Провадження № 2/761/757/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Пономаренко Н.В

за участю секретаря: Бражніченко І.О.

представників позивача і третьої особи: Прохорової О.О., Мамуні О.С.

представника відповідача: ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Києві заяву представника позивача Сингента Кроп Протекшн АГ, (Syngenta Crop Protection AG) - адвоката Прохорової Ганни Олегівни про забезпечення позову у справі за позовом Сингента Кроп Протекшн АГ, (Syngenta Crop Protection AG) до ОСОБА_1 , Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності», треті особи: Н.С.Т. Нью Сайенс Технолоджіс Лімітед (N.S.T. NEW SCIENCE TECHNOLOGIES LIMITED), Товариство з обмеженою відповідальністю «Н.С.Т. Україна» про визнання недійсним свідоцтва на торгівельну марку повністю та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17 травня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Синджента Кроп Протекшн АГ, (Syngenta Crop Protection AG), Товариства з обмеженою відповідальністю «Н.С.Т. Україна», третя особа: Н.С.Т. Нью Сайенс Технолоджіс Лімітед (N.S.T. NEW SCIENCE TECHNOLOGIES LIMITED) про припинення порушення прав власника знаку для товарів і послуг, заборону використання знаку для товарів і послуг в справі за позовом ОСОБА_1 до Синджента Кроп Протекшн АГ, (Syngenta Crop Protection AG), Товариства з обмеженою відповідальністю «Н.С.Т. Україна», третя особа: Н.С.Т. Нью Сайенс Технолоджіс Лімітед (N.S.T. NEW SCIENCE TECHNOLOGIES LIMITED) про припинення порушення прав власника знаку для товарів і послуг, заборону використання знаку для товарів і послуг та за зустрічним позовом Сингента Кроп Протекшн АГ, (Syngenta Crop Protection AG) до ОСОБА_1 , Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності», треті особи: Н.С.Т. Нью Сайенс Технолоджіс Лімітед (N.S.T. NEW SCIENCE TECHNOLOGIES LIMITED), Товариство з обмеженою відповідальністю «Н.С.Т. Україна» про визнання недійсним свідоцтва на торгівельну марку повністю та зобов`язання вчинити дії - залишено без розгляду.

Наразі в провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває на розгляді цивільна справа за позовом (зустрічним) Сингента Кроп Протекшн АГ, (Syngenta Crop Protection AG) до ОСОБА_1 , Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності», треті особи: Н.С.Т. Нью Сайенс Технолоджіс Лімітед (N.S.T. NEW SCIENCE TECHNOLOGIES LIMITED), Товариство з обмеженою відповідальністю «Н.С.Т. Україна» про визнання недійсним свідоцтва на торгівельну марку повністю та зобов`язання вчинити дії.

Стороною позивача було надано клопотання про забезпечення позову в порядку ст.149 ЦПК України зі змісту якого вбачається, що представник позивача адвокат Прохорова Г.О. просить забезпечити вказаний позов, саме:

1) заборонити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до набрання законної сили судовим рішенням у справі у будь-який спосіб передавати повністю чи частково право власності на торговельну марку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за свідоцтвом України № НОМЕР_2 , надавати будь-якій особі дозвіл (ліцензію) на використання торговельної марки «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом України № НОМЕР_2 , в тому числі на підставі ліцензійного договору, а також укладати з будь-якими особами будь-які інші договори щодо розпорядження майновими правами інтелектуальної власності на торговельну марку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за свідоцтвом України № НОМЕР_2 , а також відмовлятися повністю чи частково від свідоцтва України № НОМЕР_2 на торговельну марку « ІНФОРМАЦІЯ_1 »;

2) заборонити Державному підприємству «Український інститут інтелектуальної власності» (вул. Глазунова, буд. 1, м. Київ, 01601; ідентифікаційний код юридичної особи: 31032378) до набрання законної сили судовим рішенням у справі приймати рішення про внесення змін до Державного реєстру свідоцтв України на торговельні марки щодо передання виключних майнових прав інтелектуальної власності на торговельну марку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за свідоцтвом України № НОМЕР_2 іншим особам та щодо припинення дії свідоцтва України № НОМЕР_2 у зв`язку із повною або частковою відмовою від нього власником зазначеного свідоцтва, вносити відповідні зміни до Державного реєстру свідоцтв України на торговельні марки та здійснювати пов`язані з цим публікації в офіційному бюлетені Національного органу інтелектуальної власності.

Заяву обґрунтовано тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Так, представник позивача зазначає, що відповідно до ст.ст. 495, 1107, 1113, 1114 Цивільного кодексу України, положень ст. 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" Відповідач-1 має право в будь-який час (у тому числі у ході розгляду даної цивільної справи) передати належні йому виключні майнові права інтелектуальної власності на оспорювану торговельну марку іншій особі шляхом укладення договору про передання виключних майнових прав інтелектуальної власності та подальшої реєстрації факту передання таких прав Відповідачем-2, а також має право дати будь-якій особі дозвіл (видати ліцензію) на її використання на підставі ліцензійного договору.

Окрім того, позивач вважає, що відповідно до ст. 18 вказаного Закону власник оспорюваної торговельної марки в будь-який час може відмовитись від свідоцтва на неї повністю або частково на підставі заяви, поданої до Відповідача-2.

З огляду на вищевказані норми законодавства, позивач вважає, що відповідач ОСОБА_1 під час розгляду справи може 1) відмовитися від свідоцтва на оспорювану торговельну марку, що, в свою чергу, зробить неможливим виконання рішення суду, якщо воно буде прийнято на користь Позивача; 2) передати будь-якій особі право власності на оспорювану торговельну марку повністю або частково на підставі договору, і в свою чергу, така передача прав на користь третіх призведе до необхідності залучення до участі у справі осіб, прав та інтересів яких стосується вирішення даного спору, неможливості виконання рішення суду у випадку задоволення позову в зв`язку із наявністю нових власників Оспорюваної ТМ, а також може зумовити необхідність звернення позивача з іншими позовами для захисту його порушених прав. А у разі передачі права власності (виключних майнових прав інтелектуальної власності) на торговельну марку юридичній особі - наслідком буде зміна підвідомчості цього судового спору, оскільки зміниться суб`єктний склад сторін, і спір стане підсудний господарському суду, що унеможливить розгляд цієї судової справи в Шевченківському районному суді міста Києва; 3) збільшити коло осіб, чиїх прав буде стосуватись рішення у справі, шляхом укладення ліцензійних або інших договорів щодо розпорядження майновими правами інтелектуальної власності і ці особи матимуть право на участь у справі та оскарження рішення, що призведе до штучного ускладнення та затягування процесу при розгляді даної справи судом та при виконанні судового рішення.

Згідно положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

В судовому засіданні представники позивача та третіх осіб просили клопотання задовольнити, а представник відповідача ОСОБА_1 просив відмовити у задоволенні вказаної заяви, посилаючисть, зокрема, і на те, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

В даному випадку слід зазначити, що згідно роз`яснень, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року за №9, вбачається, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Звертаючись до суду із вказаним позовом, позивач Сингента Кроп Протекшн АГ , (Syngenta Crop Protection AG) просив визнати недійсним свідоцтво України № НОМЕР_2 від 25.09.2015 на торговельну марку «ІНФОРМАЦІЯ_1» повністю, а також зобов`язати Державне підприємство «Український інститут інтелектуальної власності» внести відомості до Державного реєстру свідоцтв України на торгівельні марки стосовно визнання недійсним повністю вищевказаного свідоцтва та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені Національного органу інтелектуальної власності.

Вказаний позов обґрунтований, серед іншого і тим, що державна реєстрація знака була здійснена з порушенням чинного законодавства України з огляду на невідповідність знака умовам надання правової охорони, а також подання заявки на реєстрацію знака з порушенням прав інших осіб. Також позивач вважає, що оспорюваний знак є оманливим або таким, що може ввести в оману щодо особи, що надає послуги. Вказано, що оспорюваний знак суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі.

В даному випадку слід зазначити, що в п.88 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №12 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних із захистом прав інтелектуальної власності» зазначено, що у справах, пов`язаних з визнанням охоронних документів недійсними, можливе застосування заходів до забезпечення позову (статті 66, 67 ГПК) у вигляді заборони відповідачеві - володільцеві спірного документа передавати будь-якій особі (особам) право власності на об`єкт інтелектуальної власності та/або надавати будь-якій особі (особам) дозвіл (видавати ліцензію) на використання об`єкта інтелектуальної власності; заборони Державній службі інтелектуальної власності України приймати рішення про внесення будь-яких змін до Державного реєстру патентів/свідоцтв України стосовно даного об`єкта інтелектуальної власності, вносити відповідні зміни до даного Реєстру та здійснювати пов`язані з цим публікації в офіційному бюлетені "Промислова власність". У разі оспорювання міжнародної реєстрації торговельної марки суд з урахуванням конкретних обставин справи може заборонити власникові відповідної торговельної марки здійснювати будь-які дії з передачі відповідних прав іншим особам до розгляду справи по суті.

Такі заходи мають на меті, зокрема, запобігти невиправданому розширенню кола осіб, прав та інтересів яких стосуватиметься судове рішення, а відтак - утрудненню чи неможливості виконання цього рішення.

Враховуючи предмет спору, вбачається, що в разі задоволення позову, виконання рішення полягатиме у визнанні недійсними свідоцтва України № НОМЕР_2 від 25.09.2015 на торговельну марку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » шляхом внесення відомостей до відповідного реєстру. При цьому, виконання рішення можливе, якщо власником спірного свідоцтва на момент прийняття рішення по суті заявлених вимог з набуттям ним законної сили залишатиметься відповідач ОСОБА_1 .

З огляду на пред`явлені позивачем вимоги про визнання недійсним свідоцтва України на торговельну марку, у відповідача ОСОБА_1 , як власника оспорюваного свідоцтва, існує реальна можливість передання прав на знак для товарів і послуг за свідоцтвом іншій особі до набрання рішенням законної сили у даній справі, що, в свою чергу, зробить неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення пред`явлених позовних вимог, оскільки власником спірного свідоцтва буде інша особа, а не вказаний в позові відповідач.

З урахуванням вказаних обставин, суд дійшов висновку, що між сторонами дійсно наявний спір, заява про забезпечення позову стосується предмета судового дослідження, а отже існує зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, а тому такі заходи зможуть забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову. При цьому, обраний вид забезпечення позову відповідає вимогам процесуального законодавства, а також не перешкоджатиме господарській діяльності відповідачеві або іншим третім особам.

Крім того, враховуючи положення ст. 154 ЦПК України, тимчасовий характер вказаних заходів забезпечення позову та відсутність можливих збитків у відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, необхідності у застосуванні заходів зустрічного забезпечення немає.

З урахуванням викладеного, враховуючи предмет та підстави позову, обраний спосіб забезпечення позову, а також вищенаведені норми чинного законодавства та наведені роз`яснення Постанову Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», Постанову Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №12 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних із захистом прав інтелектуальної власності», суд вбачає наявність правових підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову, запропоновані позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

заяву представника позивача Сингента Кроп Протекшн АГ, (Syngenta Crop Protection AG) - адвоката Прохорової Ганни Олегівни про забезпечення позову у справі за позовом Сингента Кроп Протекшн АГ, (Syngenta Crop Protection AG) до ОСОБА_1 , Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності», треті особи: Н.С.Т. Нью Сайенс Технолоджіс Лімітед (N.S.T. NEW SCIENCE TECHNOLOGIES LIMITED), Товариство з обмеженою відповідальністю «Н.С.Т. Україна» про визнання недійсним свідоцтва на торгівельну марку повністю та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Заборонити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до набрання законної сили судовим рішенням у справі у будь-який спосіб передавати повністю чи частково право власності на торговельну марку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за свідоцтвом України № НОМЕР_2 , надавати будь-якій особі дозвіл (ліцензію) на використання торговельної марки «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом України № НОМЕР_2 , в тому числі на підставі ліцензійного договору, а також укладати з будь-якими особами будь-які інші договори щодо розпорядження майновими правами інтелектуальної власності на торговельну марку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за свідоцтвом України № НОМЕР_2 , а також відмовлятися повністю чи частково від свідоцтва України № НОМЕР_2 на торговельну марку « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Заборонити Державному підприємству «Український інститут інтелектуальної власності» (вул. Глазунова, буд. 1, м. Київ, 01601; ідентифікаційний код юридичної особи: 31032378) до набрання законної сили судовим рішенням у справі приймати рішення про внесення змін до Державного реєстру свідоцтв України на торговельні марки щодо передання виключних майнових прав інтелектуальної власності на торговельну марку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за свідоцтвом України № НОМЕР_2 іншим особам та щодо припинення дії свідоцтва України № НОМЕР_2 у зв`язку із повною або частковою відмовою від нього власником зазначеного свідоцтва, вносити відповідні зміни до Державного реєстру свідоцтв України на торговельні марки та здійснювати пов`язані з цим публікації в офіційному бюлетені Національного органу інтелектуальної власності.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суду міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Реквізити стягувача: Сингента Кроп Протекшн АГ , (Syngenta Crop Protection AG) (Розенталштрассе, 67, Базель, 4058, Швейцарія ).

Реквізити боржника: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ).

Реквізити боржника: Державне підприємство «Український інститут інтелектуальної власності» (, адреса: 01601, м. Київ, вул. Глазунова,1).

Суддя :