Номер провадження: 22-ц/813/6042/21
Номер справи місцевого суду: 521/8776/20
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О. А.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

08.12.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Таварткіладзе О.М.,

суддів: Дришлюка А.І., Громіка Р.Д.,

розглянувши заяву судді Таварткіладзе Олександра Мезеновича про самовідвід по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Одеський слідчий ізолятор» про стягнення середньої заробітної плати у зв`язку із невидачею трудової книжки, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси із позовом до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» про стягнення середньої заробітної плати у зв`язку із невидачею трудової книжки.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Одеського апеляційного суду м. Одеси від 05 лютого 2021 року (головуючий суддя Драгомерецький М.М.) відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22 листопада 2021 року задоволено самовідвід судді Драгомерецького М.М., справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Одеський слідчий ізолятор» про стягнення середньої заробітної плати у зв`язку із невидачею трудової книжки, передано до канцелярії Одеського апеляційного суду для визначення інших суддів в порядку ст. 33 ЦПК України для належного забезпечення розгляду апеляційної скарги по суті.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано колегії суддів: головуючий суддя Таварткіладзе О.М., судді: Дришлюк А.І., Громік Р.Д.

08.12.2021 року до вирішення питання про прийняття справи до свого провадження, суддя Таварткіладзе О.М. заявив собі самовідвід.

Ознайомившись з заявою про самовідвід, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції.

Частиною 2 ст. 36 ЦПК України передбачено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно ч.1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Матеріалами справи встановлено наступне:

- у червні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду до ДУ «Одеській слідчий ізолятор», в якому просила стягнути з відповідача на її користь грошові кошти, у зв`язку з невидачею трудової книжки роботодавцем за період з 01.10.2018 року до 02.03.2020 року (а. с. 1-14);

- рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено (а. с. 120-123);

- дане рішення суду оскаржила в апеляційному порядку ОСОБА_1 (а. с. 127-139);

- ухвалою Одеського апеляційного суду м. Одеси від 05 лютого 2021 року (головуючий суддя Драгомерецький М.М.) відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою (а. с. 149).

- ухвалою Одеського апеляційного суду від 22 листопада 2021 року задоволено самовідвід судді Драгомерецького М.М., справу за позовом ОСОБА_1 до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» про стягнення середньої заробітної плати у зв`язку із невидачею трудової книжки, передано до канцелярії Одеського апеляційного суду для визначення інших суддів в порядку ст. 33 ЦПК України для належного забезпечення розгляду апеляційної скарги по суті (а. с. 172-177).

Ухвала суду про самовідвід обґрунтована тим, що суддя Драгомерецький М.М. підлягає відводу з підстав п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, оскільки ним висловлено свою правову позицію щодо предмету доказування в цій справі, а саме щодо стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки при звільненні, під час ухвалення постанови від 11 липня 2019 року колегією суддів Одеського апеляційного суду у складі: головуючого Черевка П.М. та суддів Драгомерецького М.М., Таварткіладзе О.М. у справі №521/18227/18-ц, яка скасована постановою Верховного Суду від 22 січня 2020 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки при звільненні, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції;

-постановою Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 521/18227/18 касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Форостенком О.О. задоволено частково. Постанову Одеського апеляційного суду від 11 липня 2019 року в частині вирішення позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишено без змін. Постанову Одеського апеляційного суду від 11 липня 2019 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки при звільненні скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (а. с. 21-25).

В зазначеній постанові суду касаційної інстанції зокрема зазначено, що постановою Одеського апеляційного суду від 11 липня 2019 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Разом із тим, звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 , крім іншого, також посилалася на те, що відповідач у день звільнення не видав їй належним чином оформлену трудову книжку, що є підставою для стягнення на її користь середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки. Проте апеляційний суд не з`ясував, яким чином роботодавець виконав обов`язок в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним повний розрахунок в день звільнення, які передбачені статтями 47 та 116 КЗпП України. Враховуючи наведене, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що рішення апеляційного суду в частині вирішення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки підлягає скасуванню, а справа направленню на новий розгляд до суду апеляційної інстанції для встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

-під час нового розгляду справи ухвалою Одеського апеляційного суду від 04 березня 2020 року у справі № 521/18227/18 апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДУ «Одеський слідчий ізолятор» закрито. При цьому в даній ухвалі зазначено, що колегія суддів дійшла висновку про закриття апеляційного провадження за відсутності предмету оскарження з тих підстав, що позовні вимоги про стягнення на користь позивачки середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки не були предметом розгляду, за цими позовними вимогами рішення не виносилось, в зв`язку з тим, що такі позовні вимоги позивачкою не заявлялися (а. с. 26-29);

Між тим, подаючи заяву про самовідвід, суддя Таварткіладзе О.М. вказав, щозаявляє самовідвід у даній справі з метою усунення підстав для виникнення у сторін по справі сумнівів щодо його неупередженості та об`єктивності, оскільки він також приймав участь під час ухвалення постанови Одеського апеляційного суду від 11 липня 2019 року у справі № 521/18227/18-ц, яка скасована судом касаційної інстанції в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки при звільненні, що є предметом розгляду даної справи № 521/8776/20.

Апеляційний суд звертає увагу, що інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Відвід (самовідвід) дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів (ч. 7 п. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого XI черговим з`їздом суддів України від 22.02.2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Суддя повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду (стаття 1 Кодексу суддівської етики).

У пункті 2.5 Бангалорські принципи поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, зазначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до усталеної практики рішення Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (п. 49 рішення Європейського суду з прав людини в справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року).

Отже, ураховуючи встановлені обставини, керуючись наведеними вище вимогами процесуального закону, колегія суддів приходить до висновку, що заявлений самовідвід підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. 37, 39, 40 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву судді Таварткіладзе Олександра Мезеновича про самовідвід - задовольнити.

Передати справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Одеський слідчий ізолятор» про стягнення середньої заробітної плати у зв`язку із невидачею трудової книжки, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2020 року до Одеського апеляційного суду для визначення іншого судді в порядку ст. 33 ЦПК України для належного забезпечення розгляду апеляційної скарги по суті.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе

А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік