Провадження №2з/522/47/21
УХВАЛА

11 лютого 2021 року

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Абухін Р.Д., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства « Поліграф», третя особа: ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації за порушення авторського права,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом, по якому просить суд :

-Вилучити у ПП « Поліграф» всі контрафактні примірники твору « Монография. Архитектура. Хроноэволюция архитектурних форм, конструкций и материалов» згідно зхаявленого тиражу.

-Стягнути з ПП « Поліграф» на користь ОСОБА_1 , грошову компенсацію за порушення авторського права у розмірі 369 349,50 грн.;

-Стягнути з відповідача на користь позивача вартість судових витрат у розмірі 13 693,5 грн.

Позивач подала заяву, по якій просила вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на грошові кошти Приватного підприємства « Поліграф», що знаходиться у банківських установах на рахунках, що будуть виявлені Державною виконавчою службою або приватним виконавцем в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову у межах ціни позову, а саме 369 349,50 грн.

Суддя, ознайомившись та дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що заява позивача про забезпечення позовних вимог не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Предметом позову є, зокрема, грошова компенсація за порушення авторського права у розмірі 369 349,50 грн..

В заяві про забезпечення позову позивач просить суд накласти арешт на грошові кошти Приватного підприємства « Поліграф», що знаходиться у банківських установах на рахунках, що будуть виявлені Державною виконавчою службою або приватним виконавцем в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову у межах ціни позову, а саме 369 349,50 грн., при цьому не зазначає на які саме рахунки та у яких банках.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

В заяві про забезпечення позову заявник не навів доказів чому не забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також заявник не зазначив доказів, що існує реальна загроза невиконання рішення суду та яким чином майно на яке вона просить суд накласти арешт стосується предмето спору.

Враховуючи, що ст. 150 ЦПК України є дискреційною, суд, відмовляючи у застосуванні заходів забезпечення позову, приймає до уваги наявність обставин, які виключають можливість їх застосування.

Відповідно до п. 4 Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконанню чи утрудненню виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, доведеності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до ч.5 ст.19 Господарського кодексу України забороняється незаконне втручання та перешкоджання господарській діяльності суб`єктів господарювання з боку органів державної влади, їх посадових осіб.

Таким чином, вимоги заявниці щодо забезпечення позову в обраний нею спосіб є безпідставними, оскільки можуть бути наслідком зупинення діяльності підприємства.

При цьому, заявником у порушення зазначених приписів ЦПК України до заяви про забезпечення позову не надано відповідних належних, достатніх, достовірних доводів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів заявника.

Жодних належних обґрунтувань для забезпечення позову, окрім викладення обставин, які були підставою позову, заявниця суду не повідомила.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Отже, в відповідності з зазначеними нормами процесуального права суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. 150 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 ,- « про накладення арешту на майно»- відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя : Р.Д. Абухін

11.02.2021