Справа № 272/76/21
Провадження № 2/272/163/21
УХВАЛА

11 лютого 2021 року

Суддя Андрушівського районного суду Житомирської області Карповець В.В. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) про визнання права власності на частку у майні подружжя та поділ майна в натурі, -

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок загальною площею 48,8 кв.м, із надвірними будівлями, земельні ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та площею 0,0247 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , загальною вартістю 47931 гривня та на 1/2 вантажного автомобіля марки MERCEDES-BENZ 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_1 вартістю 66441 гривня; 1/2 вантажного автомобіля марки MERCEDES-BENZ 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_1 визнати за відповідачем.

19 cічня 2021 року ухвалою судді Андрушівського районного суду Житомирської області Карповця В.В. дану позовну заяву було залишено без руху, як таку що не відповідає вимогам ст.ст.175 і 177 ЦПК України, виходячи з наступних підстав.

Згідно пункту 2 частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Всупереч вищевказаній вимозі позивачкою ОСОБА_1 в поданій позовній заяві не вказано поштові індекси сторін по справі.

Відповідно до пункту 4 і 5 частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Статтею 71 ЦК України передбачено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними у натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).

Всупереч вищевказаним вимогам, позивачкою в поданій позовній заяві не конкретизовано зміст позовних вимог в частині визнання права власності за нею та відповідачем на автомобіль марки MERCEDES - BENZ 2005 року випуску, а саме чи необхідно визнати за ними право власності по 1/2 ідеальній частці автомобіля без його реального поділу, яке залишити у їх спільній частковій власності чи визнати за ними право власності на відповідну частину спірного автомобіля. У випадку необхідності поділу вищевказаного майна в натурі позивачці необхідно вказати яким чином вказане вище майно може бути поділене. Таким чином позивачці необхідно визначитися зі способом захисту своїх порушених прав та інтересів. Разом з тимпозивачці слід звернути увагу на те, що з урахуванням положень статті 183 ЦПК України автомобіль є неподільною річчю, а тому за вимогами частин 2, 5 статті 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Крім того, до поданої позовної заяви не надано доказів на підтвердження спільної участі подружжя коштами або працею в набуті спірного майна, які б підтверджували те, що житловий будинок, земельні ділянки та автомобіль питання про визнання права власності на які ставиться в поданій позовній заяві, є об`єктами спільної власності подружжя, а також в прохальній частині позовної заяви не конкретизовано яким чином має здійснюватися визнання права власності на спірне майно, а саме як об`єктів спільної власності подружжя чи як об`єктів які належать особі на праві іншої форми власності. У випадку необхідності визнання права власності на спірне майно подружжя, позивачці необхідно заявити вимогу про визнання вказаного вище майна спільною сумісною власністю подружжя, для того, щоб в подальшому можна було здійснити його поділ. Також всупереч положеннням пункту 5 частини 3 статті 175 ЦПК України позивачка в обгрунтування своїх вимог в позовній заяві вказала, що діти проживають разом з нею, однак доказів на підтвердження вкзаної вище обставини не зазначила.

Згідно пункту 9 частини 1 статті 176 ЦПК України, у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності ціна позову визначається - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Механізм проведення оцінки нерухомого та рухомого майна для цілей обчислення державного мита та інших обов`язкових платежів, визначений постановою Кабінету Міністрів України «Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» від 21 серпня 2014 року №358.

Документ, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору це звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Як роз`яснено у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 №11, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

В поданій позовній заяві позивачкою зазначено, що загальна вартість спірного майна становить 180814 грн., та визначено ціну позову виходячи зокрема з вартості земельних ділянок, яка вказана в договорі купівлі - продажу земельної ділянки від 28 серпня 2012 року, а також вартості спірного житлового будинку, яка вказана в звіті комерційно - виробничої фірми Арсенал про незалежну оцінку №76/08-П від 23 серпня 2012 року, тобто за вісім років до звернення до суду з позовом. Однак, вказані вище документи не містять вартості спірного житлового будинку та земельних ділянок: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та для ведення особистого селянського господарства, на час звернення позивачки з позовною заявою до суду, як це передбачено вимогами чинного законодавства. Таким чином, визначена позивачкою ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна у зв`язку з чим їй необхідно визначити дійсну вартість вказаного вище спірного майна яка повинна дорівнювати дійсній ринковій вартості спірного майна станом на момент подання позовної заяви до суду.

Відповідно до положень пункту 9 частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Згідно частини 5 статті 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Всупереч вищевказаній вимозі в позовній заяві відсутній попередній (орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які позивачка понесла та які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, а також не конкретизовано які саме судові витрати понесені позивачкою слід стягнути з відповідача, та відповідно до яких саме документів.

Для усунення зазначених в ухвалі про залишення заяви без руху недоліків суддею був встановлений десятиденний строк з дня отримання позивачкою ухвали про залишення заяви без руху. Згідно трекінгу відстеження поштового відправлення вбачається, що копію ухвали про залишення заяви без руху було вручено позивачці ОСОБА_1 особисто 29 січня 2021 року. Вказані в ухвалі про залишення заяви без руху недоліки у встановлений суддею строк позивачкою не усунуто.

Відповідно до вимог ст.185 ЦПК України дана позовна заява вважається неподаною та повертається позивачці. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст.185, 258 - 261, 353, 354 ЦПК України, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку у майні подружжя та поділ майна в натурі - вважати неподаною та повернути позивачці.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду на протязі п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

При цьому, у відповідності до п.п.15.5 п.15 Розділу ХIII Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд Житомирської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:В. В. Карповець