ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 544/300/21 Номер провадження 22-ц/814/2241/21Головуючий у 1-й інстанції Ощинська Ю. О. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Гальонкіна С.А.,

розглянувши в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пирятинської міської ради Полтавської області, ОСОБА_2 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини

за апеляційною скаргою адвоката Ткаченко Наталії Миколаївни в інтересах ОСОБА_1

на рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 21 липня 2021 року, прийнятого під головуванням судді Ощинської Ю.О. в м. Пирятин із складанням повного тексту рішення 28 липня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2021 року адвокат Ткаченко Н.М. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до районного суду із даний позовом. Зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 3,65 га, що розташована не території Давидівської сільської ради.

Позивач є спадкоємцем майна померлого за заповітом, складеним 04.04.1990 року.

Пропуск строку звернення з заявою про прийняття спадщини мотивований тим, що ОСОБА_1 весь час проживав у Російській Федерації, тривалий час хворів, перебував на строковій військовій службі в Збройних Силах України та відбував покарання в місцях позбавлення волі.

Просила визначити ОСОБА_1 додатковий двомісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилась після смерті його батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 21 липня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Пирятинської міської ради Полтавської області, ОСОБА_2 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 908 грн.

Рішення обґрунтовано тим, що факт проживання позивача в Російській Федерації сам по собі не свідчить про наявність об`єктивних, непереборних перешкод для звернення із заявою про прийняття спадщини та не може бути визнане поважною причиною для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Рішення оскаржила адвокат Ткаченко Н.М. в інтересах ОСОБА_1 , яка в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Вважає, що на момент, коли ОСОБА_1 перетинав кордон та перебував на території України, а саме з 11.05.2013 року до 15.05.2013 року та з 14.12.2015 року по 26.12.2015 року він вже пропустив строк для прийняття спадщини, тому відновлення свого права на отримання спадщини могло виникнути виключно за наслідками звернення до суду.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 - батько позивача, після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 3,65 га, що розташована на території Давидівської сільської ради, та належала ОСОБА_3 на підставі сертифіката на земельну частку (пай) серія ПЛ № 120032, відповідно до запису в № 736 від 24.12.1996 року у Книзі реєстрації видачі сертифікатів на земельну частку (пай) по КСМП «ім. Кірова» виданого на основі розпорядження Пирятинської районної адміністрації від 04.12.1996 року № 351.

Згідно заповіту від 04 квітня 1990 року ОСОБА_3 все своє майно з чого б воно не складалося заповів своєму синові ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки Давидівської сільської ради № 1294 від 19.10.2017 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно на час його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований за адресою: с. Кроти Пирятинського району Полтавської області. Разом з ним та шість місяців потому за цією адресою ніхто не був зареєстрований і не проживав.

Представник ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Пирятинського районного нотаріального округу Запорожець О.О. із заявою від 23.03.2018 року про видачу свідоцтва про право на спадщину, що залишилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , проте отримала відмову, оскільки ОСОБА_1 пропустив встановлений строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд своє рішення мотивував тим, що перебування спадкоємця тривалий час за межами України, не пов`язана з об`єктивними та істотними труднощами для позивача на вчинення дій для подання заяви про прийняття спадщини та не може бути визнана судом поважною причиною для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки, з моменту відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 до звернення позивача до суду минуло 16 років і 7 місяців.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви;2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19).

З врахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин його пропуску.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 посилався як на поважну причину пропуску строку на прийняття спадщини, на його проживання за межами України, а саме на території Російської Федерації.

Згідно п. 207 Інструкції Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року №20/5 (в редакції, що діяла на момент відкриття спадщини) письмова заява про прийняття спадщини та відмову від неї подається спадкоємцем особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не

засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або прибути особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально

засвідченою.

Факт проживання позивача у Російській Федерації сам по собі не свідчить про наявність об`єктивних, непереборних перешкод для звернення із заявою про прийняття спадщини, оскільки перебування позивача поза межами України не позбавляло його можливості подати заяву про прийняття спадщини поштою, як передбачено п. 207 Інструкції Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Крім того, відповідно до ч.5 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» (в редакції чинній на момент відкриття спадщини) вчинення нотаріальних дій за кордоном покладається на консульські установи України, а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на дипломатичні представництва України.

Згідно зі ч.1 п. 3 ст. 38 вказаного закону, на консульські установи України серед іншого також покладений обов`язок видавати свідоцтва про право на спадщину.

Доказів неможливості з`явитися до консульської установи або до дипломатичного представництва України за кордоном позивач не надав.

З огляду на це безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що проживання спадкоємця за межами України є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Позивачем всупереч вимогам ст.ст.12,13 ЦПК України також не надано жодного доказу на підтвердження того, шо він тривалий час хворів, перебував на строковій військовій службі в Збройних Силах України, відбував покарання в місцях позбавлення волі і ці обставини були непереборними та позбавляли його можливості своєчасно подати заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, доводи апеляційної скарги в частині оскаржуваного судового рішення не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 367, 374,375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Ткаченко Наталії Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 21 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08.12.2021 р.

Головуючий суддя О.В. Прядкіна

Судді: С.Б. Бутенко

С.А. Гальонкін