Справа № 462/5965/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2021 року Залізничний районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді Палюх Н.М.

при секретарі Фіс В.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивачка 28 вересня 2020 звернулася у суд з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 лютого 2014 року і від спільного подружнього життя мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак спільне життя у неї з відповідачем не склалося, так як між ними не має взаєморозуміння, вони виявилися людьми з різними характерами і поглядами на сімейне життя, через що виникали сварки і суперечності. Зважаючи на те, що вже більше восьми місяців вони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та, окрім цього, відносини між ними вже тривалий час мають негативний характер, вважає, що шлюб між ними є лише формальним. Також наголошує, що надання строку на примирення не виправить стан їхніх шлюбних відносин, спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів, а відтак це лише погіршить стан її відносин з відповідачем і продовжить їх перебіг у часі. На підставі наведеного просить шлюб розірвати.

В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав, надав пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві та додатково пояснив, що подружнє життя у позивачки з відповідачем не склалося, постійно виникали сварки і конфлікти, чому вони розійшлися і з квітня 2020 проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивачка втратила до відповідача хороші почуття і примирення між ними неможливе, вона переконана, що їх шлюб розпався остаточно. Просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, проте подав до суду заяву про надання строку для примирення та зупинення провадження у справі, в якій зазначив, що розлад сімейних відносин має тимчасовий характер, він хоче зберегти сім`ю та спільно з позивачкою виховувати малолітню доньку.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, заслухавши пояснення представника позивачки, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

У відповідності до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Згідно з ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст.ст. 104-105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України.

Ст. 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений один із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено судом, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 лютого 2014 року і від спільного подружнього життя мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом беззаперечно встановлено, що між сторонами тривалий час немає взаєморозуміння, виникали сварки, з квітня 2020 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують, позивачка не має наміру продовжувати подальші шлюбні відносини і збереження шлюбу суперечить її інтересам.

Суд намагався зберегти сім`ю сторін, в листопаді 2020 року надавав їм термін для примирення, проте вони не помирилися і помиритися позивачка з відповідачем не бажає, так як втратила до нього хороші почуття.

Задовольняючи позов, суд виходить з того, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого із сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.

Отже, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки вони проживають окремо і не підтримують сімейних відносин вже тривалий час, а тому цей шлюб слід розірвати.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження, а тому підлягають до задоволення.

На підставі ст.ст.12, 89, 141, 264, 265, ЦПК України, керуючись ст.ст. 109-112 СК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , укладений 14 лютого 2014 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 135.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Після розірвання шлюбу присвоїти ОСОБА_2 прізвище « ОСОБА_6 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 12.02.2021 року.

Суддя: