Справа № 451/112/18 Головуючий у 1 інстанції: Семенишин О.З.
Провадження № 22-ц/811/196/21 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Юзефович Ю.І.,

з участю: представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на рішення Радехівського районного суду Львівської області від 01 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

У січні 2018 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с.78-83), просив стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 майнову шкоду в розмірі 47076 грн. 97 коп. та понесені витрати на проведення експертизи в розмірі 1000 грн.

Свої вимоги позивач обгрунтовував тим, що 28.12.2016 року о 13 год. 40 хв. ОСОБА_3 на автодорозі Львів-Луцьк, біля АЗС «АNP», керуючи автомобілем марки ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху не врахував дорожньої обстановки, стан дорожнього покриття, швидкості руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з двома автомобілями: автомобілем марки Шевроле Авео, д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував позивач ОСОБА_5 , та автомобілем марки БМВ, д.н.з. НОМЕР_3 , яким керував водій ОСОБА_7 .

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), з отриманими тілесними ушкодженнями позивач ОСОБА_5 та пасажир ОСОБА_8 звернулися в Радехівську ЦРЛ за медичною допомогою.

28.12.2016 року відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, внесено в ЄРДР за №0000572, і 09.03.2017 року винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діяннях ОСОБА_3 складу даного кримінального правопорушення, яку скеровано в Радехівський ВП Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області для вирішення питання про наявність в діях ОСОБА_3 та ОСОБА_6 ознак складу адміністративних правопорушень.

Постановою Радехівського районного суду Львівської області від 30 травня 2017 року у справі №451/529/17 про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_3 за ст.124 КпАП України, провадження у справі закрите у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Постановою Радехівського районного суду Львівської області від 13 квітня 2017 року у справі №451/424/17 про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_6 за ч.4 ст.122 КпАП України, провадження у справі теж закрите у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Позивач вважав, що вказаними постановами суду встановлено вину відповідачів у вчиненні ДТП, а тому вони є відповідальними за шкоду, завдану пошкодженням належного йому автомобіля, яка згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №1 від 30.01.2017 року, становить 47076 грн. 97 коп. вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу.

Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 01 грудня 2020 року позов ОСОБА_5 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 47076 грн. 97 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_5 судові витрати у розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_3 в особі свого представника ОСОБА_4 , просить рішення скасувати з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апелянт вважає, що суд безпідставно відхилив доводи позивача про причетність відповідача ОСОБА_6 до вчиненої ДТП, оскількизакриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за закінченням строків накладення адміністративного стягнення не звільняє від відповідальності за шкоду, завдану внаслідок ДТП.

Наголошує, що саме протиправні дії ОСОБА_6 , який створив аварійну обстановку на автодорозі, стали причиною вказаної ДТП.

На переконання апелянта, суд повинен був встановити ступінь вини кожного з відповідачів у вчиненні ДТП та заподіянні збитків.

Крім того, вважає, що висновок експертного дослідження №1 від 30.01.2017 року є недопустимим доказом, оскільки у висновку не зазначено, що такий підготовлено для подання до суду і що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, позаяк, судом жодних експертиз у справі не призначалося.

У судове засідання апеляційного суду відповідач ОСОБА_6 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, тому справу розглянуто відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України у його відсутності.

Заслухавши пояснення сторони відповідача ОСОБА_3 в підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони позивача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч.5 ст.1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ст.ст.22, 1192 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема, витрат, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), має право на їх повне відшкодування, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Судом встановлено, що 28.12.2016 року, о 13 год. 40 хв., на автодорозі Львів-Луцьк, біля АЗС «АNP», сталась ДТП за участі автомобілів марки: ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , Шевроле Авео, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , та БМВ, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_7 .

У вказаній ДТП позивач ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, які згідно з висновком №04/17 судово-медичної експертизи віднесені до легких тілесних ушкоджень.

Постановою Радехівського ВП Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області від 09.03.2017 року закрито кримінальне провадження, внесене 28.12.2016 року в ЄРДР за №0000572 відносно ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, за відсутністю в діяннях ОСОБА_3 складу даного кримінального правопорушення, оскільки внаслідок порушення правил дорожнього руху України, він своїми діями не спричинив жодній особі середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

У цій постанові зазначено, що в ході досудового розслідування встановлено, що водій автомобіля марки ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 здійснив зіткнення з автомобілями марки Шевроле Авео, д.н.з. НОМЕР_2 , та БМВ, д.н.з. НОМЕР_3 , порушивши правила дорожнього руху України, а саме: п.10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»; п.12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

Постановою Радехівського районного суду Львівської області від 30 травня 2017 року у справі №451/529/17 про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП, провадження у справі закрите у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Разом з тим, постановою Радехівського районного суду Львівської області від 30 травня 2017 року підтверджено, що відповідач ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху не врахував дорожньої обстановки, стан дорожнього покриття, швидкості руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки Шевроле Авео, д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував позивач ОСОБА_5 .

Отже, вина ОСОБА_3 у вчиненні вказаної ДТП підтверджується як постановою Радехівського ВП Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області від 09.03.2017 року про закриття кримінального провадження, так і постановою Радехівського районного суду Львівської області від 30 травня 2017 року, оскільки провадження у справі про адміністративне правопорушення закрите з нереабілітуючої підстави, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про покладення обов`язку по відшкодуванню завданої позивачу шкоди саме на відповідача ОСОБА_3 .

Постановою Радехівського районного суду Львівської області від 13 квітня 2017 року у справі №451/424/17 про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_6 за ч.4 ст.122 КУпАП, провадження у справі теж закрите у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП, однак, у постанові суд зазначив, що наявні у справі та досліджені докази не доводять причетність ОСОБА_6 щодо порушень правил дорожнього руху 28.12.2016 року, що в свою чергу спричинило вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП.

Правильним є й висновок суду в частині визначення розміру присудженого позивачу відшкодування на підставі висновку експертного автотоварознавчого дослідження №1 від 30.01.2017 року 47076 грн. 97 коп., що становить вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, оскільки відповідно до ст.ст.76, 102 ЦПК України, висновок експерта є одним із доказів у справі і він може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Також необхідно зазначити, що в матеріалах даної цивільної справи та справи про адміністративне правопорушення відсутні відомості про те, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована на момент вчинення вказаної ДТП і що відповідач ОСОБА_3 вчиняв передбачені законом дії щодо повідомлення страховика про ДТП у встановлені строки.

Таким чином, у колегії суддів немає правових підстав для інших висновків по суті вирішення спору, ніж тих, яких дійшов суд першої інстанції, та немає підстав для висновку про допущення судом першої інстанції порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування оскаржуваного рішення, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Радехівського районного суду Львівської області від 01 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 12 листопада 2021 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич