Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2021 року Новотроїцький районний суд

Херсонської області

В складі: головуючого судді - Решетова В.В.

секретар судового засідання - Сушко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Новотроїцьке Херсонської області цивільну справу за позовом представникаадвоката Марковської Інни Валеріївни в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів

ВСТАНОВИВ:

09.12.2020 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до судового наказу Новотроїцького районного суду Херсонської області від 06.12.2018 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, що місячно, починаючи з дня подання заяви до суду 12.11.2018 року та до досягнення дитиною повноліття.

Окрім цього, згідно судового наказу Новотроїцького районного суду Херсонської області від 30.09.2020 року з ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, що місячно, починаючи з дня подання заяви до суду 28.09.2020 року та до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що утримувані з нього аліменти загалом становлять Ѕ частину його заробітку, що перевищує встановлену законом частку. Просив зменшити розмір аліментів до 1/3 частину його заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні. Вказала, що позивач є батьком дітей, розмір аліментів, які стягуються з відповідача є мінімальним, окрім цього позивач не навів будь-яких належних, допустимих та достовірних доказів (доводів) на підтвердження обставин погіршення його матеріального стану.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи.

Сторони є батьками малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що ними не заперечується.

Постановою старшого державного виконавця Новотроїцького районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального кправління Міністерства юстиції (м. Одеса) Брусик А.О. про відкриття виконавчого провадження від 25.08.2020 року, відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу №662/2574/18, виданого Новотроїцьким районним судом Херсонської області 06.12.2018 року, про стягнення з позивача ОСОБА_1 аліментів на користь відповідачки ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.11.2018 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9).

З копії судового наказу, виданого Новотроїцьким районним судом Херсонської області 30.09.2020 року, вбачається, що з позивача ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду 28.09.2020 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10).

Оцінивши докази в їх сукупності, суд керується наступними нормами.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої постановою ВРУ від 27.02.1991 № 789-XII, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти), відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Також, згідно положень ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно зі ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У розумінні статті 81 ЦПК України та ст. 192 СК України мається на увазі необхідність саме позивачу доводити обставини змін у матеріальному становищі, сімейному стані, здоров`ї або ж вказати на інші випадки, що виникли після винесення судового рішення, що можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів.

Суд звертає увагу, що підставою для зменшення раніше встановленого розміру аліментів є, зокрема, зміна матеріального або сімейного стану. Тобто позивачем має бути доведено, що його матеріальний або сімейний стан з моменту встановлення судовим рішенням розміру аліментів до моменту звернення до суду із позовом про зменшення розміру аліментів змінився на стільки, що унеможливлює сплату ним аліментів у раніше визначеному розмірі.

Так, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що його матеріальний стан на момент звернення до суду із даним позовом (09.12.2020р.) є відмінним від його матеріального стану, який існував на час ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів на користь відповідачки на утримання дітей.

Визначаючись з наявністю підстав для зменшення визначеного рішенням суду розміру аліментів, що стягуються з позивача, суд також враховує, що позивач є працездатною особою, не довів належними та допустимими доказами наявність чи відсутність офіційного працевлаштування та не навів об`єктивних обставин, які перешкоджають йому офіційно працевлаштуватись якщо таке мається.

Посилання позивача на те, що стягнення загального розміру аліментів Ѕ частини його заробітку, перевищує встановлену законом частку, суд не вважає такими, що дають підстави для зміни розміру аліментів, оскільки доказів того, що позивач не має можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі не надано та не може бути підставою для зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на користь його власних дітей в розмірі, який би забезпечував найкращі інтереси дітей.

Суд при цьому враховує, що відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Згідно матеріалів справи, розмір аліментів, які позивач сплачує за виконавчими документами на утримання своїх дітей становить 50 відсотків його доходу, тому визначений розмір аліментів відповідає як нормам чинного законодавства, так і встановленим обставинам справи, та не порушує гарантоване право позивача на отримання ним половини його заробітку.

Враховуючи наявні обставини справи, суд вважає існуючий розмір аліментів не завищеним, обґрунтованим та таким, що відповідає ст. 182 СК України, а зміна розміру аліментів на утримання дітей в сторону зменшення необґрунтовано та безпідставно погіршить матеріальне становище дітей та унеможливить забезпечення належного рівня життя, необхідного для розвитку дитини.

Враховуючи викладене та перш за все інтереси дітей, їх право на належний рівень життя, а також враховуючи те, що позивач не довів належними й допустимими доказами погіршення майнового стану чи зміну сімейного стану, що унеможливлює з об`єктивних причин сплату ним аліментів в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на кожну дитину, не є достатніми підставами для зменшення встановленого рішенням суду розміру аліментів, тому в задоволенні позову слід відмовити.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст. 141, 180-183, 192 СК України, ст.ст. 141, 211, 247, 259, 263, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову представникаадвоката Марковської Інни Валеріївни в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Решетов