Справа № 308/2045/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

03 лютого 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - Лемак О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Сухан Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору : Перша Ужгородська державна нотаріальна контора, про зняття арешту, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору : Перша Ужгородська державна нотаріальна контора, про зняття арешту з належного їй майна, а саме: житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , який накладено на підставі повідомлення б/н 11.12.1958 року та зареєстрований 03.10.2006 року реєстратором - Першою Ужгородською державною нотаріальною конторою, номер запису про обтяження 3820962.

В обґрунтування позову посилається на те, що житловий будинок та земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 , належить їй на підставі договору купівлі продажу від 08.01.2012. При укладенні вказаного договору позивач дізналась про наявність арешту на належне їй майно. Зазначає, що арешт накладений помилково, не стосується позивачки та попередніх власників майна ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , на підтвердження чого позивачка до позову додала відповідь КП «Архітектурно-планувальне бюро Ужгородської міської ради», яке є розпорядником архіву БТІ та відповідає за присвоєння та зміну адреси об`єктів нерухомості на території м. Ужгород, від 26.11.2019 року № 630. Позивачка також вказує, що будинок АДРЕСА_2 , який насправді арештовувався на даний час перебуває у власності відповідачів по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які придбали його у власність за договором купівлі-продажу.

Таким чином, оскільки наявність арешту порушує права та інтереси позивачки, яка є належним власником придбаного майна, а законні підстави для перебування її майна під арештом відсутні, вона вважає що арешт (заборону) накладену на житловий будинок слід зняти.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.03.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.01.2021 року вказана позовна заява призначена до розгляду у судовому засіданні по суті.

У судове засідання позивач не з`явилася, однак, до суду подала заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у судове засідання повторно не з`явилися, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, шляхом надіслання судової повістки про виклик, причини неявки суду не відомі, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило, відзиву на позовну заяву не подали.

Третя сторона Перша Ужгородська державна нотаріальна контора в судове засідання явку свого представника не забезпечила, заяв чи клопотань про причини неявки чи перенесення розгляду справи до суду не надходило.

У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно на підставі наявних у справі доказів, оскільки проти цього не заперечує позивач.

У зв`язку з неявкою сторін, на підставі ст. 247 ч. 2 ЦПК України, фіксація судового засідання технічними засобами не проводилась.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 08 січня 2012 року, який зареєстрований в реєстрі за № 3 та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 08 січня 2012 року, який зареєстрований в реєстрі за № 4, що посвідченні приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Петрик Н.В., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є власником житлового будинку та земельної ділянки під будинком, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Продавцями за вказаними договорами є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Наведене також підтверджується витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 195663232 та № 195668228 від 08.01.2020 року.

З матеріалів справи слідує, що при укладенні договору купівлі-продажу ОСОБА_1 стало відомо про наявність арешту, на майно яке вона придбала.

Так, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 196292559 від 14.01.2020 року, вбачається, що на належний ОСОБА_1 житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 , накладений арешт на підставі повідомлення б/н від 11.12.1958 року: Номер запису про обтяження 3820962 від 03.10.2006 року зареєстрований Першою Ужгородською нотаріальною конторою. Власником будинку вказаний - ОСОБА_7 .

Разом з тим, судом встановлено, що заборона про яку йдеться, накладалась на інший будинок який на даний час має адресу АДРЕСА_2 .

Наведене підтверджується відповіддю в КП «Архітектурно-планувальне бюро Ужгородської міської ради», яке є розпорядником архіву БТІ та відповідає за присвоєння та зміну адреси об`єктів нерухомості на території м. Ужгород від 26.11.2019 року № 630, що надана на звернення ОСОБА_5 від 25.11.2019 року.

З вказаного повідомлення вбачається, що за наявними на зберіганні архівними матеріалами (інвентаризаційна справа №4995), станом на 31.12.2012 року житловий будинок АДРЕСА_1 , був зареєстрований на праві спільної сумісної власності за реєстровим номером №6834 в книзі №54 за ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . Підстава - договір дарування №2896 від 24.09.2004 року. Реєстраційний номер вказаного майна у Реєстрі прав власності на нерухоме майно: 7314818.

Раніше, за рішенням №377 від 22.09.1958 року, згідно з виданим на його підставі Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 06.09.2004 року, цей будинок належав забудовнику ОСОБА_8 і до 1958 року обліковувався за адресою: АДРЕСА_3 .

Як видно з матеріалів іншої інвентаризаційної справи, під №4996, обтяження під реєстраційним номером: №3820962, що виникло 11.12.1958 року і зареєстроване Першою Ужгородською державною нотаріальною конторою 03.10.2006 року, відомість про яке містяться у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, стосується нерухомого майна з іншими реєстраційними даними. А саме - індивідуального житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 , зареєстрованого під реєстровим номером №3177 в книзі №31, який на дату виникнення вищевказаного обтяження (11.12.1958 року) мав адресу: АДРЕСА_1 , належав на праві власності ОСОБА_7 та знаходився на земельній ділянці за тією ж адресою площею 0.06 га., що була надана забудовнику за рішенням виконкому Ужгородської міської ради від 18.01.1954 року за №33а. Реєстраційний номер вказаного майна у Реєстрі прав власності на нерухоме майно: 25220409.

Крім того, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, Номер інформаційної довідки № 196601541, від 16.01.2020 доводиться що будинок АДРЕСА_2 , який насправді арештовувався, оскільки на дату виникнення обтяження (11.12.1958 року) мав адресу: АДРЕСА_1 , на даний час перебуває у власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які придбали його у власність за договором купівлі-продажу, серія та номер: 568, що виданий 23.04.2019 року приватним нотаріусом Малинич Н.А.. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 46601504 від 23.04.2019 10:53:58. приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу, Закарпатська обл. Загальна площа будинку (кв.м): 67.1, житлова площа (кв.м): 37, будинок складається з трьох кімнат.

Таким чином, заборона про яку йдеться, не стосується належного ОСОБА_1 та попередньо належного ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , нерухомого майна, що було набуте останніми за договором дарування №2896 від 24.09.2004 року.

Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно доп.3 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує права.

Відповідно до ч.1ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до положень статті 41, 55 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17 липня 1997 року (Закону № 475/97- ВР), визначено, що кожна фізична чи юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, які передбачені законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулює Закон України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 01 липня 2004 року № 1952-ІУ.

Пунктом 4 частини 1 статті 4 вказаного Закону державній реєстрації підлягають речові права та їх обтяження, зокрема заборона відчуження та/або користування.

Згідно ст.10 Закону державними реєстраторами є: 1) громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам,встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав; 2)нотаріус; 3) державний, приватний виконавець - у разі накладення/зняття таким виконавцем арешту на нерухоме майно під час примусового виконання рішень відповідно до закону.

Умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна регулюються Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений Постановою КМУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 25 грудня 2015 р. № 1127.

Згідно зі статтею 73 Закону України "Про нотаріат" нотаріус за місцезнаходженням житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства чи організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); за зверненням органу опіки та піклування з метою захисту особистих і майнових прав та інтересів дитини, яка має право власності або проживає у жилому будинку, квартирі, іншому приміщенні, на відчуження якого накладається заборона; при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом.

У відповідності до статті 74 Закону України "Про нотаріат" одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Відповідно до статті 2-1 Закону України «Про нотаріат» та з метою вдосконалення порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, затверджено Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Згідно із підпунктом 5.1 пункту 5 глави 15 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Якщо заборону знімає нотаріус, який її не накладав, він направляє за місцем зберігання справи, що містить відомості про накладення заборони, повідомлення про зняття заборони.

Так, докази на підтвердження того, що на даний час існують правомірні обставини, що стали підставою для накладення заборони відчуження об`єкту майна позивачки ОСОБА_1 , у матеріалах справи відсутні, тому наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про заборону (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 3820962; Зареєстровано:03.10.2006 10:30:50 за №3820962 реєстратором: Перша Ужгородська державна нотаріальна контора, 88000, Закарпатська обл., м.Ужгород, вул. Собранецька, 47, (0321)64-37-16, Підстава обтяження: повідомлення, б/н,11.12.1958, Не вказано, за реєстром; Об`єкт обтяження: будинок, АДРЕСА_1 , состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: АДРЕСА_1 ; Власник: ОСОБА_7 ;Додаткові дані: архівний номер: 657464LVOV31; Архівна дата:11.08.1998; Дата виникнення: 11.12.1958, № реєстра:162431, внутр..№ 3301D02C29EF4A2C7430, коментарій:1876-327; при відсутності будь-яких документів про обґрунтовані підстави накладення даної заборони, не відповідає вимогам чинного законодавства України.

Отже, аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, враховуючи що вирішити питання про відновлення порушених прав позивачки шляхом зняття заборони (арешту) нерухомого майна останньої в позасудовому порядку неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог ОСОБА_1 та необхідність захисту її прав шляхом скасування такої заборони та задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 10, 11, 76-81, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 317, 319, 321, 391 ЦК України,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог: Перша Ужгородська державна нотаріальна контора, про зняття арешту задовольнити.

Зняти арешт (заборону) з майна накладеного на майно ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що накладений на підставі повідомлення б/н 11.12.1958 року, зареєстрований 03.10.2006 року реєстратором Першою Ужгородською державною нотаріальною конторою, номер запису про обтяження 3820962.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Перша Ужгородська державна нотаріальна контора, місцезнаходження за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька,47.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Головуюча О.В. Лемак