Ухвала

09 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 760/11641/20

провадження № 61-19326ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 та його представника - адвоката Таранова Станіслава Ігоровича на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 18 лютого 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінцентр», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІО Трейдер», про визнання незаконним та скасування рішення про відсторонення від посади, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконним та скасувати рішення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінцентр» (далі - ТОВ «ФК «Фінцентр») від 16 березня 2020 року № 2/2019 «Про відсторонення ОСОБА_1 від виконання повноважень директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІО Трейдер» (далі - ТОВ «ДІО Трейдер»); поновити його на посаді директора ТОВ «ДІО Трейдер» з 16 березня 2020 року; стягнути з ТОВ «ФК «Фінцентр» на свою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 16 березня 2020 року по день прийняття судом рішення про поновлення на роботі, та моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.

Солом`янський районний суд м. Києва рішенням від 18 лютого 2021 року позов задовольнив частково. Визнав незаконним рішення ТОВ «ФК «Фінцентр» від 16 березня 2020 року № 2/2019 про відсторонення ОСОБА_1 від виконання повноважень директора ТОВ «ДІО Трейдер» з 16 березня 2020 року. В решті позову відмовив. Стягнув з ТОВ «ФК «Фінцентр» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн. Стягнув з ТОВ «ФК «Фінцентр» на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Київський апеляційний суд постановою від 11 листопада 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Таранова С. І. залишив без задоволення. Апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Фінцентр» задовольнив частково. Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 18 лютого 2021 року скасував, провадження у справі закрив. Роз`яснив ОСОБА_1 , що розгляд справи віднесено до юрисдикції господарського суду та протягом десяти днів з дня отримання копії постанови він може звернутися до Київського апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

26 листопада 2021 року ОСОБА_1 та його представник - адвокат Таранов С. І. подали засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 18 лютого 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 листопада 2021 року у вищевказаній справі.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки,як вбачається з прохальної частини касаційної скарги ОСОБА_1 та його представник - адвокат Таранов С. І. просять скасувати постанову Київського апеляційного суду від 11 листопада 2021 року та рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 18 лютого 2021 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про скасування рішення ТОВ «ФК «Фінцентр» від 16 березня 2020 року № 2/2019, поновлення ОСОБА_1 на посаді директора ТОВ «ДІО Трейдер» та стягнення з ТОВ «ФК «Фінцентр» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 16 березня 2020 року; в іншій частині рішення суду першої інстанції залишити в силі; справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право: залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду; скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд; скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині; скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині; у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині; у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

Отже, заявнику необхідно надати нову редакцію касаційної скарги, в якій уточнити прохальну частину касаційної скарги, викласти її вимоги відповідно до повноважень суду касаційної інстанції з урахуванням положень статті 409 ЦПК України, та надати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Крім цього, в порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Ставка судового збору, чинна на час подання касаційної скарги на рішення суду, встановлена підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» та визначена у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

За змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України «Про оплату праці» середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Подібний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року по справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18).

Отже, ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору в частині позовних вимог щодо визнання незаконним та скасування рішення про відсторонення від посади, поновлення на посаді, проте в частині позовних вимог щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу йому необхідно сплатити судовий збір.

Позовну заяву подано у травні 2020 року, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (прожитковий мінімум для працездатних осіб - 2 102 грн, підпункт 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній станом на час подання позову у справі).

Отже, судовий збір за подання касаційної скарги за вимогу майнового характеру має становити 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, х 200 %.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано за наступними реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA0026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102; найменування податку, збору, платежу - Судовий збір (Верховний Суд, 055).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження оплати судового збору необхідно надати Верховному Суду квитанцію (платіжне доручення).

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 та його представника - адвоката Таранова Станіслава Ігоровича на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 18 лютого 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 листопада 2021 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев