Справа № 226/2852/20

Провадження №2/226/90/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2021 року Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Клепка Л.І.

секретаря - Тіссен О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у заочному судовому засіданні в залі суду в м.Мирноград Донецької області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа комунальне підприємство «Служба єдиного замовника» про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 , третя особа комунальне підприємство «Служба єдиного замовника» про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування вимог вказала, що відповідач ОСОБА_3 її батько, який є основним наймачем квартири АДРЕСА_1 , в якій, крім батька, зареєстрована і вона, як член його сім`ї. З 1996 року батько в квартирі не проживає, з нею не спілкується, місце його перебування їй невідоме. Зазначаючи на те, що відсутність відповідача у вказаному жилому приміщенні не пов`язана з поважними причинами та що у зв`язку з його реєстрацією у квартирі вона несе додаткові витрати, пов`язані з утриманням квартири, позивачка просить суд на підставі ст.ст.71,72 ЖК України визнати його таким, що втратив право користування в квартирі АДРЕСА_2 .

В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала і суду пояснила, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . Коли їй в 1996 році виповнився рік, батько залишив сім`ю і поїхав десь на заробітки, про що їй було відомо зі слів матері. Додому більше не повертався і долею сім`ї не опікувався. Де він знаходиться до теперішнього часу - їй невідомо, так як жодного разу на зв`язок з ними він не виходив. З огляду на це та на відсутність поважних причин його непроживання у житловому приміщенні, просила суд її позов задовольнити, що було підтримано її представником.

Відповідач, судовий виклик якого здійснювався у відповідності з вимогами процесуального закону, до судового засідання не з`явився, відзиву на позов не надав, що дає суду підстави для розгляду справи зі згоди позивача у заочному судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів.

Третя особа до судового засідання також не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у відсутність її представника. Проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Надавши юридичну оцінку встановленим обставинам та дослідженим дказам, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 є об`єктом комунальної власності. Її основним наймачем, згідно ордеру та довідки з місця проживання, є відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ім`я якого відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 (арк.спр.7,8,9).

Відповідно до акту координаційного комітету органів самоорганізації населення м.Мирноград від 19.11.2020 року, відповідач ОСОБА_3 в зазначеній квартирі не проживає з 1996 року (арк.спр.10).

Зазначена обставина знайшла своє повне підтвердження і в показаннях свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 сусідів позивачки, які тривалий час проживають в одному з позивачкою будинку, знали її сім`ю, в тому числі і батька, який залишив сім`ю, коли позивачка була ще маленькою. Приблизно з 1996 року відповідач у їх будинку не з`являється, в квартирі не проживає.

Відповідно до ч.4 ст.9 діючого Житлового Кодексу, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Згідно ч.4 ст.9 Житлового Кодексу, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Предметом спору є визнання особи втратившою право користування житловим приміщенням.

Положеннями ст.71 Житлового кодексу України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У разі не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців без поважної причини, така особа за правилами ст.ст.71,72 ЖК може бути визнана такою, що втратила право користування житлом. Тобто, визнання особи такою, що втратила право користування житлом, можливе за двох умов непроживання у жилому приміщенні більше шести місяців та щоб це непроживання не мало поважної причини.

Судом не встановлено обставин, які б свідчили, що відповідачу будь-хто перешкоджав у користуванні вищевказаним житлом, або обставин, які б дозволяли вважати, що право користування жилим приміщенням зберігається за ним на законних підставах.

Оскільки судом встановлено, що не проживання відповідача в спірній квартирі з 1996 року носить безперервний характер і причин, які б свідчили про поважність причин не проживання, судом не встановлено, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача, визнавши відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

На підставі ст.ст.71, 72 ЖК України, керуючись ст.ст. 4,7,12, 76,258,259, 263,265,280-282 Цивільного процесуального Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (податковий номер НОМЕР_2 ), місце реєстрації: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , третя особа комунальне підприємство «Служба єдиного замовника», місце розташування: м.Мирноград Донецької області, м-н «Молодіжний», буд.37-а, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно-процесуальним Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Вступна і резолютивна частини рішення проголошені 09 лютого 2020 року, повний текст судового рішення виготовлено 11 .02.2021 року.

Суддя Л.І.Клепка