Постанова

Іменем України

07 грудня 2021 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/16371/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мазурик О.Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Кравець В.А., Шкоріної О.І.,

за участю секретаря Ратушного А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»

на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва

від 22 вересня 2021 року про відмову в задоволенні скарги на дії державного виконавця

в складі судді Сенюти В.О.

у справі №754/3998/17 Деснянського районного суду м. Києва

за скаргою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»

на дії та рішення головного державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Попик Ольги Василівни,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2021 року Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі - КП "Київтеплоенерго", Підприємство) звернулося до суду із вищевказаною скаргою, в якій посилаючись на протиправність дій державного виконавця, просив:

визнати неправомірними дії головного державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Деснянський РВ ДВС, Відділ) Попик О.В. щодо винесення у виконавчому провадженні №61193505 постанови про закінчення виконавчого провадження від 24.11.2020;

зобов`язати посадових осіб Деснянського РВ ДВС скасувати постанову від 24.11.2020 про закінчення виконавчого провадження №61193505 та зобов`язати відновити виконавче провадження №61193505 з примусового виконання судового наказу Деснянського районного суду м. Києва від 30.03.2017 у справі №754/3998/17.

В обґрунтування скарги зазначив, що на виконанні у Деснянському РВ ДВС перебував судовий наказ Деснянського районного суду м. Києва від 30.03.2017 у справі №754/3998/17 про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП "Київтеплоенерго" заборгованості за надані житлово-комунальні послуги. У зв`язку з не виконанням боржником судового рішення у добровільному порядку, Підприємство звернулося до Деснянського РВ ДВС із заявою про примусове виконання судового наказу від 30.03.2017, за результатами розгляду якої державним виконавцем 10.02.2020 відкрито виконавче провадження №61193505. А 24.11.2020 державний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку зі смертю боржника.

Скаржник вважав, що дії державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження є неправомірними, оскільки останній у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження" не вчинив всіх дій для примусового виконання судового наказу. Зокрема, державний виконавець, враховуючи, що судове рішення не виконано та борг не погашено боржником ОСОБА_1 , після отримання інформації про смерть останньої, не перевірив чи допускають відповідні правовідносини правонаступництво.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 22 вересня 2021 року в задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, КП "Київтеплоенерго" звернулося до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права, без повного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а тому підлягає скасуванню.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що суд першої інстанції не врахував, що державний виконавець після отримання відомостей про смерть боржника не дотримався положень ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" та не вчинив всіх необхідних дій щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну боржника його спадкоємцями, та надалі за завою сторони звернутися до суду з поданням про заміну сторони виконавчого провадження.

На думку скаржника, зазначене свідчить про те, що державним виконавцем при прийнятті постанови про закінчення виконавчого провадження не вжито всіх належних та достатніх заходів з примусового виконання рішення суду, визначених законом, внаслідок чого прийнято незаконне рішення про закінчення виконавчого провадження.

Суд, відмовляючи в задоволенні скарги, не взяв до уваги, що в матеріалах виконавчого провадження, копія якого міститься в матеріалах справи, відсутні будь-які запити, клопотання, постанови тощо, які б свідчили про вжиття державним виконавцем дій щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну померлого боржника його правонаступником, які саме дії вчинялися та чи відповідають такі дії приписам законодавства, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про те, що Законом України "Про виконавче провадження" не передбачено обов`язку виконавця вчиняти інші дії, у разі смерті боржника, крім закінчення виконавчого провадження.

Зазначив, що загальні положення щодо спадкування, а також положення про обов`язок спадкоємців задовольнити вимоги кредитора, наведені у ЦК України, передбачають обов`язок державного виконавця звернутись до відповідних органів з метою встановлення правонаступників померлого боржника, що підтверджує помилковість висновку суду про те, що Законом України "Про виконавче провадження" не передбачають обов`язку державного виконавця вчиняти інші дії у разі смерті боржника, крім закінчення виконавчого провадження.

Суд не встановив законність постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження та не надав оцінку цій постанові на відповідність вимогам ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження", зважаючи на те, що КП "Київтеплоенерго" не отримувало оскаржуваної постанови. Додав, що така позиція відповідає висновкам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2020 у справі №916/617/17.

Також, як на підставу скасування ухвали суду скаржник в апеляційній скарзі зазначив обставини та положення закону, на які посилався у скарзі на дії та рішення державного виконавця.

За вказаних обставин просив скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 22 вересня 2021 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення скарги.

Скаржник - КП "Київтеплоенерго", належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не направив свого представника, який у відповідності до вимог діючого законодавства має право представляти інтереси скаржника в суді апеляційної інстанції.

Державний виконавець Деснянського РВ ДВС Попик О.В., належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності державного виконавця.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, та вимог, що заявлялися в суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30 березня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва видав судовий наказ за заявою ПАТ "Київенерго" про стягнення з ОСОБА_1 7 509,12 грн за надані послуги з центрального опалення, 29 453,63 грн - вартість за постачання гарячої води, 8 148,27 грн - 3% річних та інфляційних втрат, судовий збір в сумі 800,00 грн.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 20.05.2019 замінено стягувача ПАТ "Київенерго" на його правонаступника КП "Київтеплоенерго".

06 лютого 2020 року КП "Київтеплоенерго" звернулося до Деснянського РВ ДВС із заявою про примусове виконання судового наказу від 30.03.2017.

10 лютого 2020 року головним державним виконавцем Деснянського РВ ДВС Попик О.В., прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №61193505 та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, арешт коштів боржника.

Також, 10 лютого 2021 року державним виконавцем Деснянського РВ ДВС Попик О.В. прийнято постанову про арешт коштів боржника.

28 липня 2020 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, копію якої направлено до Пенсійного фонду України у м. Києві.

Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, який надійшов на адресу Відділу 22.10.2020 за вх №45477, повернуто без відпрацювання постанову від 28.07.2020, у зв`язку зі смертю ОСОБА_1 (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №11868).

24 листопада 2020 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII), тобто у зв`язку зі смертю боржника.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що доводи скарги є необґрунтованими.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Частиною першою статті 18 Закону№1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону №1404-VIII та пункту 6 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за №489/20802 (далі - Інструкція), під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну (пункт 3 частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII).

Згідно з абзацом другим пункту 1 розділу II Інструкції, виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 34 Закону №1404-VIII, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, у тому числі, у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону.

У свою чергу частиною п`ятою статті 15 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У силу пунктів 12, 13 Інструкції у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова виконавця долучаються до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувану чи до суду.

Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом №1404-VIII.

Згідно з пунктом 3 частини першої та другої статті 39 Закону №1404-VIII, виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника. Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Закінчення виконавчого провадження без належних правових підстав грубо порушує права стягувача на неупереджене, ефективне, своєчасне і в повному обсязі виконання судового рішення.

Із зазначеного нормативного регулювання випливає, що, дотримуючись засад законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності виконавчого провадження, його гласності та відкритості, виконавець зобов`язаний вживати передбачених чинним законодавством заходів щодо примусового виконання рішень, належного вчинення виконавчих дій.

Отримавши дані про смерть фізичної особи - сторони виконавчого провадження, виконавець має отримати підтвердження чи спростування таких даних, звернувшись відповідно до вимог пункту 3 частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII із запитом до органу державної реєстрації актів цивільного стану згідно з компетенцією останнього, визначеною Законом України від 01 липня 2010 року №2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Після отримання даних про смерть сторони виконавчого провадження виконавець має звернутися до компетентних органів/осіб для отримання відомостей про заведення спадкової справи, видачу свідоцтва про право на спадщину. Це дасть змогу виконавцеві з`ясувати, які особи як спадкоємці померлої сторони виконавчого провадження зверталися за отриманням спадщини та що саме ними було успадковано згідно зі свідоцтвом про право на спадщину.

Отже, виконавець, установивши на підставі відповідних доказів факт смерті фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має вчинити дії щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну такої сторони її спадкоємцями та надалі за заявою сторони звернутися до суду з відповідним поданням про заміну сторони виконавчого провадження.

Смерть, оголошення померлою або визнання безвісно відсутньою фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має виступати підставою для його закінчення лише коли виконання обов`язків такої особи чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

Саме такий правовий висновок висловлено Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03.11.2020 у справі №916/617/17.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання ухвали суду від 12.07.2021 Деснянським РВ ДВС надано копію виконавчого провадження №61193505 (а.с. 74-88). В даному виконавчому провадженні наявний лист Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 11.08.2020 за вих. №2600-0403-5/111966, в якому зазначено, що ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №11868 (а.с. 77).

Як вже вказувалося вище, після отримання від Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві інформації про смерть боржника, 24.11.2020 головним державним виконавцем Деснянського РВ ДВС Попик О.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №61193505 з примусового виконання судового наказу, у зв`язку зі смертю боржника ОСОБА_1 (а.с. 76 на звороті). Копію постанови направлено стягувачу.

В матеріалах справи відсутні відомості органу державної реєстрації актів цивільного стану про смерть ОСОБА_1 .

Зазначені фактичні обставини вказують на те, що після отримання даних про смерть боржника від Головного управління Пенсійного фонду України, державний виконавець, для підтвердження чи спростування таких даних, у відповідності до вимог пункту 3 частини 3 статті 18 Закону №1404-VIII не звертався із запитом до органу державної реєстрації актів цивільного стану, а відразу виніс оскаржувану постанову про закінчення виконавчого провадження.

З наведеного слідує, що не перевіривши дані щодо смерті боржника, державний виконавець відповідно і не звертався до компетентних органів/осіб для отримання відомостей про заведення спадкової справи, видачу свідоцтва про право на спадщину, як наслідок не зупинив вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №61193505 та не отримав даних, необхідних для вирішення питання про заміну померлої сторони виконавчого провадження її спадкоємцем.

Звідси слідує, що при прийнятті постанови про закінчення виконавчого провадження старшим державним виконавцем не вжито всіх належних та достатніх заходів з примусового виконання судового рішення, передбачених законом, внаслідок чого передчасно прийнято рішення про закінчення виконавчого провадження №61193505.

Разом з тим, суд першої інстанції вищевказаного не врахував, неповно з`ясував обставини справи, неправильно застосував норми матеріального права, допустився порушення норм процесуального права, внаслідок чого дійшов помилкового висновку, що при вчиненні дій щодо закінчення виконавчого провадження державний виконавець діяв відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження".

Таким чином, колегія суддів вважає, знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги, що при здійсненні виконавчого провадження державним виконавцем не було вжито всіх можливих виконавчих дій задля виконання судового рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів КП "Київтеплоенерго" щодо неправомірності дій державного виконавця пов`язаних із закінченням виконавчого провадження та про наявність підстав для скасування ухвали суду з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право).

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що скарга в частині визнання неправомірними дій державного виконавця щодо винесення постанови від 24.11.2020 про закінчення виконавчого провадження підлягає задоволенню у повному обсязі.

Оскільки суд при розгляді скарги на дії, бездіяльність та рішення державного виконавця не наділений повноваженнями щодо зазначення способу відновлення порушеного права, тому скарга КП "Київтеплоенерго" в цій частині підлягає частковому задоволенню.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 376, 375, 383, 384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» - задовольнити частково.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 22 вересня 2021 року - скасувати.

Скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на дії та рішення головного державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Попик Ольги Василівни - задовольнити частково.

Визначити неправомірними дії головного державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Попик Ольги Василівни щодо винесення у виконавчому провадженні №61193505 постанови про закінчення виконавчого провадження від 24 листопада 2020 року.

Зобов`язати посадових осіб Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) поновити порушене право стягувача Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий О.Ф. Мазурик

Судді В.А. Кравець

О.І. Шкоріна