Дата документу 29.01.2021
Справа № 2-н/320/62/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого суді Редько О.В. при секретарі: Колесніковій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату судового наказу,

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про видачу дублікату судового наказу від 13.02.2019 року по справі № 320/703/19 на підставі якого стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі ј заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.01.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Судовий наказ не був пред`явлений до виконання. Заявник зазначила, що судовий наказ втратила під час проведення ремонту у будинку.

У судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином, про поважні причини своєї неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч.3 ст. 433 ЦПК України неявка учасників справи не є перешкодою для розгляду даної справи.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви (п.17.4 Перехідних положень ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи Мелітопольський міськрайонним судом Запорізької області 13.02.2019 року видано судовий наказ (справа № 320/703/19, провадження № 2-н/320/62/19), на підставі якого стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі ј заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.01.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Заявник зазначила, що виконавчий лист було втрачено, не зазначаючи про дійсні причини його втрати. Належних та допустимих доказів його втрати стягувачем суду надано не було.

Дійсно, відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, сукупністю дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Проте, ч. 5 ст. 12 ЦПК України врегульовано, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, серед іншого, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

До загальних засад цивільного судочинства чинним законодавством віднесено принцип диспозитивності, який передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, ст. 13 ЦПК України також врегульовано, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Тому, суд дійшов висновку про те, що стягувачем не доведено, що виконавчий лист був дійсно втрачений.

Отже, з вищевказаних підстав заяву необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. 1-5, 12, 13, 76-81, 89, 247, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Залишити без задоволення заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату судового наказу.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Редько