимогами, зазначивши, що відповідачу на праві власності належить квартири АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі продажу № 7144 від 09.12.2003р.

10.10.2019р. між позивачами (покупці) та ОСОБА_3 (продавець) була досягнута домовленість про купівлю-продаж вищезазначеної квартири. ОСОБА_3 як власник нерухомого майна, продав позивачам вищевказану квартиру передавши у володіння та користування належний йому об`єкт нерухомості, отримавши за це грошову компенсацію. Позивачі вступили у володіння та користування зазначеним майном. Сторони також домовились, що пізніше оформлять договір купівлі-продажу в нотаріальному порядку.

Через деякий час позивачі звернулась до відповідача, з метою посвідчення правочину у нотаріальному порядку, але останній постійно запевняв позивачам, що не має вільного часу та матеріальної можливості нести додаткові витрати у зв`язку зі оформленням документації. Таким чином, відповідач свідомо ухиляється від нотаріального посвідчення договору, тому позивачі звернулась із позовом до суду, для захисту своїх порушених прав.

У зв`язку із вищевикладеними обставинами позивачі, вважають, що мають всі підстави для визнання за ними права власності на квартиру, оскільки правочин між сторонами відбувся, а тому право власності на це нерухоме майно може бути визнано за ними.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки їх доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Згідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу повинен бути укладений у письмовій формі і посвідчений нотаріально, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, і недотримання цієї вимоги є підставою для визнання укладеного договору недійсним. Разом із тим, між сторонами була досягнута взаємо згода за всіх істотних умов договору, покупці передали продавцю обумовлену суму, а продавець передав покупцям нерухомість в натурі. Позивачі фактично вступили в управління та володіння нерухомістю, тобто правочин між сторонами відбувся. Оскільки на момент укладення угоди сторони не мали змоги засвідчити правочин нотаріально, вони домовилися зробити це згодом. З метою нотаріального засвідчення правочину позивачі запропонували відповідачу привести їх домовленість у відповідності до вимог законодавства, однак з незалежних від них обставин, зробити це не вдалося, оскільки відповідач свідомо ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Враховуючи вищенаведене, позивачі вимушені були звернутися із позовом до суду за для захисту своїх порушених прав.

Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

У відповідності до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися, щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Виходячи із вищенаведеного, угода (правочин) між сторонами відбулася, вона виконана в повному обсязі, нею були припиненні обов`язки відповідача щодо квартири АДРЕСА_1 (які виникли в даний час) та встановленні права на нерухомість у позивачів, тому є правові підстави визнати договір купівлі - продажу нерухомого майна дійсним та визнати право власності на предмет договору вищезазначеної квартири, за позивачем.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 16, 220, 657 ЦК України 2003р., суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності - задовольнити.

Договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 , укладеного 10.10.2019 р., згідно якого відповідач продав, а позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 купили квартиру - визнати дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 85,60 кв.м., житловою площею 46,30 кв.м., підсобною площею 39,30 кв.м.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Ренійський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Д. Бошков