Постанова

Іменем України

01 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 441/243/21

провадження № 61-14516св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.

суддів: Воробйової І. А., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В.,

учасники справи:

заявник (боржник) - ОСОБА_1 ,

представник заявника - адвокат Квак Вадим Васильович.

суб`єкт оскарження - державний виконавець Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Миколайчук Богдана Володимирівна,

заінтересована особа (стягувач) - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Городоцького відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 24 березня 2021 року у складі судді Ференц О. І. та постанову Львівського апеляційного суду від 02 серпня 2021 року у складі колегії суддів: Ванівського О. М., Цяцяка Р. П., Шеремети Н. О.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Миколайчук Б. В. (далі - Городоцький РВ ДВС Західного МУМЮ) та зобов`язання вчинити дії.

Скарга мотивована тим, що його клопотання про перерахунок суми заборгованості зі сплати аліментів, яке він подав в Городоцький ВДВС, було залишено без задоволення, його змушують повторно сплачувати суму аліментів, які вже були сплачені відповідно до квитанцій на суму 12 028 грн.

Посилався на те, що державний виконавець не взяв до уваги надані ним квитанції, які підтверджують перерахування ним періодичних платежів на користь ОСОБА_2 .

Зазначав, що просив державного виконавця витребувати у АТ КБ «Приватбанк» інформацію про рух коштів по рахунках ОСОБА_2 , відкритих в цьому банку, в період з 2013 року до 2020 року, оскільки ним періодично перераховувалися кошти в рахунок оплати аліментів, та врахувати вказану інформацію при проведенні розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, проте таке клопотання було залишено без реагування.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 просив суд визнати протиправною бездіяльність заступника начальника Городоцького РВ ДВС Західного МУМЮ Миколайчука Б. В. та зобов`язати Городоцький РВ ДВС Західного МУМЮ перерахувати заборгованість по аліментах із урахуванням долучених квитанцій на суму 12 028 грн.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 24 березня 2021 року скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Визнано неправомірною бездіяльність заступника начальника Городоцького РВ ДВС Західного МУМЮ Миколайчук Б. В. у частині відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про перерахунок суми заборгованості зі сплати аліментів у межах виконавчого провадження № 54576076 з урахуванням усіх поданих квитанцій на загальну суму 16 039,68 грн.

Зобов`язано державного виконавця Городоцького РВ ДВС Західного МУМЮ Миколайчук Б. В. здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 54576076 з урахуванням поданих квитанцій на суму 11 039,68 грн.

Ухвала районного суду мотивована тим, що ОСОБА_1 доведено сплату аліментів на загальну суму 16 039,68 грн на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 . При цьому державним виконавцем взято до уваги при обрахунку суми заборгованості зі сплати аліментів лише суму у розмірі 5 000 грн. Отже, дії державного виконавця Городоцького РВДВС ЗМУЮУ Миколайчука Б. В. щодо невключення до розрахунку заборгованості від 05 січня 2021 року суми сплачених аліментів в розмірі 11 039,68 грн, з урахуванням усіх долучених ОСОБА_1 квитанцій, є неправомірними.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Львівського апеляційного суду від 02 серпня 2021 року апеляційну скаргу Городоцького РВ ДВС Західного МУМЮ залишено без задоволення.

Ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 24 березня 2021 року залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що висновки районного суду є правильними, оскільки державний виконавець безпідставно не врахував кошти, сплачені боржником стягувачці в період з 2015 року до грудня 2020 року в рахунок сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 за виконавчим листом № 441/1236/13-ц від 18 липня 2013 року. При цьому законодавство не передбачає права та обов`язку державного виконавця вимагати від боржника надання квитанцій із зазначенням призначення грошових переказів на ім`я стягувача й не враховувати безпосередньо копії наданих квитанцій.

Відсутність в платіжних документах в призначенні платежу слова «аліменти» не може бути беззаперечною підставою для не врахування таких платежів, як сплата аліментів.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі Городоцький РВ ДВС Західного МУМЮ, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 24 березня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 02 серпня 2021 року в частині визнання дій державного виконавця неправомірною бездіяльністю скасувати.

В іншій частині оскаржувані судові рішення суб`єктом оскарження не оскаржуються, отже, касаційним судом не переглядаються.

ОСОБА_2 судові рішення не оскаржила.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга Городоцького РВ ДВС Західного МУМЮ мотивована тим, що відмова державного виконавця у задоволенні клопотання про здійснення перерахунку заборгованості зі сплати аліментів не є бездіяльністю державного виконавця, оскільки клопотання розглянуто та прийнято відповідне рішення.

Посилаючись на статтю 71 Закону України «Про виконавче провадження» зазначає, що спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються виключно судом. При цьому у державного виконавця відсутній обов`язок щодо проведення перерахунку заборгованості.

Стверджує, що у державного виконавця не було підстав для врахування поданих квитанцій без зазначення призначення платежу «аліменти», оскільки стягувач заперечувала, що перераховані кошти є аліментами.

Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень заявник вказує те, що суди неправильно оцінили подані сторонами докази, неповно встановили обставин справи, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень. Зазначає, що державним виконавцем було розглянуто клопотання ОСОБА_1 про перерахунок суми заборгованості зі сплати аліментів у межах виконавчого провадження № 54576076 та прийнято відповідне рішення. Розрахунок заборгованості зі сплати аліментів складено державним виконавцем з урахуванням пред`явлених скаржником квитанцій та відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження». Вважає, що незгода боржника із сумою заборгованості відповідно до розрахунку не свідчить про бездіяльність державного виконавця.

Відзив на касаційну скаргу учасник справи не подав.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

У серпні 2021 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 жовтня 2021 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

У листопаді 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 листопада 2021 року справу призначено до розгляду.

Фактичні обставини, встановлені судами

На виконанні у Городоцького РВ ДВС Західного МУМЮ перебуває виконавчий лист № 2/441/568/2013 від 18 липня 2013 року про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини - ОСОБА_3

23 серпня 2017 року старшим державним виконавцем Городоцького РВ ДВС Західного МУМЮ Блащак К. І. відкрито виконавче провадження № 54576076.

24 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Городоцького РВ ДВС Західного МУМЮ із заявою про витребування в АТ КБ «Приватбанк» інформації про рух коштів по банківській картці ОСОБА_2 з метою виявлення здійснених ним грошових переказів зі сплати аліментів та просив провести перерахунок наявної в нього заборгованості з урахуванням отриманої інформації.

27 листопада 2020 року ОСОБА_1 повторно звернувся до Городоцького РВ ДВС Західного МУМЮ із заявою, в якій стверджував, що регулярно здійснював оплату аліментів на картковий рахунок ОСОБА_2 з різних відділень банку, в тому числі закордонних, проте через втрату квитанцій не може підтвердити повністю вказану інформацію. Просив узяти до уваги та перерахувати його заборгованість по аліментах із урахуванням дублікатів чеків, доданих ним.

03 грудня 2020 року начальник Городоцького РВ ДВС Західного МУМЮ Ледвій Ю. В. повідомив ОСОБА_1 , що згідно з доданими ним квитанціями призначення платежу «Аліменти» зазначено тільки в одній від 17 жовтня 2019 року, а відтак для здійснення перерахунку заборгованості по аліментах просив долучити оригінал такої квитанції або належним чином завірену її копію.

22 грудня 2020 року ОСОБА_1 повторно звернувся до Городоцького РВ ДВС Західного МУМЮ із клопотанням про перерахунок заборгованості по аліментах та витребування в АТ КБ «Приватбанк» інформації про рух коштів по рахунках ОСОБА_2 . Також ним було долучено квитанції про перевід коштів на ім`я ОСОБА_2 на загальну суму 16 039,68 грн.

Як вказано у листі-відповіді начальника Городоцького РВ ДВС Західного МУМЮ Ледвій Ю. В. № 19.16-20/28 від 05 січня 2021 року, згідно з доданими квитанціями призначення платежу «аліменти» зазначено тільки у поданій копії квитанції від 17 жовтня 2019 року, враховуючи виписку з банківського рахунку стягувачки за період з 06 серпня 2013 року до 04 грудня 2020 року кошти з призначенням платежу «аліменти» надходили на рахунок стягувача, відкритий у ПАТ КБ «Приватбанк», тільки 17 жовтня 2019 року у розмірі 5 000 грн.

На депозитний рахунок відділу 31 грудня 2020 року надійшли кошти від ОСОБА_1 в розмірі 13 600 грн, з яких 13 549 грн перераховано стягувачу як аліменти, 51 грн перераховано в Західне МУМЮ як стягнення витрат на проведення виконавчих дій.

У розрахунку заборгованості від 05 січня 2021 року зазначено про оплату ОСОБА_1 5 000 грн та 13 549 грн в рахунок оплати аліментів.

Відповідно до заяви ОСОБА_2 від 11 лютого 2021 року, вона просить не враховувати платежі, які здійснював на її ім`я ОСОБА_1 , у рахунок оплати аліментів, оскільки такі кошти не мають жодного відношення до платежів по аліментах.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Відповідно до абзацу 6 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга Городоцького РВ ДВС Західного МУМЮ задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою та третьою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частки від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.

Відповідно до частини восьмої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

У статті 195 СК України передбачено порядок визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу).

Згідно із частиною третьою статті 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Системний аналіз вказаних норм права дає підстави дійти висновку про те, що законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Право та порядок на звернення до суду за захистом прав, свобод чи законних інтересів визначається процесуальним законом.

ЦПК України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_1 районний суд, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, вважав, що при здійсненні розрахунку заборгованості державним виконавцем безпідставно не враховано перераховані ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 кошти на утримання доньки на загальну суму 11 039,68 грн. З огляду на зазначене, суди визнали неправомірною бездіяльність заступника начальника Городоцького РВ ДВС Західного МУМЮ Миколайчук Б. В. в частині відмови в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про перерахунок суми заборгованості зі сплати аліментів.

При цьому ОСОБА_2 судові рішення не оскаржила.

З такими висновками судів попередніх інстанцій колегія суддів погоджується та вважає, що оскаржувані судові рішення суду апеляційної інстанції відповідають вимогам статей 263-265 ЦПК України, отже, підстав для їх скасування немає.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи обов`язки.

Протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень має місце у тому випадку, коли в межах повноважень суб`єкта владних повноважень існує обов`язок вчинити конкретні дії, але він не виконаний.

У касаційній скарзі Городоцький РВ ДВС Західного МУМЮ просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині визнання дій державного виконавця неправомірною бездіяльністю.

Верховний Суд вважає, що касаційна скарга Городоцького РВ ДВС Західного МУМЮ не підлягає задоволенню, оскільки заявником при поданні скарги залишено поза увагою положення частини другої статті 451 ЦПК України, у якій зазначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З урахуванням викладеного, суди попередніх інстанцій правильно визнали, що державний виконавець не зарахував подані ОСОБА_1 квитанції на суму 11 039,68 грн у рахунок погашення заборгованості по аліментам, незважаючи на те, що відмовив заявнику, тим самим державний виконавець допустив протиправну бездіяльність.

За таких обставин вимоги про скасування судового рішення в частині визнання неправомірною бездіяльності заступника начальника Городоцького РВ ДВС Західного МУМЮ Миколайчук Б. В. не можуть бути задоволені, оскільки задоволення скарги в частині зобов`язання вчинити дії щодо відновлення порушених прав є наслідком визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця.

Згідно із частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення суду без змін.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Городоцького відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) залишити без задоволення.

Ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 24 березня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 02 серпня 2021 року в частині визнання дій заступника начальника Городоцького відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Миколайчук Богдани Володимирівни неправомірною бездіяльністю залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Д. Д. Луспеник І. А. Воробйова Г. В. Коломієць Р. А. Лідовець Ю. В. Черняк