Справа № 283/1664/21
Провадження №2/283/589/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

06 грудня 2021 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Хомич В.М., секретар судового засідання Ільніцька С.В.,за участю позивача та представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Тимошенка С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житлом,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

Позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом визнання їх такими, що втратили право на користування жилим приміщенням.

Позовні вимоги мотивовані тим, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . В даному будинку зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , які за вказаною адресою не проживають більше трьох років, а їх речі в будинку відсутні.

На підставі вищевикладеного, позивач просить суд усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим будинком АДРЕСА_1 , який належить їй на праві приватної власності та просить стягнути на її користь сплачений судовий збір.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою від 26.07.2021 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження, визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 14 годину 30 хвилин 22.09.2021, яке було відкладено на 12 годину 11.10.2021 та 15.11.2021.

Ухвалою суду від 15.11.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 15 годину 10 хвилин 06.12.2021. Задоволено клопотання позивача про виклик свідків.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву, заяв, клопотань до суду не надходило.

Позиція позивача

У судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити з підстав, визначених у позові. Зокрема, зазначила, що в будинку раніше проживала матір відповідачки ОСОБА_1 .. Відповідач також зареєструвалася в її будинку. Далі ОСОБА_4 народила трьох дітей, однак вона вела неналежний спосіб життя, будинок через це у занедбаному стані. У 2017 році відповідачка ОСОБА_1 залишила дітей на три доби, через це дітей забрали соціальні служби, а ОСОБА_1 з тих пір в будинку не проживає. Вказала, що ОСОБА_1 сама залишила місце проживання у 2017 році. ОСОБА_3 вона взагалі не знає, це знайомий її чоловіка, він ніколи в будинку не жив, лише був зареєстрований.

Позиція відповідача ОСОБА_1 .

Представник відповідача ОСОБА_1 , за довіреністю, адвокат Тимошенко С.В. у судовому засіданні просив ухвалити законне рішення, врахувавши, що позиція відповідача ОСОБА_1 ґрунтується на тому, що їй чиняться перешкоди у вигляді не допуску до будинку.

Встановлені судом обставини

ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 14.05.2002 є власником домоволодіння по АДРЕСА_1 , загальною площею 64,6 кв.м, житловою площею 36,2 кв.м., що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.8).

Згідно з довідкою № 2438 від 19.05.2021, що видана ОСОБА_2 , депутатом Малинської міської ради Столяром О.В., зі слів сусідів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ОСОБА_3 прописаний, але фактично не проживає з 2007 року та ОСОБА_1 прописана, але не проживає з 2017 року за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7).

Довідкою №1772 від 08.06.2021, що видана КП «Добробут», на підставі довідки від депутата ОСОБА_7 та будинкової книги, стверджується, що по АДРЕСА_1 зареєстровані, але не проживають: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 (а.с.6).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 надав показання про те, що відповідача ОСОБА_3 він бачив один раз, коли останній прописувався. Після того більше не бачив і не знає, де зараз він. В будинку ОСОБА_3 ніколи не проживав. Вказав, що в місті міняли назви вулиці, змінювалась і нумерація, однак ніяких документів про це нема. ОСОБА_1 це його внука, разом з матір`ю в дитинстві приїхала в м. Малин з Росії, купили будинок, зробили ремонт. Він проживав в Америці, висилав дітям кошти на проживання, а вони (дочка і внучка) влаштовували п`янки і гулянки. ОСОБА_4 закінчила школу, влаштували її на навчання із стипендією і проживанням. Потім вона народила трьох дітей, у 2017 році залишила їх на три доби в цьому будинку самих. В подальшому дітей забрали соціальні служби, а її позбавили батьківських прав. В будинку проживати їй ніхто не перешкоджав, навпаки, створили умови для життя, а вона довела будинок до такого стану, що там не можна було жити.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 надав показання про те, що він з відповідачкою ОСОБА_1 має спільну дитину. Восени 2017 року відповідачка залишила їхню спільну дочку і ще одну її малолітню дитину від іншого чоловіка дитину на 2 доби самих в будинку, він це побачив, викликав поліцію, виламували двері, дітей забрали в лікарню. Будинок в якому проживала ОСОБА_1 з дітьми запущений, в недоглянутому стані. Він відсудив спільну з відповідачкою дитину, дівчинка наразі проживає з ним, а молодший хлопчик 6 місяців жив у лікарні. Наталія весь той час також була в лікарні, бо проживати в будинку по АДРЕСА_1 соціальні служби не дозволили. ОСОБА_1 залишила будинок добровільно, ніхто їй не перешкоджав там проживати і не перешкоджає. ОСОБА_3 він не знає і ніколи його не бачив у вказаному будинку.

Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом

Між сторонами виник спір з приводу визнання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

При вирішенні спірних правовідносин, суд застосовує норми Конституції України, ЦК України та СК України. Суд враховує позицію ВП ВС, що ЖК УРСР був прийнятий 30 червня 1983 року і він не відображає усіх реалій сьогодення. В свою чергу Цивільний кодекс є кодифікованим актом законодавства, який прийнято пізніше у часі, тому темпоральна колізія вирішується саме на користь норм ЦК України.

За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Разом з тим у статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.

Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1 ; в будинку зареєстрована ОСОБА_1 , яка вселилася в будинок, як внука чоловіка позивача.

За таких обставин, суд вважає, що до спірних правовідносин, крім іншого, слід застосувати норми статті 405 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Позивачем належними доказами підтверджено, що відповідач ОСОБА_1 добровільно припинила використовувати будинок, як житло, восени 2017 року. Пояснення представника відповідача ОСОБА_1 про недопуск останньої до будинку, суд оцінює критично, оскільки дані обставини жодними доказами не підтверджені.

За таких умов та з огляду на положення статті 391 ЦК України позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_1 такою, що втратила право користування спірним житловим будинком, підлягають задоволенню. При цьому суд наголошує та роз`яснює сторонам, що право користування житлом і реєстрація місця проживання у такому житлі не є тотожними, а співвідносяться як причина і наслідок. Тобто, набуття особою права на користування житловим приміщення може бути підставою для реєстрації її місця проживання за вказаною адресою, як, відповідно, і втрата права користування житлом є підставою для зняття з реєстрації місця проживання за адресою такого житла.

Вирішуючи позовні вимоги про визнання ОСОБА_9 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, суд керується наступним.

Позивач, як на підставу своїх вимог, посилається на довідку № 2438 від 19.05.2021, що видана депутатом Малинської міської ради Столяром О.В., та довідку № 1772 від 08.06.2021, що видана КП «Добробут».

Суд критично відноситься до наданих позивачем доказів щодо позовної вимоги до ОСОБА_3 , оскільки на виконання вимог ч. 1 ст. 187 ЦПК України, судом отримано інформацію від Виконавчого комітету Малинської міської ради та Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області, з якої встановлено, що у реєстрі територіальної громади відсутні відомості щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_3 , а за відомостями обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Довідка депутата Малинської міської ради Столяра О.В. складена на основі пояснень сусідів (а.с.7), які, очевидно, не можуть бути обізнані саме про реєстрацію ОСОБА_3 в будинку позивача. Довідка КП «Добробут» видана на підставі довідки від депутата ОСОБА_7 (а.с.6).

Крім того, і позивач, і допитані у судовому засіданні свідки підтвердили, що ОСОБА_3 ніколи у будинку АДРЕСА_1 не проживав, речей там не зберігав.

З огляду на те, що ОСОБА_3 у будинку позивача ніколи не проживав, а також не має там зареєстрованого місця проживання, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 , не підлягають задоволенню.

З врахуванням викладено, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат

Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. З врахуванням того, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 454 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 23, 76, 81,141, 258, 259, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житлом - задовольнити частково.

Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , права користування та розпорядження власністю шляхом визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

У задоволенні позовних вимог у іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 09.12.2021.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідачі: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ;

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя В. М. Хомич