ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/3311/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі ПОСТАНОГОВІЙ І.О.

за участю сторін:

позивач не з`явився;

відповідач не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про визнання рішення незаконним та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі по тексту - Позивач) звернувся до суду з позовом до Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації (далі - Відповідач) про визнання рішення незаконним та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є пенсіонером та отримує пенсію за вислугу років, є інвалідом другої групи, що підтверджується Довідкою МСЕК та посвідченням ветерана війни-інваліда війни. В черговий раз, 30.09.2019 року позивач звернувся із заявою до Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації з проханням забезпечення останнього жилою площею на підставі законодавства про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту. Також зазначив, що з лютого 2015 року позивач перебуває у статусі внутрішньо переміщеної особи та з серпня 2019 року ОСОБА_1 разом із дружиною проживають в орендованій квартирі. Так, розпорядженнямДарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 03.10.2019 № 896 було відмовлено позивачу, з сім`єю з 2 осіб, у прийнятті на соціальний квартирний облік, у зв`язку з чим, ОСОБА_1 просить суд визнати незаконним дане розпорядження та зобов`язати відповідача взяти його на квартирний облік сім`єю з 2 осіб.

Ухвалою суду від 11.12.2019 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання.

05.02.2020 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначено, що при здійсненні соціального квартирного обліку державна адміністрація керується законними та підзаконними нормативно-правовими актами, що регулюють дані відносини, зокрема, Законом України «Про житловий фонд соціального призначення», Порядком взяття громадян на соціальний квартирний облік, їх перебування на такому обліку та зняття з нього, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 року № 682 «Про деякі питання реалізації Закону України «Про житловий фонд соціального призначення», розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 19.05.2009 № 587 «Про деякі питання реалізації Закону України «Про житловий фонд соціального призначення». Так, у зв`язку поданням позивачем документів, які не підтверджують можливість визнання у встановленому порядку відповідного громадянина таким, що потребує надання соціального житла, на підставі пункту 3 частини 1 статті 18 Закону, розпорядженням Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 03.10.2019 № 896 було правомірно відмовлено у прийнятті на соціальний квартирний облік.

Ухвалою суду від 11.03.2020 року закінчено підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті.

В судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Будь яких заяв чи клопотань до суду не надали.

Суд, у порядку загального позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов наступного висновку.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)).

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів в будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких, зазвичай, хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах фізичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (пункт 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України)).

Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір (пункт 1 частини першої статті 4 КАС України).

Публічно-правовий спір - це, зокрема, спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (пункт 2 частини першої статті 4 КАС України).

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг(пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Отже, до справ адміністративної юрисдикції віднесені публічно-правові спори, ознакою яких є не лише спеціальний суб`єктний склад, але і їх виникнення з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме у тих правовідносинах, в яких виник спір.

Стосовно терміну «владні управлінські функції», то зміст поняття «владні» полягає в наявності у суб`єкта повноважень застосовувати надану йому владу, за допомогою якої впливати на розвиток правовідносин, а «управлінські функції» - це основні напрямки діяльності органу влади, його посадової чи службової особи або іншого уповноваженого суб`єкта, спрямовані на управління діяльністю підлеглого суб`єкта. З огляду на вказане до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома чи більше суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у правовідносинах, в яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний (зобов`язані) виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень (аналогічні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 914/2006/17 (пункт 5.7), від 4 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (пункти 28-30), від 18 вересня 2018 року у справі № 823/218/17 (пункти 24-25), від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17 (пункти 4.8-4.10), від 2 квітня 2019 року у справі № 137/1842/16-а, від 18 грудня 2019 року у справі № 826/2323/17 (пункти 18-19), від 18 грудня 2019 року у справі № 263/6022/16-ц (пункти 21-23), від 19 лютого 2020 року у справі № 520/5442/18 (пункти 18-20), від 26 лютого 2020 року у справі № 1240/1981/18 (пункти 16-17), від 1 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (пункти 19-21), від 15 вересня 2020 року у справі № 469/1044/17 (пункт 21)).

Тому помилковим є застосування приписів статті 19 КАС України та поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень. Для вирішення питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення складу учасників справи. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Тоді як приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29.09.2020 у справі № 712/5476/19.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 є пенсіонером та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до копії посвідчення № НОМЕР_1 , видане УМВС України в Луганській області 19.01.2004 року (а.с. 21).

Відповідно до копії посвідчення № НОМЕР_2 , що видане УМВС України в Луганській області 13.02.2015 року, ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи, безстроково, і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни (а. с. 22).

Згідно з даними довідки від 13.07.2016 № 3001-21152 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, зареєстроване місце проживання позивача є: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 (а.с. 25, 26).

Розпорядженням Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 03.10.2019 № 896, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про житловий фонд соціального призначення» було відмовлено позивачу, сім`єю з 2 осіб, у прийнятті на соціальний квартирний облік (а. с. 64).

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать особи з інвалідністю з числа учасників бойових дій на території інших держав, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних із перебуванням у цих державах.

Особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам надається пільга у вигляді позачергового забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій. Особи, зазначені в цій статті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік, а особи з інвалідністю I групи з числа учасників бойових дій на території інших країн - протягом року (пункт 18 частини першої статті 13 зазначеного Закону).

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 263 КАС України справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Крім того, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема з приводу проходження публічної служби (пункт 2 частини першої статті 19 КАС України). А за змістом пункту 17 частини першої статті 4 КАС України військова служба належить до служби публічної.

З матеріалів справи вбачається, що спірні правовідносини пов`язані з реалізацією права на гарантії саме соціального захисту - отримання передбачених законом пільг для осіб, які проходили військову, тобто публічну службу та набули статус особи з інвалідністю, а тому суд, беручи до уваги позицію Верховного Суду, приходить до висновку, що означений спір є публічно-правовим, і його слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо, зокрема, справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі та роз`яснити позивачу його право звернутися з даними позовними вимогами до відповідного суду адміністративної юрисдикції.

За змістом ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судових витрат з державного бюджету.

Так, відповідно до п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору.

На підставі викладеного та керуючись п. 2 ч. 1 ст. 255, стст. 260, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про визнання рішення незаконним та зобов`язання вчинити дії - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.