СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/10322/21

пр. № 2/759/4694/21

08 грудня 2021 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Коваль О.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Точ Пром Прилад» (03143, м. Київ, вул. Глушкова, 17, кв. 12), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОЧ ПРОМ ПРИЛАД" та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 27 899,82 грн. та витрати на експерта, копіювання та правову допомогу на загальну сумму 6104 грн. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 18.11.2019 року відповідач ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «DAF XF», державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричіпом "Krone", державний номерний знак НОМЕР_2 , в м. Києві по вул. Сільцева буд. 22, при перестроюванні не надав перевагу в русі автомобілю "Chevrolet Lacetti", державний номерний знак НОМЕР_3 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися та скоїв з ним зіткнення. Автомобіль «DAF XF», державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричіпом "Krone", державний номерний знак НОМЕР_2 , належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "ТОЧ ПРОМ ПРИЛАД" та на момент скоєння ДТП перебував під керуванням ОСОБА_2 , який являвся працівником ТОВ "ТОЧ ПРОМ ПРИЛАД", перебуваючи з останнім в трудових відносинах. Відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Страховою компанією було виплачено позивачу суму 40492 грн, але сума відновлювального ремонту відповідно до експертизи складає 68391,82. Тому позивач просить стягнути різницю, яка складає 27 899,82 грн., витрати на експерта, копіювання та правову допомогу на загальну сумму 6104 грн. та судовий збір 908,00 грн.

Ухвалою суду від 24.05.2021 року відкрито провадження у справі, яке постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачі до суду відзив не направили.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, надані докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що 18.11.2019 року відповідач ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «DAF XF», державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричіпом "Krone", державний номерний знак НОМЕР_2 , в м. Києві по вул. Сільцева буд. 22, при перестроюванні не надав перевагу в русі автомобілю "Chevrolet Lacetti", державний номерний знак НОМЕР_3 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися та скоїв з ним зіткнення.

Відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва від 24.01.2020 року відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Позивач у позові зазначає, що автомобіль «DAF XF», державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричіпом "Krone", державний номерний знак НОМЕР_2 , належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "ТОЧ ПРОМ ПРИЛАД" , проте належні та допустимі докази такому відсутні, суду надані не були, про їх витребування не заявлено.

Зазначено у позові і те, що ОСОБА_2 , являєся працівником ТОВ "ТОЧ ПРОМ ПРИЛАД", проте і цьому докази відсутні, чому суд надає відповідну оцінку.

Зазначено у позові і те, що 09.04.2020 року ПАТ «Страхова група «ТАС» здійснило виплату позивачу в розмірі 40492,00 грн., що підтверджується копією квитанції № 11.

Проте, що це за виплата не зазначено, чи є така сумою страхового відшкоудвання та за яким договором страхування не вказано, як не зазначено і ліміт можливої страхової відповідальності. Взагалі не вказано та доказів суду не надано, що відповідач та позивач мали відповідні договора страхування.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК. Фізична чи юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану її працівником при виконанні трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) чи цивільно-правового договору, має право зворотної вимоги (регресу) до такого працівника - фактичного завдавача шкоди - у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина перша статті 1191 ЦК).

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Згідно ст. 6 цього Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, відповідальною особою за заподіяний збиток внаслідок експлуатації транспортного засобу є, зокрема, страховик у межах, визначених чинним законодавством та договором страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу. І лише у разі недостатності страхової виплати особа, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Тоді як, інформація чи була цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована згідно вказаного вище закону та відповідно про ліміт відповідальності, розмір страхового відшкодування у суду відсутня. Так, позивач в позові зазначає лише частково інформацію, а саме про виплату йому страховою компанією лише частини суми у розмірі 40492,00 грн., проте чи є така сума саме страховою виплатою не зрозуміло, оскільки в наданій суду квитанції призначенням платежу зазначено "виплата переказу по системі "Швижка копійка". Письмове звернення позивача до страхової компанії про виплату страхового відшкодування суду не надано, як і відповідної відповіді та рішення такої страхової компанії про виплату страхової суми. Щодо іншої необхідної для постановлення законного та справедливого рішення інформації та доказів, такі суду не надані також.

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до вимогч. 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.6 ст. 81ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, враховуючи вищенаведені норми законодавства, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи встановленні в судовому засіданні обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги, є необґрунтованими та недоведенми, а тому не підлягають задоволенню. Зокрема, суду не доведено, що суми страхового ліміту не достатньо для покриття заподіяної позивачу матеріальної шкоди. Крім того, в чому саме полягає солідарна відповідальність відповідачів позивачем не зазначено та не обгрунтовано та відповідно не доведено. З огляду на зазначене вище, задоволенню також не підягають і вимоги про стягнення витрат на експертизу, копіювання та правничу допомогу. На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст.ст. 12, 19, 76-82, 89, 141,263-265, 280-284 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Точ Пром Прилад», ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задоволенню не підлягають.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складання. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Текст рішення постановлений 08.12.2021 року.

Суддя Коваль О.А.