У Х В А Л А

Іменем України

10 лютого 2021 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого - судді - Галась І.А.

при секретарі - Гергель В.А.

за участі: скаржника - ОСОБА_1

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на рішення, дії Баришівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересована особа - Акціонерне товариства «ПроКредит Банк»,

ВСТАНОВИВ:

24 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з вищезазначеною скаргою, в якій просить суд визнати незаконними дії державного виконавця Баришівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Качур Т.М. щодо винесення постанов про звернення стягнення на заробітку плату, пенсію, стипендію скаржника са скасувати дану постанову.

Вимог скарги мотивує тим, що 06.11.2019 року державним виконавцем Баришівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ПІП винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, на підставі виконавчого листа № 45169839 виданого Деснянським судом 25.11.2010 року.Скаржник вважає, що дії державного виконавця Баришівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ПІП є незаконними, а постанови про відкриття виконавчого провадження №45169839, підлягають скасуванню з огляду на наступне.Скаржник 02 липня 2020 р. в бухгалтерії за місцем основної роботи (гімназія №117 ім. Л. України) дізнався про те, що з його заробітної плати стягуються грошові кошти в межах примусового виконання рішення суду за виконавчими провадженнями № 45170021, №45169061, №45169839 відповідно до отриманих Постанов про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші в відсотковому співвідношенні 50% (п`ятдесят відсотків) від загального доходу.Скаржник вважає Постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію є незаконним, і звернувся усно до державного виконавця Качур Т.М. Баришівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо питання скасування Постанов у зв`язку з їх невідповідністю ст. 70 ЗУ "Про виконавче провадження", однак державний виконавець йому відмовив.Скаржник вважає такі дії державного виконавця Качур Т.М. Баришівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та начальника відділу Державної виконавчої Баришівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) служби незаконними, з наступних підстав та обставин.Так, державним виконавцем в рамках виконання рішення суду по виконавчим провадженням № 45170021, №45169061, №45169839 проводиться стягнення 50% (п`ятдесяти) відсотків від заробітної платні скаржника, окрім цього як вдалося дізнатися в рамках даних виконавчих проваджень накладено арешт на все майно скаржника (рухоме, нерухоме) здійснено опис такого, а в подальшому його для подальшого продажу. При цьому скаржник звертає увагу суду на той факт, що жодного процесуального документа не отримував з підстав йому невідомих, що фактично порушує його права сторони виконавчого провадження для вчасного їх захисту від протиправних дій.01 листопада 2018 року відповідно до Довідки яка видана на підставі Акту огляду медико-соціальною експертною комісією міністерства охорони здоров`я України скаржнику повторно надано статус інваліда третьої групи.Крім цього, інваліди III групи загального захворювання мають право на безплатне або на пільгових умовах за наявності відповідного медичного висновку надання послуг з соціально-побутового і медичного обслуговування, забезпечення технічними та іншими засобами.Види потрібної інвалідам медичної допомоги визначають органи медико - соціальної експертизи за місцем проживання за індивідуальною програмою реабілітації. Допомога надається за рахунок коштів Фонду соціального захисту інвалідів.Більш того утриманні скаржника знаходяться троє неповнолітніх дітей (2004р.н., 2012р.н., 2014 р.н.), що фактично позбавляє їх нормально утримувати. Посилаючись на те, що із заробітної плати не можуть утримуватися більш ніж 20% суми скаржник просить задовольнити скаргу.

Протягом судового розгляду скарги заявник вимоги скарги підтримав в повному обсязі, наголосив на незаконності дій державного виконавця.

Представник Баришівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) до розгляду не з`явився, в поданій суду заяві просив проводи розгляду справи за його відсутності.

Одночасно, представником подано письмові пояснення по суті скарги, відповідно до яких представник просив відмовити у задоволенні скарги, постилаючись на її безпідставність та необґрунтованість. Додатково зазначив, що в провадженні головного державного виконавця Баришівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває зведене виконавче провадження за № про стягнення з ОСОБА_1 боргів, до складу якого входять: 1) виконавчий лист №2/1580/2011 виданий 14.03.2012 року Дніпровським райсудом м. Києва про стягнення на користь ПАТ «ПроКредитБанк» боргу в сумі 451224,11 гривень АСВП №45170021. 22.10.2014 року Державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження; 2) виконавчий лист № 2/1580/2011 виданий 14.03.2012 року Дніпровським райсудом м. Києва про стягнення на користь ПАТ «ПроКредитБанк» боргу в сумі 485703,94 гривень АСВП №45169061. 22.10.2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження; 3) виконавчий лист №2/1580/2011 виданий 14.03.2012 року Дніпровським райсудом м. Києва про стягнення на користь ПАТ «ПроКредитБанк» судових витрат в сумі 1927,30 гривень. АСВП №45169646. 22.10.2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження; 4) виконавчий лист № 2-2147/10 виданий 25.11.2010 року Деснянським райсудом м. Києва про стягнення на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 57793,22 гривень. АСВП №45169839. 31 жовтня 2014 року держаним виконавцем винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження. 07 червня 2018 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення, заборони на його відчуження та зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 07.06.2018 вбачається, що за боржником зареєстровано право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , а також згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 20.06.2008року боржнику передано у власність Ѕ частину земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер 32202817.07:04:076:000.1 площею 0,2180га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд. Згідно договору застави від 20.08.2008 року транспортного засобу VOLKSWAGEN реєстраційний номер НОМЕР_1 боржник ОСОБА_1 є майновим поручителем. Боржник ОСОБА_1 на неодноразові виклики до державного виконавця на 28.10.2014 року, 20.11.2014 року, 16.06.2016 року, 03.03.2017 року, 14.06.2018 року, 08.07.2019 року не з» являвся та не надав підтверджуючих документів про сплату (повну, часткову) боргів згідно рішення суду. Неодноразові виклики боржнику надсилались за місцем знаходження майна боржника: АДРЕСА_1 , за місцем проживання, що зазначено у кредитному договорі від 20.08.2008 року: АДРЕСА_2 , за місцем проживання, що зазначено у договорі купівлі-продажу земельної ділянки від 20.06.2008 року: АДРЕСА_3 , а також за адресою, що зазначена, у виконавчому документі: АДРЕСА_2 . Виклик до державного виконавця від 03.06.2019 за вих. №5783, який був надісланий на адреси: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 на 08.07.2019 року боржник отримав 20.06.2019 (через сестру) та 26.06.2019 (особисто), про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення. Також державним виконавцем неодноразово призначались виконавчі дії для складання постанови про опис та арешт майна боржника, однак, боржник жодного разу не з"являвся. Згідно довідки відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області від 04.07.2019 року боржник значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_4 . Державним виконавцем неодноразово були здійснені виїзди за місцем знаходження майна боржника: АДРЕСА_1 . 31.10.2014 року, 16.06.2016 року, було встановлено, що двері до будинку були зачинені, провести виконавчі дії не було можливості, про що були складені відповідні акти. Боржник з моменту відкриття виконавчого провадження жодного разу не з» явився до відділу ДВС для вирішення питання про сплату боргів або надання підтверджуючих документів про сплату, а також ні в усній, ні в письмовій формі не звертався ні до державного виконавця ні до начальника відділу ДВС. 10 жовтня 2019 року за вих. №10965 державним виконавцем в черговий раз сторонам надіслано повідомлення про проведення виконавчих дій на 05.11.2019 на 10 годину за місцем знаходження майна боржника в АДРЕСА_1 . Вимога надіслана сторонам виконавчого провадження, в тому числі боржнику за адресами: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 . Вимога державного виконавця отримана сторонами, в тому числі боржником особисто за адресою АДРЕСА_2 , про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, поштова кореспонденція на ім`я боржника за адресою АДРЕСА_3 повернулась до відділу ДВС з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». На призначений день та час проведення виконавчих дій сторони не з`явились. 05 листопада 2019 року державним виконавцем за місцем знаходження майна боржника з участю двох понятих складена постанова про опис та арешт майна боржника, а саме: Ѕ частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 та Ѕ частина земельної ділянки за даною адресою для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. 06 листопада 2019 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника та надіслано на виконання до бухгалтерії Управління освіти та інноваційного розвитку Печерської районної в місті Києві Державної адміністрації за адресою: м. Київ вул. Інститутська, 24/7 для проведення утримання, починаючи з 01.11.2019 року: 1) в розмірі 20% боргу на користь ПАТ «ПроКредитБанк» по ВП № 45170021; 2) в розмірі 8% боргу на користь ПАТ «ПроКредитБанк» по ВП №45169061; 3) в розмірі 20% боргу на користь ОСОБА_2 по ВП №45169839; 4) в розмірі 2% виконавчого збору по ВП №45169839.

Додатково, представником подано до суду копію Наказу Гімназії № 117 ім. Лесі Українки з поглибленим вивченням іноземних мов Печерського району міста Києва № 79К від 14 вересня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України з 14 вересня 2020 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази та матеріали виконавчого провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.447ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що в провадженні головного державного виконавця Баришівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває зведене виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 боргів, до складу якого входять: 1) виконавчий лист № 2/1580/2011 виданий 14.03.2012 року Дніпровським райсудом м. Києва про стягнення на користь ПАТ «ПроКредитБанк» боргу в сумі 451224,11 гривень АСВП №45170021; 2) виконавчий лист № 2/1580/2011 виданий 14.03.2012 року Дніпровським райсудом м. Києва про стягнення на користь ПАТ «ПроКредитБанк» боргу в сумі 485703,94 гривень АСВП №45169061; 3) виконавчий лист №2/1580/2011 виданий 14.03.2012 року Дніпровським райсудом м. Києва про стягнення на користь ПАТ «ПроКредитБанк» судових витрат в сумі 1927,30 гривень; 4) виконавчий лист № 2-2147/10 виданий 25.11.2010 року Деснянським райсудом м. Києва про стягнення на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 57793,22 гривень.

31 жовтня 2014 року держаним виконавцем винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження.

06 листопада 2019 року та 07 листопада 2019 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника та надіслано на виконання до бухгалтерії Управління освіти та інноваційного розвитку Печерської районної в місті Києві Державної адміністрації за адресою: м. Київ вул. Інститутська, 24/7 для проведення утримання, починаючи з 01.11.2019 року: 1) в розмірі 20% боргу на користь ПАТ «ПроКредитБанк» по ВП № 45170021; 2) в розмірі 8% боргу на користь ПАТ «ПроКредитБанк» по ВП №45169061; 3) в розмірі 20% боргу на користь ОСОБА_2 по ВП №45169839; 4) в розмірі 2% виконавчого збору по ВП №45169839.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У частині 1 статті 6 Конвенції закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду" (див. рішення від 19.03.97 зі справи "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece); рішення від 20.07.2004 зі справи "Шмалько проти України").

Згідно з положеннями статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки; усі суб`єкти права власності рівні перед законом; захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій її території; обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства (частина четверта статті 13, частина перша статті 17, частина перша статті 55, частина п`ята статті 124, пункт 9 частини третьої статті 129 Конституції України).

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Відповідно до частин 1, 5 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

В силу статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень в Україні покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим законом випадках на приватних виконавців.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до вимог ст.. 68 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Відповідно до вимог ст.. 69 Закону України «Про виконавче провадження», підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України. У разі припинення перерахування коштів стягувачу підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці не пізніш як у триденний строк повідомляють виконавцю про причину припинення виплат та зазначають нове місце роботи, проживання чи навчання боржника, якщо воно відоме.

Відповідно до вимог ст.. 70 Закону України «Про виконавче провадження», розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків. З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Отже, порядок звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, порядок здійснення відрахувань визначений ст. 68 - 70 Закону України "Про виконавче провадження".

При виконанні в примусовому порядку виконавчих документів стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: - у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50%; - за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20%.

З пенсії може бути відраховано не більш як 50% її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20% пенсії.

Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50% заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами.

Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70%.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю за місцем отримання боржником відповідних доходів. Копія зазначеної постанови залишається у виконавчому провадженні на контролі.

Зважаючи на викладене, враховуючи загальний розмір відрахувань за зведеним виконавчим провадження, який не перевищує 50 відсотків заробітної плати, суд позбавлений можливості дійти висновку про обґрунтованість заявленої скарги.

З огляду на викладене, а також керуючись ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.247, 449, 450-451 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на рішення, дії Баришівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересована особа - Акціонерне товариства «ПроКредит Банк» залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 11 лютого 2021 року.

Суддя