Справа № 456/1292/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Бораковський В. М.
Провадження № 22-ц/811/2575/19 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретаря Жукровської Х.І.

з участю представника позивача Білоуса К.В., відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача Гричинського А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Стрийського міскрайонного суду Львівської області від 18 червня 2019 року в складі судді Бораковського В.М. у справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення завданих збитків та вартості за безпідставно набуте майно, а також за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про визнання протиправними дій,-

встановила:

У квітні 2016 року позивач ПАТ «Львівгаз», який в подальшому змінив назву товариства на АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», звернувся до суду позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь завдані збитки у сумі 226609 грн 24 коп. (т.1 а.с.2-3).

В обґрунтування вимог позивач покликався на те, що 10 вересня 2015 року між ПАТ «Львівгаз» (газорозподільним підприємством) та ОСОБА_1 укладено Договір про надання населенню послуг з газопостачання № НОМЕР_1 . 03 лютого 2016 року при проведенні обстеження системи газопостачання в будинку за адресою АДРЕСА_1 , що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , працівниками Стрийського УЕГГ ПАТ «Львівгаз» виявлено самовільну, несанкціоновану врізку, приховану в конструкції стіни перед газовим лічильником, для безоблікового споживання природного газу, що свідчить про наявність несанкціонованого газопроводу. За вказаним фактом працівниками ПАТ «Львівгаз» складено Акт про порушення № 16нас-19/01 від 03 лютого 2016 року, на підставі якого зроблено розрахунок об`єму необлікованого природного газу в кількості 32363,87 м.куб. на суму 226 609,24 грн.

18.07.2016 АТ «Львівгаз» подав до суду позов до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просив стягнути солідарно з відповідачів вартість за безпідставно набуте майно в сумі 2 548 562 грн 52 коп. (т.3 а.с.3-5).

В обґрунтування своїх вимог позивач покликався на те, що 03 лютого 2016 року за адресою: АДРЕСА_1 працівниками ПАТ «Львівгаз» виявлено несанкціоновану приховану врізку перед газовими лічильниками, за допомогою якої здійснювалось безоблікове (поза лічильниками) споживання природного газу. За фактом даного порушення працівниками ПАТ «Львівгаз» складено акт про порушення №6/21-02, згідно з яким проведено розрахунок обсягів безпідставно набутого майна в розмірі 343742,4 м.куб. природного газу. Приміщення за згаданою адресою належать на праві власності ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та використовується, як для побутових потреб, так і для не побутових потреб (нежитлові приміщення), відповідно, такі обсяги природного газу були використані спільно співвласниками зазначеного приміщення. Вартість безпідставно набутого майна становить 2548562,52 грн. та визначена станом на дату розгляду акту про порушення №16/21-02 (14.04.2016 року). Таким чином, співвласниками будинку ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 безпідставно набуто природний газ. У разі самовільного під`єднання побутовим споживачем газових приладів промислового характеру (газогенератори тощо) та/або таких, що використовуються ним для професійної чи комерційної діяльності, перерахунок здійснюється за цінами і тарифами, встановленими для промислових споживачів та суб`єктів господарювання (п.14 Розділу 5 Глави XI Кодексу ГРМ). Фізичні особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 безпідставно набули чуже майно (природний газ), чим отримали незаконну вигоду, не здійснивши за нього оплату.

Ухвалою судового засідання від 21.04.2017 дані позовні вимоги об`єднані в одне провадження з позовними вимогами ПАТ «Львівгаз» про стягнення збитків у сумі 226 609 грн 24 коп. (т.3 а.с.244-245).

06.10.2016 ПАТ «Львівгаз» подало заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 безпідставно набуте майно в сумі 2548562,52 грн. В обґрунтування заяви покликається на те, що один з співвідповідачів ОСОБА_3 помер, тому його виключили із числа відповідачів.

У серпні 2016 ОСОБА_1 подав до суду позов до ПАТ «Львівгаз», в якому просив визнати неправомірними дії посадових осіб ПАТ «Львівгаз» щодо складання Актів про порушення №16нас-19/01 та 16-21/02 від 03 лютого 2016 року та визнання недійсними цих актів.

В обґрунтування своїх вимог позивач ОСОБА_1 покликався на те, що він є власником в частині 32/100 житлового будинку в АДРЕСА_1 та споживачем газу, який надається ПАТ «Львівгаз». 25.01.2016 за вказаною адресою представниками оператора ГРМ складено акт №16нас-10 щодо відсутності доступу до приміщень з газовими приладами та необхідність проведення додаткового обстеження і зняття ПЛГ на повірку. Даний акт не відповідає дійсності, оскільки операторам ГРМ було забезпечено повний доступ до приміщень. Акти про порушення №16нас-19/01 та 16-21/02 від 03 лютого 2016 року було залишено у кафе-барі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на столі, і вони суттєво відрізняються від тих, які долучені до матеріалів справи ПАТ «Львівгаз». Акти написані різними почерками і підписані різною кількістю чоловіків. Крім цього, акти підписані тільки заінтересованими особами. Також, Акт про порушення №16нас-19/01 від 03.02.2016 складено щодо житлового будинку АДРЕСА_1 , який йому не належить на праві власності.

Ухвалою судового засідання від 26.10.2016 позовні вимоги ОСОБА_1 об`єднано в одне провадження з позовними вимогами ПАТ «Львівгаз» про стягнення збитків у сумі 226609 грн 24 коп. (т. 2 а.с.125-126).

19.09.2016 позивачем ОСОБА_1 подано до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив визнати неправомірними дії посадових осіб ПАТ «Львівгаз» щодо складання Акту №16нас-19 від 03 лютого 2016 року та визнання недійсними цього акту. В обґрунтування заяви покликається на те, що даний акт також складений з порушеннями, в двох екземплярах різними почерками, змістом та підписаний різним складом осіб (т.2 а.с.24).

Оскаржуваним рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 червня 2019 року позови Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення завданих збитків та вартості за безпідставно набуте майно задоволено повністю.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» завдані збитки у сумі 226 609 грн 24 коп., вартість за безпідставно набуте майно в сумі 2548562 грн 52 коп, а всього 2775171 грн 76 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» судові витрати по 20 814 грн 78 коп з кожного (всього 41 629 грн 56 коп).

Відмовлено повністю у позові ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про визнання неправомірними дій посадових осіб АТ «Львівгаз» щодо складання Актів №№ 16нас-19/01, 16-21/02, 16нас-19 від 03 лютого 2016 року та визнання недійсними цих актів.

Рішення оскаржив відповідач ОСОБА_1 , з таким не погоджується, вважає, що рішення ухвалене внаслідок неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, порушення норм процесуального та неправильного застосування норм матеріального права.

В апеляційній скарзі покликається на те, що станом на 25.01.2016 були відсутні будь які правові підстави для проникнення працівників ПАТ «Львівгаз» на приватну територію ОСОБА_1 , а відтак для проведення будь-яких перевірок. При цьому, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не давали добровільної згоди для проведення такої перевірки.

Перевірки працівниками ПАТ «Львівгаз» проводилися за відсутності будь-якого наказу, розпорядження, при цьому особи, які підписали акти, повідомили суд про те, що вони з власної ініціативи вирішили провести перевірку систем газопостачання.

Звертає увагу, що категорично заперечував те, що надані ПАТ «Львівгаз» фотографії відповідають дійсній обстановці, лише підтвердив дійсність фотографій загального фасаду будинку, але при цьому заперечив щодо фотографій, зроблених у невідомому йому приміщенні, оскільки газове обладнання та меблі у приміщенні на фото абсолютно не схожі на ті, що були встановлені у належному йому на той час кафе-барі « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Свою позицію підтверджує судовою практикою, викладеною у постанові Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 04.10.2017 року по справі № 904/4320/17, а також у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12 квітня 2018 року по цій самій справі.

На переконання апелянта, фотографії та відео не можуть бути належними та допустимими доказами, оскільки не відомо хто здійснював фото- та відео зйомку, де та в яких приміщеннях, при цьому такі робилися без присутності та без дозволу власника.

Крім цього, позивач суперечить у власних твердженнях, оскільки згідно договору про надання послуг населенню за адресою АДРЕСА_1 , в той час, як представники позивача склали Акт про порушення за вказаною адресою на кафе-бар. Також, невідомо кому належить майно за адресою АДРЕСА_1 , тому Акти про порушення № 16нас-19/01 від 03.02.2016 року та № 16/21-02 від 03.02.2016 року не можуть бути належними для донарахування за не облікований об`єм газу.

Також, позивачем грубо порушено порядок складання вищевказаних актів, зокрема такі оформлені за його відсутності, ніхто з працівників ПАТ «Львівгаз» не попереджав його завчасно про дату та час їх складання, йому не надали можливості внести зауваження та заперечення до даних Актів. Крім цього, в Актах відсутні підписи незаінтересованих осіб, такі підписані виключно працівниками ПАТ «Львівгаз». На актах відсутній його підпис як споживача, при цьому позивачем не надано належних та допустимих доказів його відмови від підпису. Надане ПАТ «Львівгаз» відео не може вважатися належним та допустимим доказом його відмови від підписання вказаних Актів, оскільки знято таємно, без його відома та згоди.

Звертає увагу, що позивачем проведено донарахування не облікованого об`єму та обсягу природного газу та його вартості на підставі Кодексу ГРМ (набрання чинності 27.11.2015 року) за період з 03.02.2014 року по 02.02.2016 року на загальну суму 226609,22 грн. (побутовий споживач) та за період з 03.02.2013 року по 03.02.3016 року на суму 2548562,52 грн. (не побутовий споживач).

Вважає, що проведені ПАТ «Львівгаз» розрахунки є неналежними та неправомірними, оскільки проведені за період до набрання чинності Кодексом ГРМ і за відсутності договірних відносин на його підставі між ОСОБА_1 та ПАТ «Львівгаз».

Суд безпідставно не взяв до уваги висновок комплексної комісійної судової металознавчої та судової трасологічної експертизи від 07.11.2017 року, мотивуючи тим, що експертиза проведена через більш як півтора року і після усунення допущених порушень, які мале місце 03.02.2016 року. Згідно вказаного висновку експерт встановив, що відсутня будь яка врізка в систему газопостачання, а також відсутні будь які сліди усунення незаконної врізки. При цьому, експерт не посилався на те, що не можливо провести дослідження у зв`язку з тим, що пройшло багато часу з моменту виявлення.

З невідомих йому причин працівники ПАТ «Львівгаз» не вилучили так звану «несанкціоновану врізку» та не провели відповідних експертиз.

З наведених підстав, просить скасувати рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 червня 2019 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» та задоволити зустрічний позов ОСОБА_1 .

Постановою Львівського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 червня 2019 року в частині стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» вартість за безпідставно набуте майно в сумі 2548562 грн. 52 коп.скасовано, провадження у справі у цій частині вимог закрито. Роз`яснено позивачу право на звернення до суду з цією вимогою в порядку господарського судочинства.

За наведених обставин, законність оскаржуваного рішення в частині позовних вимог Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» вартість за безпідставно набутого майна в сумі 2548562 грн. 52 коп.,по суті не перевіряється.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення виходячи із такого.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 6 цієї ж статті визначено, що в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз»суд першої інстанції прийшов висновку, що відповідачі порушили умови договору № про надання населенню послуг з газопостачання від 10.09.2015 та вимоги пункту 1 Глави 2 Розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, що встановлено Актами про порушення №16нас-19/01 та №16-21/02 від 03 лютого 2016. Вказані Акти відповідають вимогам, встановлених Кодексом газорозподільних систем і складені повноважними особами, тому відсутні підстави для визнання дій посадових осіб АТ «Львівгаз» неправомірними та визнання недійсними зазначених актів, при цьому стороною відповідача не наведено обґрунтованих доводів, підтверджених належними та допустимим доказами, неправильності чи помилковості проведених АТ «Львівгаз» розрахунків завданих збитків та вартості безпідставно набутого майно.

В свою чергу, відмовляючи у задоволенні вимог позову ОСОБА_1 суд врахував, що оскаржувані ОСОБА_1 акти є лише фіксацією порушення, яке було виявлено під час обстеження представниками оператора ГРМ системи газопостачання в будинку відповідачів і в даній справі вони слугують лише доказом виявленого порушення, який підлягає оцінці судом відповідно до ст. 89 ЦПК України. Такі акти не породжують жодних юридичних наслідків для споживача, не є нормативними актами, які можуть бути оскаржені та не є обов`язковими до виконання. Вони підлягають розгляду комісією, яка, за наслідками такого розгляду може прийняти рішення про їх задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. Таке рішення впливає на права та обов`язки відповідачів і має юридичні наслідки.

Розглядаючи даний спір та перевіряючи законність оскаржуваного рішення згідно вимог ЦПК України, судова колегія враховує таке.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Обравши відповідний спосіб захисту права, позивач в силу ст. 12 ЦПК України зобов`язаний довести правову та фактичну підставу своїх вимог.

Судом першої інстанції встановлено, що 10.09.2015 між ОСОБА_1 та ПАТ «Львівгаз» укладено договір № про надання населенню послуг з газопостачання. Договір укладено на один рік і вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку однією із сторін не буде заявлено про намір його розірвання (т.1 а.с.4-5).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, свідоцтва про право власності від 19.10.2011 року, витягу про державну реєстрацію прав від 30.11.2011, будинок АДРЕСА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (т.1 а.с.6-8, т.2 а.с.9, 10).

Актом №16нас-10 від 25.01.2016 встановлено відсутність доступу до приміщення в АДРЕСА_1 , де встановлені газові прилади та необхідність проведення додаткового обстеження (т.1 а.с.171, 208, т.2 а.с.8, т.3 а.с.83, т.4 а.с.217).

03.02.2016 ПАТ «Львівгаз» отримало інформацію з Управління СБУ у Львівській області про можливе несанкціоноване втручання в роботу газопроводу та подальшого відбору природного газу з мережі Стрийського УЕГГ з боку відповідальних осіб ПП «У Андрія» (т.1 а.с.91).

Згідно із актом про порушення №16нас-19/01 від 03.02.2016, такий складений на об`єкті житловому будинку АДРЕСА_1 у зв`язку з виявленням порушення Кодексу газорозподільних систем самовільну несанкціоновану врізку, приховану в конструкції стіни перед газовим лічильником для безоблікового споживання природного газу. Типорозмір лічильника не відповідає потужності газового обладнання. При обстеженні здійснювалася фото-відеофіксації (т.1 а.с.9, 73, 209, т.2 а.с.5, 6, т. 4 а.с.160, т.4 а.с.215).

Відповідно до акту №16нас-19 від 03.02.2016, виявлено порушення за адресою: АДРЕСА_1 під час обстеження системи газопостачання абонента ОСОБА_1 самовільну несанкціоновану врізку, приховану в конструкції стіни перед газовим лічильником. Дана врізка використовувалася на потреби опалення, гарячого водопостачання та приготування їжі. При обстеженні здійснювалася фото-відеофіксації. Типорозмір лічильника не відповідає потужності підключеного газового обладнання (т.1 а.с.10, 74, 210, т.2 а.с.25, 26, т.4 а.с.159, т.4 а.с.216).

Колегія суддів звертає увагу, що функціонування ринку природного газу в Україні урегульовано положеннями Закону України «Про ринок природного газу», Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Кодексом газорозподільних систем, Постановами Кабінету Міністрів України від 23 березня 2016 року № 203, від 16 травня 2002 року № 620, в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 27 січня 2016 року № 46.

На час виникнення спірних правовідносин (03.02.2016) діяв Кодекс газорозподільних систем (далі Кодекс), затверджений постановою Національної комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 №2494.

Пунктом 3 розділу 1 Глави І Кодексу визначено, що дія цього Кодексу поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників. Крім того, цим Кодексом регулюються взаємовідносини між оператором газорозподільної системи та несанкціонованими споживачами, які втручаються в роботу газорозподільної системи, у тому числі шляхом самовільного під`єднання несанкціонованого газопроводу.

Згідно із пунктом 4 розділу 1 Глави І Кодексу надано визначення, що несанкціоноване втручання в роботу газорозподільної системи втручання в роботу газорозподільної системи, в тому числі шляхом несанкціонованого відновлення газоспоживання, несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або під`єднання несанкціонованого газопроводу, внаслідок чого порушується нормальний режим роботи ГРМ та/або здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу.

Відповідно до наданих визначень, несанкціонований відбір природного газу відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема цього Кодексу.

Несанкціонований газопровід самовільно під`єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаний, зокрема вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу).

Несанкціонований споживач фізична, юридична особа або фізична особа - підприємець, яка без укладання договору розподілу природного газу з оператором газорозподільної системи або на об`єкті, який не підключений до ГРМ в установленому порядку, здійснює несанкціонований відбір природного газу.

Відповідно до пункту 1 розділу 1 Глави ХІ Кодексу норми цього розділу щодо перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування природного газу споживачу, у тому числі побутовому споживачу, який уклав з Оператором ГРМ договір розподілу природного газу, а також несанкціонованому споживачу, який знаходиться на території ліцензованій діяльності Оператора ГРМ, застосовуються за наявності акта про порушення, складеного Оператором ГРМ відповідно до вимог цього розділу.

У разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу (пункт 1 розділу 5 Глави ХІ Кодексу).

Згідно з пунктом 2 розділу 5 Глави ХІ Кодексу Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що акт про порушення №16нас-19/01 від 03.02.2016, у якому зафіксовано виявлене порушення Кодексу газорозподільних систем самовільну несанкціоновану врізку, приховану в конструкції стіни перед газовим лічильником для безоблікового споживання природного газу, складений на об`єкті житловому будинку АДРЕСА_1 , за своєю формою відповідає вимогам Кодексу, складений повноважними особами ПАТ «Львівгаз», при цьому судом першої інстанції, з врахуванням пояснень представника позивача та показань допитаних у судовому засідання свідків, належним чином спростовано заперечення відповідачів щодо різного змісту копій вказаного акту, які виготовлялися не під копірку, а записувалися кожен окремо, а також щодо допущеної описки в номері житлового будинку.

Пункт 4 розділу 5 Глави ХІ Кодексу передбачає, що у разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення він вважається дійсним, якщо його підписали: або більше одного представника Оператора ГРМ, а відмова споживача (несанкціонованого споживача) від підпису акта про порушення підтверджується відеозйомкою; або представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення цієї особи.

З матеріалів справи встановлено, що оскільки споживач ОСОБА_1 відмовився від проставляння свого підпису на акті, така відмова застережена шляхом відповідного запису, при цьому акт підписаний трьома представниками оператора ГРМ і така відмова підтверджується відеозйомкою, яка велася представником ГРМ, що спростовує відповідні доводи апелянта.

Крім цього, право оператора ГРМ для безперешкодного доступу на об`єкт споживача передбачено п.1, п. 2 глави 9 розділу Х Кодексу газорозподільчих систем, статтями 13, 38 ЗУ «Про ринок природного газу», відтак безпідставними є доводи апелянта про відсутність правових підстав для проведення перевірки працівниками ПАТ «Львівгаз» системи газопостачання на приватній території ОСОБА_1 , а також необхідність відповідного наказу для проведення такої перевірки.

Що стосується доводів апелянта про те, що суд безпідставно не взяв до уваги висновок комплексної комісійної судової металознавчої та судової трасологічної експертизи від 07.11.2017 року, згідно із яким відсутня будь яка врізка в систему газопостачання, а також відсутні будь які сліди усунення незаконної врізки, колегія суддів звертає увагу на таке.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Надаючи оцінку вказаному вище висновку комплексної комісійної судової металознавчої та судової трасологічної експертизи № 4487від 07.11.2017 року по матеріалах досудового розслідування № 0001081, складеному експертами Львівського НДІСЕ, суд першої інстанції врахував, що висновки експертизи не спростовують твердження позивача про несанкціоновану врізку у систему газопостачання відповідачів, оскільки така проведена через більш як півтора року і після усунення допущених порушень, які мали місце 03.02.2016.

В свою чергу, із дослідницької частини вказаного висновку з`ясовано, що для встановлення факту можливого прихованого розміщення труб і їх врізки в трубу № 1 подачі газу ще до лічильника, було демонтовано наскрізно свіжо встановлену частину цегли як зовні, так і з середини стіни приміщення. На момент даних досліджень в приміщенні кухні функціонували прилади, газопостачання до яких здійснювалося від індивідуально встановленого в складському приміщенні газового балона в зворотньому напрямку до передбаченого планом газифікації кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». При цьому встановлено, що фрагментів труб, як вхідної труби № 1, так і вихідної від лічильника труби № 2 в отворі немає; інших відрізків труб, які б знаходилися в отворі, чи були приховано розташовані в стіні і були спрямовані вліво-вправо та вверх-вниз, не виявлено. Фрагментів труб № 1 і № 2 від різу зовні стіни і до місця розміщення лічильників всередині для огляду і дослідження не представлено, оскільки їх слідству не надано. За наведених обставин, експерти прийшли висновку, що на наявних фрагментах труб від опломбованого входу газу від вуличної мережі до будинку кафе, що знаходиться по АДРЕСА_1 ознак несанкціонованої та прихованої врізки між трубою подачі газу до лічильника газу і трубою подачі газу до приладів споживання газу в кухонному приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », не виявлено.

Колегія суддів звертає увагу, що на час проведення дослідження фрагменти труб № 1 та № 2 були механічно відрізані, вхідний отвір для труб нижче різу на 20-30 см закладений силікатною цеглою, до труби № 2 приварена не пофарбована труба, стан поверхні якої свідчить, що вона достатньо недавно з`єднана газополуменевою зваркою вже після механічного обрізання труби № 2, а газопостачання здійснювалося від газового балона.

За наведених обставин, висновок експертизи суперечить дослідницькій частині, відтак з врахуванням проведення експертизи через тривалий час після події виявлення несанкціонованої врізки, а також беручи до уваги проведені роботи по усуненню виявлених порушень та підключення до мережі газопостачання індивідуального газового балона, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що вказаний висновок експертизи не спростовує твердження позивача про несанкціоновану врізку.

При цьому, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції стороною відповідача надано висновок експерта за результатами інженерно-технічної експертизи № 406/19 від 06.11.2019, проведеної експертом Науково-дослідного інституту судових експертиз та права, за яким прихованої врізки для несанкціонованого відбору газу у конструкції цегляної стіни за адресою АДРЕСА_1 в період з 01.01.2010 по 07.10.2019, та зокрема станом на 03.02.2016, відповідно до Звіту про проведення технічного обстеження, виконаного експертом з технічного обстеження будівель і споруд ОСОБА_4 від 19.10.2019 та відповідно до висновку № 4487 від 07.11.2017, виконаного експертами Львівського НДІСЕ бути не могло. Втручання і заміна газової мережі за адресою АДРЕСА_1 в період з 01.01.2010 по 07.10.2019 та зокрема станом на 03.02.2016 відповідно до Звіту про проведення технічного обстеження, виконаного експертом з технічного обстеження будівель і споруд ОСОБА_4 від 19.10.2019 та відповідно до висновку № 4487 від 07.11.2017, виконаного експертами Львівського НДІСЕ не могли бути (т. 5 а.с. 83-89).

Надаючи роз`яснення по суті вказаного висновку експерт ОСОБА_5 повідомив, що дослідження проводив шляхом візуального обстеження мережі газопостачання до житлового будинку та нежитлових будівель по АДРЕСА_1 , а також наданої технічної документації, при цьому обстеження місця несанкціонованої врізки, яке відображено на фотографіях, долучених представником позивача до матеріалів справи, експерт не проводив.

Пункт 1 розділу 2 Глави ХІ Кодексу визначає, що до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать, зокрема наявність несанкціонованого газопроводу.

З врахуванням досліджених у судовому засіданні фотографій та дослідженої відеозйомки, які зроблені представниками оператора ГРМ під час обстеження 03.02.2016 системи газопостачання у будинку відповідачів, показань свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що відповідачі порушили умови договору № про надання населенню послуг з газопостачання від 10.09.2015 та вимоги пункту 1 Глави 2 Розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, що встановлено Актом про порушення №16нас-19/01 від 03 лютого 2016 року, відтак відповідачі, згідно із приписамист. 611 ЦК України, повинні відшкодувати в повному обсязі заподіяні позивачу збитки.

Відповідно до пункту 8 розділу 5 Глави ХІ Кодексу Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

Згідно із пунктом 11 розділу 5 Глави ХІ Кодексу за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

При складанні акта-розрахунку (абзац 3 пункту 11 розділу 5 Глави ХІ Кодексу) враховується таке: 1) розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період до 01 числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення (тобто до закритого балансового періоду), не потребує коригування (включення до) закритих періодів, а його вартість в повному обсязі має бути компенсована споживачем (несанкціонованим споживачем) Оператору ГРМ. При цьому вартість природного газу визначається за цінами закупівлі природного газу Оператором ГРМ протягом періоду необлікованого природного газу; 2) розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період після 01-го числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення, включається в баланс поточного календарного місяця за загальними правилами і вважається об`ємом постачання природного газу споживачу його діючим постачальником. Виключенням є об`єм природного газу, нарахований несанкціонованому споживачу та споживачу, у якого відсутній постачальник, вартість якого має бути компенсована Оператору ГРМ за цінами закупівлі ним природного газу в поточному календарному місяці; 3) при розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу має бути віднятий об`єм природного газу, фактично сплачений споживачем протягом періоду порушення. Виключенням є несанкціонований відбір природного газу поза охопленням комерційного вузла обліку; 4) при розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу пільги та субсидії, на які має право побутовий споживач, не враховуються.

Якщо несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів або фізичною особою, яка є несанкціонованим споживачем, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення (абзац 2 пункту 1 розділу 3 Глави ХІ Кодексу).

Пункт 9 розділу 3 та пункт 6 розділу 4 Глави ХІ Кодексу містять формули, за допомогою яких здійснюється визначення об`єму спожитого природного газу у разі виявлення несанкціонованого газопроводу у побутових споживачів.

Актом-розрахунком по споживачу ОСОБА_1 суму завданих збитків, завданих ПАТ «Львівгаз», визначено у розмірі 226 609,24 грн (т.1 а.с.55, т.4 а.с.86).

Згідно із протоколом №04-2016-01 від 14.04.2016 на засіданні комісії розглянуто акт про порушення споживачами природного газу Кодексу ГРС ПАТ «Львівгаз» №16нас-19/01 від 03.02.2016, за наслідками проведеного засідання задоволено акт повністю; затверджено акт-розрахунок на підставі акта про порушення №16нас-19/01 від 03.02.2016 в обсязі 32 363,873 м3 на суму 226 609,24 грн (т.1 а.с.54).

При цьому, колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта про те, що розрахунки ПАТ «Львівгаз» є неналежними та неправомірними, оскільки проведені за період до набрання чинності Кодексом ГРМ, в свою чергу такі розрахунки проведені з дотриманням положень абзац 2 пункту 1 розділу 3 Глави ХІ Кодексу ГРМ, а саме за період двох років, що передували дню виявлення порушення, натомість стороною відповідача не надано жодних розрахунків та будь-яких фактичних даних, які б спростовували проведені позивачем розрахунки, або вказували на їх некоректність чи помилковість.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду в частині, яка перевіряється судом, не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З врахуванням скасування постановою Львівського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 червня 2019 року в частині стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» вартість за безпідставно набуте майно в сумі 2548562 грн. 52 коп.та закриття провадження у справі у цій частині вимог, рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат необхідно змінити, стягнути в рівних частинах з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» судові витрати по сплаті судового збору за звернення із позовною заявою в сумі 3400 грн., а саме по 1700 грн. з кожного.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Стрийського міскрайонного суду Львівської області від 18 червня 2019 року, з врахуванням постанови Львівського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року, в частині стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» завданих збитків у сумі 226 609 (двісті двадцять шість тисяч шістсот дев`ять) гривень 24 копійок та відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про визнання неправомірними дій посадових осіб АТ «Львівгаз» щодо складання Актів №№ 16нас-19/01, 16-21/02, 16нас-19 від 03 лютого 2016 року та визнання недійсними цих актів, залишити без змін.

Рішення Стрийського міскрайонного суду Львівської області від 18 червня 2019 року в частині розподілу судових витрат змінити, стягнути в рівних частинах з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» судові витрати по сплаті судового збору за звернення із позовною заявою в сумі 3400 грн., а саме по 1700 грн. з кожного.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 11 лютого 2021 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк