Справа № 758/1564/21
У Х В А Л А

11 лютого 2021 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Головчак М.М. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , відповідачі ПАТ «Про Кредит Банк», Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, треті особи ОСОБА_2 , Національне агентство з питань запобігання корупції, Національне антикорупційне бюро України, офіс Генерального прокурора України, Спеціалізована антикорупційна прокуратура», державні виконавця Амбарський А.В., Бочковський Т.О. щодо обов`язку голови Подільського районного суду м.Києва повернути підроблені виконавчі листи з поворотом виконання,-

встановив:

До Подільського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , відповідачі ПАТ «Про Кредит Банк», Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, треті особи ОСОБА_2 , Національне агентство з питань запобігання корупції, Національне антикорупційне бюро України, офіс Генерального прокурора України, Спеціалізована антикорупційна прокуратура», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 щодо обов`язку голови Подільського районного суду м.Києва повернути підроблені виконавчі листи з поворотом виконання.

11 лютого 2021 року дана заява із матеріалами за протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями розподілена судді Головчаку М.М.

Суддя, дослідивши та проаналізувавши заяву та матеріали справи, дійшов наступного висновку.

За змістом ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Так, у поданій заяві ОСОБА_1 , просить зобов`язати голову Подільського районного суду повернути підроблені виконавчі листи з поворотом виконання.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Слідуючи принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Підстави та порядок пред`явлення заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню регламентований статтею 432 ЦПК України.

Так, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Судова юрисдикція це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, характерною рисою таких справ є їх зв`язок із реалізацією особами їхніх цивільних, земельних, трудових сімейних, житлових та інших прав.

Недопустимим з огляду на завдання цивільного судочинства є ініціювання позовного провадження з метою оцінки обставин, які становлять предмет доказування у кримінальному провадженні, чи з метою створення поза межами останнього передумов для визнання доказу, отриманого у такому провадженні, неналежним або недопустимим.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою.

Не відповідатиме завданням цивільного судочинства звернення до суду з позовом, спрямованим на оцінювання доказів, зібраних в інших справах, на предмет їх належності та допустимості, або з метою створення підстав для звільнення від доказування в іншій справі (для встановлення у судовому рішенні обставин, які би не потрібно було надалі доказувати під час розгляду іншої справи).

Недопустимим з огляду на завдання цивільного судочинства є ініціювання позовного провадження з метою оцінки обставин, які становлять предмет доказування у кримінальному провадженні, чи з метою створення поза межами останнього передумов для визнання доказу, отриманого у такому провадженні, неналежним або недопустимим.

Такі позови не підлягають судовому розгляду, тому у відкритті провадження за ними слід відмовляти на підставі пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України.

Так, заявник просить при розгляді вказаної заяви визнати виконавчі листи підробленими, та зобов`язати голову суду відкликати їх.

Вирішення питання про визнання виконавчих листів підробленими не є компетенцією суду під час розгляду справи за заявою в порядку Цивільного процесуального кодексу України.

Обраний спосіб захисту прав шляхом подання заяви про визнання виконавчих листів підробленими в порядку ЦПК сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права.

У рішенні у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03, ЄСПЛ нагадує, що право на суд, одним з аспектів якою є право доступу до суду (рішення у справі Gоldеr v. The United Kingdom від 21 лютого 1975 року, серія А №18, п. 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги.

Підстави для відмови у відкритті провадження у справі визначені статтю 186 ЦПК України.

Зокрема, згідно із п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Суд вважає, що заявники обрали не вірний спосіб захисту порушених прав, свобод чи інтересів.

На підставі викладеного, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 186 ЦПК України у відкритті провадження слід відмовити.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , відповідачі ПАТ «Про Кредит Банк», Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, треті особи ОСОБА_2 , Національне агентство з питань запобігання корупції, Національне антикорупційне бюро України, офіс Генерального прокурора України, Спеціалізована антикорупційна прокуратура», державні виконавця Амбарський А.В., Бочковський Т.О. щодо обов`язку голови Подільського районного суду м.Києва повернути підроблені виконавчі листи з поворотом виконання - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Подільський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяМ. М. Головчак