11.02.2021 227/3910/20
РІШЕННЯ
11 лютого 2021 року м. Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді Хандуріна В.В.,
секретаря судового засідання Дзюба Т.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Представник позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» у відкрите судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглянути справу без його участі.
Відповідач ОСОБА_1 надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав частково, а саме в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, в іншій частині позовні вимоги не визнав.
Частиною 1 статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява АТ КБ «Приватбанк» підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 23.10.2014 року ОСОБА_1 підписав анкету заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с. 13). У вказаній заяві зазначено, що підписуючи її, заявник погодився з тим, що вказана заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами, складають між заявником та банком договір про надання банківських послуг. Зі змісту вказаної заяви також вбачаться, що заявник ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення та погодився з його умовами, екземпляр договору про надання банківських послуг згоден отримати шляхом роздруківки з офіційного сайту www.pb.ua. Текст вказаної заяви також свідчить про те, що заявник, підписавши останню, зобов`язався виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно знайомитися з їх змінами на сайті банку. За змістом цієї заяви заявник ознайомився та погодився з Умовами та правилами надання послуги накоплення ОСОБА_2 та погодився оформити вказану послугу.
Але зі змісту вказаної анкети-заяви від 23.10.2014 року ОСОБА_1 не вбачається, яку ж саме банківську послугу мав намір отримати останній: картку «Універсальна,», картку для виплат, картку классу Gold, преміальну картку.
Зміст анкети-заяви не свідчить про те, що ОСОБА_1 взагалі мав намір отримати кредит, не містить відомостей, чи видавалась останньому кредитна картка та яка саме, з яким строком її дії, не вказано суму кредитного ліміту та відсотків за користування кредитом, а також розміру штрафних санкцій, які б підлягали сплаті відповідачем у разі порушення зобов`язання.
В якості доказу видачі відповідачу кредитної картки позивачем надана довідка, з якої вбачається, що між банком та ОСОБА_1 був підписаний кредитний договір б/н, за яким було надано 04.08.2014 року кредитну картку за № НОМЕР_1 з терміном дії по 07/18, 08.11.2017 року кредитну картку за № НОМЕР_2 з терміном дії по 11/21 та 05.07.2018 року кредитну картку за № НОМЕР_2 з терміном дії по 11/21. (а.с. 80)
Проте, вказана довідка не містить дати її видачі, прізвища особи, яка її завірила. Крім того, довідкою підтверджується, що між банком та ОСОБА_1 був підписаний кредитний договір б/н, але від якої дати останній був укладений ця довідка відомостей не містить.
Крім того, позивачем не надано належних доказів того, за яким саме тарифним планом видана відповідачу кредитна картка.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). (ч.ч. 1, 2 статті 207 ЦК України)
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. (ч. 1 ст. 638 ЦК України)
Згідно із статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. (ч. 2 ст. 1054 ЦК України)
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. (ч. 1 ст. 633 ЦК України)
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком (в даному випадку АТ КБ «Приватбанк»), тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. В свою чергу, другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. (ст. 1049 ЦК України)
Судом встановлено, що в анкеті-заяві позичальника від 23.10.2014 року, яка підписана відповідачем, процентна ставка не зазначена.
Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив, крім тіла кредиту, стягнути заборгованість за простроченими відсотками, заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦПК України, та пеню, посилаючись при цьому на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, у яких визначені, крім іншого: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено термін дії договору (12 місяців з моменту підписання, пункт 1.1.7.12 Умов) та інші умови.
Проте, з наданих позивачем доказів неможливо встановити, яку ж саме картку «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Contract» чи «Універсальна Gold» отримав відповідач.
Крім того, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку.
Умови та Правила надання банківських послуг ПАТ КБ «Приватбанк» з огляду на їх мінливий характер не можна вважати складовою кредитного договору, укладеного між сторонами 23.10.2014 року шляхом підписання анкети-заяви, якщо вони не підписані позичальником, а також якщо ці умови прямо не передбачені в заяві, яка безпосередньо підписана позичальником.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) приєднується до тих умов, з якими він безпосередньо ознайомлений.
Крім того, роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування. Такого висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 11 березня 2015 року (провадження №6-16цс15).
Таким чином, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «Приватбанк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами.
Окрім того, позивачем не надано суду доказів про підпис та ознайомлення відповідача (надання згоди) з умовами договору щодо нарахування відсотків відповідно до ст. 625 ЦК України, а саме зі зміненою редакцією «Умов та правил надання банківських послуг», що почали діяти з 01.03.2019 року, на які посилається позивач, як на підставу заявленої вимоги.
Інші вимоги позивача, а саме в частині стягнення заборгованості за простроченими відсотками; заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; заборгованості за пенею, розмір та порядок нарахування яких в анкеті-заяві, підписаній відповідачем не обумовлені, безпідставні, а тому в цій частині вони задоволенню не підлягають.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Тобто, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 1464,71 грн.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 5, 12, 81, 141, 263, 265, 273, ЦПК України, ст. ст. 509, 526-527, 530, 610, 612, 624 - 625, 1048 - 1050, 1054 Цивільного кодексу України, суд
Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя В.В. Хандурін

11.02.2021