Справа № 307/3191/20
Провадження № 2-о/307/65/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2021 року м. Тячів

Тячівським районним судом Закарпатської області в складі головуючого Чопик В.В., при секретарі Олексій Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тячів цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_2 , де заінтересовані особи Львівська міська рада, Регіональний сервісний центр МВС у Закарпатській області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , звернулася до суду із заявою де заінтересовані особи Львівська міська рада, Регіональний сервісний центр МВС у Закарпатській області, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

Свої вимоги обґрунтовує, тим що документом, який посвідчує її особу на даний момент, є паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм № НОМЕР_1 , виданий 05.10.2020 року. Орган, що видав 4656. Відповідно до зазначеного документа, заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм № НОМЕР_1 було видано у зв`язку з тим, що заявник досягла 45-річного віку.

Відповідно до п.6 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 р. № 302 обмін паспорта здійснюється у разі: якщо особа досягла 25- чи 45-річного віку та не звернулася в установленому законодавством порядку не пізніше як через місяць після досягнення відповідного віку для вклеювання до паспорта зразка 1994 року нових фотокарток; наявності в особи паспорта зразка 1994 року (за бажанням).

Так, заявниця у зв`язку з досягненням 45-річного віку вирішила не вклеювати фотокартку у паспорт зразка 1994 року, а обміняти його на ID-картку. В той же час, у паспорті зразка 1994 року прізвище заявниці було вказано як « ОСОБА_3 ».

Як вбачається із свідоцтва про народження заявниці, ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що в книзі реєстрації' актів про народження 5 грудня 1975 року зроблено запис №89 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 .

З свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що 29 січня 1994 року між громадянином ОСОБА_5 та громадянкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було укладено шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 29 січня 1994 року зроблено запис за №4 та видано свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_3 . Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові - ОСОБА_3 , дружині - ОСОБА_3 .

Однак, при видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року органами внутрішніх справ через недоліки перекладу з російської мови прізвище заявниці помилково було записано як « ОСОБА_3 », тобто замість букви ОСОБА_6 було написано букву «Є».

Так, згідно з паспортом громадянина України зразка 1994 року, прізвище та ім`я заявниці вказано « ОСОБА_1 ». Паспорт видано 11 березня 1998 року Тячівським РВ УМВС України в Закарпатській області (серія та номер НОМЕР_4 ).

В той же час, через відсутність чіткої процедури в момент видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року і необізнаність про можливі правові наслідки неузгодженості в прізвищах, заявниця вчасно не виправила зазначену розбіжність, а тому в подальшому всі документи оформлялись на підставі паспорта, в якому було вказано прізвище « ОСОБА_3 ». Більш того, чинне законодавство забороняє встановлювати належність особі паспорта єдиний вихід це звертатись до відповідного органу про виправлення помилки в прізвищі, імені чи по батькові.

Після досягнення 45-річного віку при оформленні ID-картки заявниці повідомили, що прізвище « ОСОБА_3 » написано з помилкою через неправильний переклад з російської мови на українську, а тому в ID-картці буде зазначено правильний варіант, а саме « ОСОБА_3 ».

Разом з тим, до моменту видачі паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм на прізвище « ОСОБА_3 » заявницею було укладено Договір №3007-2/18 купівлі-продажу майнових прав від 30 липня 2018 року та Договір №0901-1 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги від 09 січня 2019 року. Стороною у вказаних договорах виступає гр. ОСОБА_1 .

Як вбачається із довідки 2401-1 про закріплення майнових прав від 24.01.2019 року, виданої 24 січня 2019 року Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮНІКО-ЕКСПО», ТОВ «ЮНІКО-ЕКСПО» підтверджує та засвідчує, що громадянка України ОСОБА_1 набула майнові права на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 (№ НОМЕР_5 на генплані).

Згідно з випискою №2401-1 з Переліку фізичних та юридичних осіб, кошти яких залучалися на інвестування (фінансування) об`єкта будівництва: «Багатоквартирний житловий будинок з підземним паркінгом, за адресою: АДРЕСА_2 » ОСОБА_1 включено до переліку фізичних та юридичних осіб, які брали участь у фінансуванні (інвестуванні) багатоквартирного житлового будинку з підземним паркінгом за адресою: АДРЕСА_2 . За ОСОБА_1 належить здійснити державну реєстрацію прав на 3-й кімнатну квартиру АДРЕСА_3 .

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_1 є власником квартири загальною площею 85,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім цього, заявниця є власницею транспортного засобу автомобіля марки Citroen С4 Picasso, реєстраційний номер НОМЕР_6 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 , де прізвище заявниці теж вказано як « ОСОБА_3 ».

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦК України ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.

Таким чином, у документі, що посвідчує особу заявниці на даний момент, та правовстановлюючих документах на квартиру по АДРЕСА_4 і свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу вказані різні значення однієї із складових імені заявниці, а саме прізвище.

Описані вище обставини викликані різними варіантами перекладу з російської на українську мову прізвища при зазначенні відомостей про особу, через це виникли розбіжності в українському варіанті перекладу прізвища.

Крім цього, загальновідомо, що в український правопис вносилися численні зміни. Так, зараз діє Український правопис, схвалений Кабінетом Міністрів України (Постанова № 437 від 22 травня 2019 року), затверджений Українською національною комісією з питань правопису (протокол № 5 від 22 жовтня 2018 року).

В параграфі 144 Правопису (слов`янські прізвища та імена) зазначено, що російську літеру "е" передаємо літерою "є" в таких позиціях: після приголосних (за винятком шиплячих, "р" і "ц", задньоязикових і гортанного "г") у суфіксі -єв та в сполученні морфем -єєв російських прізвищ: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; але: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .

Відтак, згідно з чинним українським правописом, правильне написання прізвища « ОСОБА_3 » має бути саме через букву «е», а не «є» (сторінка 143 Правопису, який є у вільному доступі у мережі Інтернет, зокрема на сайті Міністерства освіти і науки України https:// mon.gov.ua/storage/арр/media/zagalna%20serednya/05062019-опоvl-рravo.рdf.)

Вважає, що причина неправильного написання прізвища заявниці у одну літеру виникла у зв`язку із неправильним перекладом прізвища з російської на українську мову та змінами, які вносились в український правопис.

При цьому, як вбачається із наведених вище документів, окрім прізвища, імені та по батькові у них вказано також реєстраційний номер облікової картки платника податків (який зазначено і в паспорті громадянина України з безконтактним електронним носієм), а також такі дані як дата і місце народження, місце реєстрації проживання тощо, що ще раз підтверджує, що йдеться про одну і цю саму людину.

Звертає увагу, що до переоформлення та обміну паспорта громадянина України всі документи заявниці видавались на підставі паспорта громадянина України у вигляді «книжечки», де прізвище було вказано з неправильним варіантом написання, а саме « ОСОБА_3 ».

Внаслідок такої зміни прізвища заявниці та наявності різниці в одну букву на даний час виникли певні неузгодженості між документом, що посвідчує її особу, та правовстановлюючими документами, які були видані на ім`я заявниці, у зв`язку з чим виникла необхідність встановити факт належності заявниці правовстановлюючих документів, а саме документів, які підтверджують право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Таким чином, головним правовстановлюючим документом на квартиру, що підтверджує права власника, є витяг з Державного реєстру. В той же час, у Витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності власником зазначена ОСОБА_1 . У зв`язку із зазначеними розбіжностями в прізвищі заявниця не може в повному обсязі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю приватною власністю на свій розсуд.

Враховуючи те, що правильний варіант написання прізвища заявниці це « ОСОБА_3 », паспорт громадянина з безконтактним електронним носієм оформлено відповідно до чинного правопису. В той же час, виправити прізвище в правовстановлюючих документах на квартиру неможливо в позасудовому порядку.

Таким чином, з метою надання заявниці можливості вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю, існує необхідність встановити юридичний факт, що правовстановлюючі документи на квартиру АДРЕСА_5 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу належать саме заявниці, ОСОБА_1 .

Тому просить суд встановити факт належності ОСОБА_1 витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер витягу 154887236, сформованого 04.02.2019 р) та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 .

Заявник та його представник в судове засідання не з`явилися, але надали суду заяву в якій просять суд справу розглянути у їх відсутності, заявлені вимоги підтримують та просять їх задовольнити, а тому суд на підставі ст.. 223 ЦПК України справу розглянув у їх відсутності.

Представник Львівської міської ради в судове засідання не з`явився, але надіслав суду заяву в якій просить суд справу розглянути у його відсутності, заявлені вимоги підтримують, а тому суд на підставі ст.. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності.

Представник Регіональний сервісний центр МВС у Закарпатській області в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки не повідомив, а тому суд на підставі ст.. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності.

У зв`язку з неявкою сторін, на підставі ст. 247 ч. 2 ЦПК України, фіксація судового засідання технічними засобами не проводилась.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з слідкуючих підстав.

Відповідно до вимог ст.315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно із вимогами п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до листа Верховного Суду України 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Судом встановлено, що документом, що посвідчує особу заявника на даний момент, є паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм № НОМЕР_1 , виданий 05.10.2020 року.

Відповідно до зазначеного документа, заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм № НОМЕР_1 було видано у зв`язку з тим, що заявник досягла 45-річного віку.

Як вбачається із свідоцтва про народження заявниці, ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що в книзі реєстрації' актів про народження 5 грудня 1975 року зроблено запис №89 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 .

Свідоцтвом про укладення шлюбу стверджується, що 29 січня 1994 року між громадянином ОСОБА_5 та громадянкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було укладено шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 29 січня 1994 року зроблено запис за №4 та видано свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_3 .

Як вбачається після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові - ОСОБА_3 , дружині - ОСОБА_3 .

Також, паспорт зразка 1994 року заявниці видано на прізвище ОСОБА_3 .

Крім цього, судом встановлено, що на прізвище « ОСОБА_3 » було укладено Договір №3007-2/18 купівлі-продажу майнових прав від 30 липня 2018 року та Договір №0901-1 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги від 09 січня 2019 року.

Довідкою 2401-1 про закріплення майнових прав від 24.01.2019 року, виданої 24 січня 2019 року Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮНІКО-ЕКСПО», ТОВ «ЮНІКО-ЕКСПО» стверджено, що ОСОБА_1 набула майнові права на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 (№3 на генплані).

Згідно з випискою №2401-1 з Переліку фізичних та юридичних осіб, кошти яких залучалися на інвестування (фінансування) об`єкта будівництва: «Багатоквартирний житловий будинок з підземним паркінгом, за адресою: АДРЕСА_2 » ОСОБА_1 включено до переліку фізичних та юридичних осіб, які брали участь у фінансуванні (інвестуванні) багатоквартирного житлового будинку з підземним паркінгом за адресою: АДРЕСА_2 . За ОСОБА_1 належить здійснити державну реєстрацію прав на 3-й кімнатну квартиру АДРЕСА_3 .

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_1 є власником квартири загальною площею 85,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім цього, ОСОБА_1 є власницею транспортного засобу автомобіля марки Citroen С4 Picasso, реєстраційний номер НОМЕР_6 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 ,

Отже, з наведеного судом встановлено, що у документі, що посвідчує особу заявниці на даний момент, та правовстановлюючих документах на квартиру по АДРЕСА_4 і свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу вказані різні значення однієї із складових імені заявниці, а саме прізвище.

Суд вважає, що причина неправильного написання прізвища заявниці у одну літеру, в свідоцтві про шлюб та у паспорті зразка 1994 рок, виникла у зв`язку із неправильним перекладом прізвища з російської на українську мову та змінами, які вносились в український правопис, що потягло на неправильність написання її прізвище, в подальшому, і в інших вище наведених документах.

Внаслідок такої зміни прізвища заявниці та наявності різниці в одну букву на даний час виникли певні неузгодженості між документом, що посвідчує її особу, та правовстановлюючими документами, які були видані на ім`я заявниці, у зв`язку з чим виникла необхідність встановити факт належності заявниці правовстановлюючих документів, а саме документів, які підтверджують право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Таким чином, з метою надання заявниці можливості вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю, суд вважає, що слід встановити юридичний факт, що правовстановлюючі документи на квартиру АДРЕСА_5 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу належать саме заявниці, ОСОБА_1 .

З наведених міркувань та керуючись ст.ст. 2, 76-81, 89, 258-259, 263-265, 293, 315 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер витягу 154887236, сформованого 04.02.2019 р) та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 ).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_6 .

Заінтересовані особи:

Львівська міська рада , місцезнаходження: м. Львів, пл.. Ринок, 1.

Регіональний сервісний центр МВС у Закарпатській області, місцезнаходження: м. Ужгород, вул.. Гагаріна, 7, Закарпатська область.

Суддя: В.В.Чопик