Справа № 709/1114/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 грудня 2021 року смт.Чорнобай
Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді - Романової О.Г.,
за участі секретаря судового засідання Данілової О.С.,
представника позивача Головні С.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 , АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Шоста Дніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про звільнення майна з під арешту, -
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 (далі позивач) звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області із позовною заявою до ОСОБА_1 ,
м. Дніпро, про звільнення майна з під арешту.
Позовна заява мотивована тим, що позивач являється власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,2585 га, яка розташована в адміністративних межах колишньої Ленінської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, а в даний час Іркліївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області. Після відкриття ринку землі, позивач вирішив продати належну йому земельну ділянку, проте 12 серпня 2021 року від працівників Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Іркліївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області дізнався про те, що в Реєстрі речових прав на нерухоме майно, на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 7571270 від 22 травня 2008 року, винесеної державним виконавцем ВДВС Індустріального району
м. Дніпропетровська Мальованою Л.В., внесено обмеження, реєстраційний номер 7248485 від 23 травня 2008 року, згідно з яким накладено арешт на все майно ОСОБА_1 , зокрема і на вказану земельну ділянку. При цьому, відносно боржника ОСОБА_1 , при внесенні запису про обтяження, не зазначено його ідентифікаційний код та будь-які інші ідентифікаційні дані.
Позивач вказує на те, що зареєстрований та постійно проживає у с. Васютинці, ніколи в своєму житті не був на ОСОБА_2 , відносно нього ніколи не ухвалювалося судових рішень у результаті чого відносно нього не відкривалися виконавчі провадження.
З метою досудового врегулювання спору, 12 серпня 2021 року позивач звернувся до Індустріального відділу ДВС у м. Дніпрі з листом-вимогою про зняття арешту з майна.
Також, позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська та отримав копію рішення суду від 02 квітня 2008 року у справі № 2-576/08, відповідно до якого з ОСОБА_1 на користь АТ «Індустріально-експортний банк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 39 від 04 лютого 2004 року, загальна сума стягнення
2008 року у справі № 2-576/08 було помилково накладено арешт на його майно, замість накладення арешту на майно дійсного боржника ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .
Також позивач зазначає, що правонаступником АТ «Індекс-банк» являється АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК».
Враховуючи вище викладене та посилаючись на приписи законодавства, позивач просив суд: визнати поважними причини пропущення 3-х річного строку позовної давності з моменту винесення постанови про арешт майна; скасувати арешт та заборону відчуження належного позивачу майна, яке обтяжено на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 7571270 від 22 травня 2008 року, винесеної Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Індустріального відділу у м. Дніпропетровська Мальованою Л.В.
Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 07 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Пояснив суду, що арешт на земельну ділянку, яка належить позивачу, було накладено помилково при виконанні рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2008 року (справа № 2-576/08), оскільки відповідачем за вказаним рішенням, а вподальшому боржником у виконавчому провадженні з виконання вказаного рішення є повний тезка позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 . Самостійно зняти арешт з майна позивач не має змоги, оскільки начальником Індустріального відділу ДВС у м. Дніпро було відмолено у знятті такого арешту, тому позивач був змушений звернутися до суду.
У судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток про виклик до суду на останню відому адресу місця проживання, відзиву на позовну заяву не подав, жодних заяв чи клопотань на адресу суду не направив, причини неявки суду невідомі.
У судове засідання представник відповідача АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не подав, жодних заяв чи клопотань на адресу суду не направив, причини неявки суду невідомі.
У судове засідання представники третіх осіб: Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та Шостої Дніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, жодних заяв чи клопотань на адресу суду не направили, причини неявки суду не відомі.
Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Виходячи з викладеного, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.
Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.
Позивач являється власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,2585 га, яка розташована в адміністративних межах Ленінської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області (в даний час Іркліївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області), що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧР № 044909, виданого 12 липня 2002 року на підставі рішення Ленінської сільської ради № 45 від
26 грудня 2001 року, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 82 (а.с. 21 22).
У позовній заяві позивач зазначає про те, що від працівників Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Іркліївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області дізнався, що в Реєстрі речових прав на нерухоме майно, на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 7571270 від 22 травня
2008 року, винесеної державним виконавцем ВДВС Індустріального району
м. Дніпропетровська Мальованою Л.В., внесено обмеження, реєстраційний номер 7248485 від 23 травня 2008 року, у підтвердження чого надав скріншот запису із такого реєстру.
У судовому засіданні було досліджено інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, відповідно до якої на майно ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 накладено обтяження у вигляді арешту нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження 7248485), зареєстрованого Шостою дніпровською державною нотаріальною конторою від
23 травня 2008 року на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження
№ 7571270 від 22 травня 2008 року, винесеної державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Індустріального району м. Дніпропетровська Мальованою Л.В. Крім цього, згідно вказаної вище інформації, у графі власник зазначено ОСОБА_1 , причина відсутності коду: інша причина відсутності коду.
З метою досудового врегулювання спору, 12 серпня 2021 року позивач звернувся до Індустріального відділу ДВС у м. Дніпрі з листом-вимогою про зняття арешту з майна (а.с. 14).
Також, вищевказаним листом повідомлено позивача про те, що виконавче провадження № 7571270 завершено 29 грудня 2008 року на підставі ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», яка в редакції від 07 жовтня 2008 року не передбачає зняття арешту. Більш детальну інформацію щодо вказаного виконавчого провадження Індустріальний відділ ДВС надати не може, оскільки таке виконавче провадження знищено. Крім цього, згідно відомостей АСВП, повторно зазначений виконавчий документ в Індустріальному відділ ДВС на виконанні не перебував (а.с. 16).
15 вересня 2021 року представник позивача ОСОБА_3 звернувся із адвокатським запитом до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, у відповідь на який отримав копію заочного рішення від 02 квітня 2008 року у цивільній справі № 2-576/08 (а.с. 20).
Згідно з вказаним вище заочним рішенням Індустріального районного суду
м. Дніпропетровська від 02 квітня 2008 року (справа № 2-576/08) з ОСОБА_1 ,
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю.
Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч. 1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.
Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.
Підстави зняття арешту з майна, передбачені ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».
Зокрема, відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.
Відповідно до ст.ст. 11, 42 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», п. 4 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомості про виникнення, зміну, припинення обтяжень рухомого майна реєструються в Державному реєстрі.
У відповідності до ст. 41 «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» публічне обтяження припиняється на підставі рішення уповноваженого органу з дня набрання ним законної сили. Обов`язок щодо здійснення реєстрації відомостей про припинення публічного обтяження покладається на уповноважений орган або на уповноважену ним особу.
Згідно ст. 43 «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі в тому числі і рішення суду.
Відповідно до Пункт 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» містить роз`яснення, що застосовуючи положення статті 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття/арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.
Позивач у своїй позовній заяві просить суд визнати поважними причини пропущення 3-х річного строку позовної давності з моменту винесення постанови про арешт майна. Проте, відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Враховуючи, що позивач дізнався про порушення свого права 12 серпня 2021 року, а тому трьохрічний строк позовної давності в цьому випадку слід відраховувати саме з 12 серпня 2021 року, а тому він не є порушеним. Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, проте, у даній справі жодна із сторін не заявляла клопотання про застосування строку позовної давності.
Отже, враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що арешт на майно у виконавчому провадженні № 7571270 з виконання заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2008 року (справа № 2-576/08) накладено не на відповідача у вказаній вище справі, а вподальшому на боржника у вказаному виконавчому провадженні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , а на позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 . Враховуючи те, що на даний час позивач як власник не має можливості належним чином здійснювати своє право власності на належне йому майно, підстав для накладення арешту на це майно за вищевказаним виконавчим провадженням немає, а тому позовні вимоги підлягають до повного задоволення.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263 - 265, 280 - 282 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_1 , АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Шоста Дніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про звільнення майна з під арешту - задовольнити в повному обсязі.
Скасувати арешт та заборону відчуження належного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , яке обтяжено на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 7571270 від 22 травня 2008 року, винесеної Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Індустріального відділу у м. Дніпропетровська
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 08 грудня 2021 року.

Суддя О.Г. Романова