Ухвала

02 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 646/4470/20

провадження № 61-19332ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М., розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства «Кредобанк», яка підписана представником Єлишевим Костянтином Юрійовичем, на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 16 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Кредобанк», третя особа - відділення акціонерного товариства «Кредобанк», про визнання кредитного договору частково недійсним та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок з погашення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до акціонерного товариства «Кредобанк» (далі - АТ «Кредобанк») про визнання кредитного договору частково недійсним та зобов`язати відповідача АТ «Кредобанк» здійснити перерахунок здійснених з часу укладення кредитного договору №15816/2018 від 23 лютого 2018 року позивачем ОСОБА_1 платежів з погашення заборгованості, зарахувавши комісію у сумі 89 928,13 грн в рахунок інших обов`язкових платежів, що передбачені умовами кредитного договору №15816/2018 від 23 лютого 2018 року, просила суд визнати недійсною умову пукту 3.1 вказаного кредитного договору та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок здійснених з часу укладення кредитного договору платежів, зарахувавши нею сплачену суму цих платежів з погашення заборгованості за комісією в рахунок інших обов`язкових платежів, що передбачені умовами даного кредитного договору.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсною з моменту укладення договору умову п. 3.1 Кредитного договору № 15816/2018 від 23 лютого 2018, укладеного між ОСОБА_1 , РНОКП НОМЕР_1 , та АТ «Кредобанк» за якою передбачено, що за обслуговування кредиту банком позичальник сплачує комісію за управління кредитом щомісячно в розмірі 0,9% від суми виданого кредиту, передбаченого п. 3.1 Договору, згідно п. 7.1 Графіку погашення заборгованості за кредитним договором. Визнано недійсною з моменту укладення договору умову п. 7.1 Графіку погашення заборгованості, що є додатком 1 до кредитного договору № 15816/2018 від 23 лютого 2018 року, укладеного між ОСОБА_1 та АТ «Кредобанк», в частині визначення графіку щомісячних платежів за додаткові та супутні послуги, а саме за управління кредитом, що підлягає до сплати, за період з 23 березня 2018 року по 22 лютого 2025 року у розмірі 260 481,48 грн. Зобов`язано АТ «Кредобанк» здійснити перерахунок здійснених з часу укладення кредитного договору № 15816/2018 від 23 лютого 2018 року позивачем платежів, зарахувавши сплачену позивачем в сумі цих платежів з погашенням заборгованості комісію (плату за управління кредитом) у сумі 89 928,13 грн - в рахунок інших обов`язкових платежів (зі сплати заборгованості по тілу кредиту та процентах), що передбаченні умовами кредитного договору № 15816/2018 від 23 лютого 2018. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Харківського апеляційного суду від 16 серпня 2021 року рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2020 року в частині визнання кредитного договору частково недійсним скасовано та ухвалено нове. У задоволені позову ОСОБА_1 до АТ «Кредобанк» про визнання кредитного договору частково недійсним відмовлено. Застосовано наслідки недійсності нікчемного правочину. Зобов`язано АТ «Кредобанк» зарахувати сплачену ОСОБА_1 суму комісії у розмірі 89 928,13 грн в рахунок інших платежів з погашення заборгованості за договором №15816/2018 від 23 лютого 2018 року.

АТ «Кредобанк» засобами поштового зв`язку подало 27 листопада 2021 року до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником Єлишевим К. Ю., на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 16 серпня 2021 року. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, АТ «Кредобанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03 серпня 2020 року справу № 646/4470/20 визнано малозначною.

АТ «Кредобанк» у касаційній скарзі вказує, що справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки існують непоодинокі випадки ухвалення судами різних судових рішень, що протирічать одне одному за своїм змістом та принципів застосування норм права. Крім цього, АТ «Кредобанк» був позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженими судовими рішеннями, тобто з яким особа, яка подає касаційну скаргу, не погоджується, та заперечує проти них.

АТ «Кредобанк» у касаційній скарзі вказує, що справа становить значний суспільний інтерес та виняткове значення для відповідача, оскільки підтвердженням є непоодинокі подібні судові справи в судах України всіх рівнів щодо застосування комісії за управління кредитом у діючих кредитних договорах з клієнтами.

Проте АТ «Кредобанк» не обґрунтовує, чому відповідно до цього Кодексу він позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді інших справ, в чому проявляється значний суспільний інтерес та виняткове значення для товариства цієї справи та чому касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями. І, відповідно, не свідчить, що справа становить значний суспільний інтерес та виняткове значення для АТ «Кредобанк» і був позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням такасаційна скарга стосується питань права, що мають фундаментальне значення для єдиної правозастосовчої практики.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Таким чином, оскаржені рішення ухвалені у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга АТ «Кредобанк» подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «Кредобанк», яка підписана представником Єлишевим Костянтином Юрійовичем, на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 16 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Кредобанк», третя особа - відділення акціонерного товариства «Кредобанк», про визнання кредитного договору частково недійсним та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок з погашення заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук