№ провадження 2/646/495/2021
Справа № 646/5038/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2021 м. Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова в складі:

головуючого судді Демченко С.В.,

за участю:

представника відповідача адвоката Сокол Д.В.,

секретар судового засідання Хілінський М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», третя особа: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення невиплаченого страхового відшкодування та моральної шкоди,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Страхова компанія «ВУСО», третя особа: АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів та стягнення невиплаченого страхового відшкодування за Електронним полісом добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби №НАG3HI-191M38F від 22 лютого 2019 року в розмірі 37 500,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 15 000,00 грн.

12 лютого 2021 року до канцелярії суду адвокатом Рябініним С.В., який представляв інтереси позивача ОСОБА_1 , було подано копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 .

12 лютого 2021 року до канцелярії суду надійшло клопотання представника відповідача - адвоката Сокол Д.В. про закриття провадження у справі в порядку, передбаченому ст.255 ЦПК України у зв`язку зі смертю позивача ОСОБА_1 .

Представник ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» - адвокат Сокол Д.В. у судовому засіданні підтримала клопотання про закриття провадження у справі та просила його задовольнити.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, про що в матеріалах справи міститься розписка про отримання поштового повідомлення.

Суд вислухавши думку представника відповідача, дослідивши клопотання та матеріали справи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією з сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Згідно зі статтею 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Підставою процесуального правонаступництва є наступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони, зокрема, внаслідок смерті, зі спірних чи встановлених судом правовідносин майнового характеру. При процесуальному правонаступництві всі процесуальні дії, виконані попередником, є обов`язковими для правонаступника.

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі.

Отже, процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому незалежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про захист її порушеного права як споживача на виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку та просила стягнути з ПрАТ «СК «ВУСО» суму невиплаченого страхового відшкодування за договором добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби №НАG3HI-191M38F від 22 лютого 2019 року у зв`язку з настанням страхового випадку, а також моральну шкоду.

Предметом даного спору є вимоги щодо захисту права ОСОБА_1 як споживача під час надання послуг ПрАТ «СК «ВУСО», вимоги про стягнення з ПрАТ «СК «ВУСО» суми страхового відшкодування за договором особистого страхування здоров`я на випадок хвороби та суми моральної шкоди.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про страхування» договір страхування здоров`я за своїм змістом відноситься до особистого виду страхування.

Відповідно до п.6.1 Електронного полісу добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби №НАG3HI-191M38F від 22 лютого 2019 року, укладеного з ОСОБА_1 , страховими випадками є: п.6.1.1. смерть Застрахованої особи внаслідок захворювання, п.6.1.2. настання у Застрахованої особи хвороби, передбаченої Додатком №1 до даних Правил страхування та умовами цього Договору.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 12 листопада 2020 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено відповідний актовий запис №17902.

Вирішуючи питання відносно того, чи допускають вказані спірні відносини правонаступництво, суд в тому числі керується положеннями ст. 1229 ЦК України відповідно до якої, страхові виплати (страхове відшкодування) спадкуються на загальних підставах.

Особливим випадком є договори особистого страхування, коли страхувальник призначив особу, до якої має перейти право на одержання виплати у разі його смерті. В такому випадку це право на отримання страхового відшкодування не входить до загального складу спадщини спадкодавця.

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (Страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (Страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ч.2 ст.985 ЦК України страхувальник має право при укладенні договору страхування призначити фізичну або юридичну особу для одержання страхової виплати (вигодонабувача), а також замінювати її до настання страхового випадку, якщо інше не встановлено договором страхування.

Особливість правового стану вигодонабувача полягає в тому, що йому належить право вимагати від страховика виконання за укладеним договором.

Зі змісту Електронного полісу добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби №НАG3HI-191M38F від 22 лютого 2019 року вбачається, шо страхувальником, вигодонабувачем та застрахованою особою є ОСОБА_1 .

Положеннями ст.994 ЦК України передбачено, що у разі смерті страхувальника, який уклав договір майнового страхування, його права та обов`язки переходять до осіб, які одержали це майно у спадщину. В інших випадках права та обов`язки страхувальника можуть перейти до третіх осіб лише за згодою страховика, якщо інше не встановлено договором страхування.

Згідно з вимогами ст. 22 Закону України «Про страхування» у разі смерті страхувальника - фізичної особи, який уклав договір майнового страхування, права і обов`язки страхувальника переходять до осіб, які одержали це майно в спадщину. Страховик або будь-хто із спадкоємців має право ініціювати переукладення договору страхування. В інших випадках права і обов`язки страхувальника можуть перейти до іншої фізичної особи чи юридичної особи лише за згодою страховика, якщо інше не передбачено договором страхування.

Зі матеріалів справи вбачається, що в рамках вказаної цивільної справи оспорюється правомірність відмови ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» щодо виплати відшкодування за страховим випадком, що позивач розцінює як порушення його права як споживача, у зв`язку з чим він звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Тобто, ОСОБА_1 вважала, що має право як споживачна стягнення з відповідача, який одночасно є надавачем послуг, шкоди у вигляді суми невиплаченого страхового відшкодування за договором добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що оскільки ОСОБА_1 пов`язувала заявлені нею вимоги щодо стягнення невиплаченого страхового відшкодування з порушенням її права саме як споживача послуг, що нерозривно пов`язано з особою-споживача та, приймаючи до уваги, що наразі таке право оспорюється у судовому порядку та не є абсолютним, крім того, ОСОБА_1 була визначена вигодонабувачем у договорі страхування та в подальшому жодних істотних змін до умов укладеного договору за погодженням з ПрАТ «СК «ВУСО» не вносилось, суд вважає, що спірні правовідносини у даному випадку не допускають правонаступництва, у зв`язку з чим закриває провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 55, 255 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», третя особа: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення невиплаченого страхового відшкодування та моральної шкоди на підставі п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.В. Демченко