Справа № 570/4764/21
Номер провадження 4-с/570/16/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Штогун О.С.

за участю секретаря судового засідання Соломицької Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області скаргу ОСОБА_1 про оскарження дій державного виконавця, -

в с т а н о в и в :

13 жовтня 2021 року адвокат Оспанов Р.О. в інтересах ОСОБА_1 звернувся у Рівненський районний суд Рівненської області з скаргою на дії державного виконавця, в якій просить:

визнати протиправними дії державного виконавця (іншої посадової особи органу державної виконавчої служби) Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) щодо відмови у звільнені належного ОСОБА_1 майна з -під арешту;

зобов`язати державного виконавця (іншу посадову особу органу державної виконавчої служби) Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) зняти арешт з майна, належного ОСОБА_1 , накладеного постановою про арешт боржника № б/н від 28 липня 2011 року, відділом державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції та вилучити номер запису про обтяження: 714377.

В обґрунтування скарги представник скаржника посилається на те, що при перевірці Реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно та реєстру заборон відчуження нерухомого майна ОСОБА_1 було виявлено, що на його майно накладено арешт постановою про арешт майна боржника № б/н від 28 липня 2011 року, відділом державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції.

05 жовтня 2021 року ОСОБА_1 надіслано заяву на ім`я начальника Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), з проханням звільнити належне йому майно з-під арешту, у зв`язку з відсутністю будь-яких непогашених зобов`язань.

За результатами розгляду вищевказаної заяви ОСОБА_1 начальником відділу надано відповідь, якою відмовлено у звільнені його майна з-під арешту.

З прийнятим рішенням начальника Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) він не погодився та 13 жовтня 2021 року оскаржив його до Рівненського районного суду Рівненської області.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду скарги до суду не з`явився, уповноважив представляти свої інтереси в суді адвоката Якобчука Павла Олександровича.

Представник скаржника адвокат Якобчук П.О. подав до суду заяву, в якій просить розгляд скарги провести без його участі, скаргу задоволити повністю.

Рівненський відділ державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду скарги, явку представника в судове засідання не забезпечив, начальник відділу подав до суду заяву про розгляд скарги без його участі та відзив на скаргу відповідно до якого просить у задоволенні скарги відмовити.

Ознайомившись із скаргою та відзивом на неї, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступних висновків.

Так, 28 липня 2011 року реєстратором Рівненської філії державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України за №11442433, на підставі постанови відділу ДВС Рівненського РУЮ (на даний час Рівненський відділ державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) без номера про арешт майна боржника (далі по тексту постанова про арешт майна боржника), внесені відомості до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про арешт всього майна ОСОБА_1 , що підтверджено інформаційною довідкою номер 279272979 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року N 606-XIV (в редакції Закону чинній на момент винесення вищевказаної постанови про арешт майна боржника), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Однією із таких дій, в силу положень ч.1 ст. 52 вказаного Закону є звернення стягнення на майно боржника, яке полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Згідно ч.2 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом :

винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах;

винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї;

винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження;

проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Аналізуючи положення вищевказаних норм суд робить висновок, що державний виконавець уповноважений вживати дії щодо звернення стягнення на майно боржника, в тому числі накладати арешт на майно боржника шляхом винесення відповідної постанови, лише при наявності та в межах виконавчого провадження.

Як вбачається із листа начальника Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) №51601 від 06 жовтня 2021 року у відділі відсутня постанова про накладення арешту на майно боржника ОСОБА_1 від 28 липня 2011 року, окрім цього згідно інформації з автоматизованої системи виконавчого провадження (Спецрозділ) на момент винесення вказаної постанови на виконанні у Відділі були відсутні будь-які відкриті виконавчі провадження де боржником виступав ОСОБА_1 .

Оскільки, станом на 28 липня 2011 року, тобто на день винесення постанови про арешт майна боржника, у відділі ДВС Рівненського РУЮ (на даний час Рівненський відділ державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) не було жодного виконавчого провадження де боржником виступав ОСОБА_1 , суд приходить до переконання, що постанова про арешт майна останнього державним виконавцем була винесена з порушенням порядку накладення арешту, встановленого відповідним Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (в редакції Закону чинній на момент виявлення порушення) у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Враховуючи, що начальник Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), виявивши порушення порядку накладення арешту державним виконавцем ввіреної йому установи на майно ОСОБА_1 , не вжив заходів щодо зняття такого арешту, суд приходить до переконання про неправомірність його бездіяльності.

Згідно ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що скарга в частині визнання бездіяльності начальника Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) неправомірною та зобов`язання його усунути порушення підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 447-451, 353-355 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в :

Скаргу ОСОБА_1 про оскарження дій державного виконавця задоволити частково.

Визнати неправомірними дії начальника Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) щодо відмови у знятті арешту з належного ОСОБА_1 майна, накладеного постановою про арешт майна боржника № б/н від 28 липня 2011 року, винесеною державним виконавцем відділу ДВС Рівненського РУЮ.

Зобов`язати начальника Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) усунути порушення шляхом зняття арешту з майна, належного ОСОБА_1 , накладеного постановою про арешт боржника № б/н від 28 липня 2011 року, винесеною державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції.

У задоволенні решти вимог відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський районний суд Рівненської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Штогун О.С.