Справа № 587/862/20
РІШЕННЯ
10 лютого 2021 року м. Суми
Сумський районний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Черних О.М.
за участю секретаря судового засідання Землюк А.П.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
Представника відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ), третя особа: приватний нотаріус Сумського районного нотаріального округу Хоменко Оксана Володимирівна ( АДРЕСА_3 ) про визнання недійсними договорів дарування житлового будинку та земельної ділянки,
Короткий зміст позовних вимог
30 квітня 2020 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , третя особа - приватний нотаріус Сумського районного нотаріального округу Хоменко О.В., про визнання недійним договорів дарування житлового будинку та земельних ділянок. Позовна заява мотивована тим, що їй на праві власності належали житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, земельні ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . 01 серпня 2017 року вона уклала договір дарування зі своїм сином ОСОБА_5 . Вказала, що участі у відчуженні свого майна вона не приймала, оскільки є людиною похилого віку, погано чує, має багато хронічних хвороб та не може сприймати відповідні терміни і поняття, а тому не знала та не могла знати, що підписує договір дарування. ІНФОРМАЦІЯ_1 її син ОСОБА_5 помер і після його смерті вона дізналась, що спадкоємиця - дружина її сина ОСОБА_4 має намір відібрати у неї її будинок та землю, вказуючи, що вона після смерті ОСОБА_5 є власницею. Враховуючи вищевикладене, просила суд визнати недійсними договір дарування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами посвідчений приватним нотаріусом Сумського районного нотаріального округу Хоменко О.В., зареєстрований в реєстрі за № 3596 та договори дарування земельних ділянок для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 посвідчені приватним нотаріусом Сумського районного нотаріального округу Хоменко О.В., зареєстровані в реєстрі за № 3600 та № 3598; скасувати їх державну реєстрацію права власності.
Представник позивача адвокат Брайко Ю.В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі просила їх задовольнити
Представник відповідача адвокат Кузченко Т.П. заперечувала проти позову, мотивуючи свої заперечення тим, що позивачка при укладанні договору дарування зі своїм сином ОСОБА_5 не помилялась щодо природи укладання договорів дарування вважаючи, що вона укладає договори довічного утримання. Свої заперечення мотивувала тим, що спірні договори посвідчені нотаріусом з дотриманням вимог чинного законодавства, без порушень прав та законних інтересів сторін, при їх вільному волевиявленні та усвідомленні наслідків укладеного договору.
Приватний нотаріус Сумського районного нотаріального округу Хоменко О.В. також заперечувала проти задоволення позову, подала до суду письмовий відзив, який підтримала в судовому засіданні. Свої заперечення мотивувала тим, що посвідчуючи 01 серпня 2017 року договори дарування за №№ 3596, 3598, 3600 вона, як приватний нотаріус, перевірила всі необхідні документи і роз`яснила наслідки і відмінності договору дарування від договору довічного утримання чи заповіту, зазначивши, що після договору дарування власником буде обдарований. Волевиявлення на укладення договору дарування було саме ОСОБА_3 . Враховуючи вищевикладене просила суд відмовити у задоволенні позову як необґрунтованого.
Свідки ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 суду пояснили, що досить давно знають ОСОБА_3 і в 2017 році вона їм повідомила, що їздила до приватного нотаріусу оформити договір довічного утримання, і що після її смерті все її майно буде належить її сину. Проте, після його смерті вона дізналась, що був укладений договір дарування, хоча вона була впевнена, що уклала договір саме довічного утримання.
Позиція суду
Суд, вислухавши думку учасників процесу, свідків, вивчивши матеріали справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні докази приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити виходячи з наступного.
Фактичні обставини справи
Судом встановлено, що згідно договору дарування від 01 серпня 2017 року ОСОБА_3 передала у безоплатну власність ОСОБА_5 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Даний договір нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Сумського нотаріального районного округу Хоменко О.В. та внесено в реєстр за № 3596 (а.с. 7-8).
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований за ОСОБА_5 (а.с. 9).
Відповідно до довідки виконавчого комітету Нижньосироватської сільської ради Сумського району ОСОБА_3 зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 з 15 жовтня 1976 року до теперішнього часу (а.с. 16);
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Сумським МВДР актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а.с. 6);
Я вбачається з матеріалів спадкової справи після смерті ОСОБА_5 (а.с. 126-139) з заявами про прийняття спадщини звернулись ОСОБА_4 дружина спадкоємця та ОСОБА_3 мати спадкоємця.
Мотивувальна частина і доводи суду та застосовані норми права
Відповідно до вимог статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.
За вимогами статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.
Згідно із частиною першою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Відповідно до статті 229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.
Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом (частина перша статті 229 ЦК України).
Згідно роз`яснень, викладених у пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними» правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним.
Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину, мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним.
Згідно з частиною першою статті 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.
Дарунком можуть бути рухомі речі, в тому числі гроші та цінні папери,
а також нерухомі речі (частина перша статті 718 ЦК України).
Відповідно до частини другої статті 719 ЦК України договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.
Право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття (частина перша статті 722 ЦК України).
Висновки за результатами розгляду позов
Матеріалами справи підтверджено, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 були укладені договори дарування.
У договорах дарування від 01 серпня 2017 року дарувальник ОСОБА_3 підтвердила, що дарування здійснено за доброю волею, без будь-яких погроз, примусу чи насильства, як фізичного, так і морального. Крім того, сторони договірних відносин стверджували, що договори не укладалися під впливом тяжких для них обставин; вони не визнані недієздатними чи обмежено дієздатними; укладення договору відповідає їх інтересах; волевиявлення є вільним, усвідомленим і відповідає їх внутрішній волі; володіють українською мовою, що дало їм можливість прочитати цей договір та правильно зрозуміти його сутність; умови договору їм зрозумілі і відповідають реальній домовленості сторін; договір не приховує іншого правочину, не носить характеру уявного чи удаваного правочину і спрямований на реальне настання наслідків, які обумовлені у ньому.
Враховуючи зміст договорів, суд вважає, що, укладаючи договори дарування житлового будинку та земельних ділянок ОСОБА_3 не могла не розуміти, що йдеться саме про договори дарування. Доводи про те, що вона мала намір укласти договір довічного утримання не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, оскільки жодних доказів на підтвердження цих обставин позивачем не надано. При цьому, з показів допитаних у судовому засіданні свідків зі сторони позивачки неможливо встановити факт введення ОСОБА_3 в оману при підписанні спірних договорів, оскільки свідки не були присутні при його укладенні, натомість приватний нотаріус Хоменко О.В. під час допиту в судовому засіданні зазначила, що вона «своїми словами» роз`яснювала позивачці різницю між договором дарування та договором довічного утримання чи заповітом і пояснювала наслідки договору дарування, а саме те, що власником буде ОСОБА_5 . При цьому вказала, що саме позивачка наполягала на укладенні договору дарування.
Посилання в позові на незадовільний стан здоров`я та похилий вік позивача суд не приймає до уваги як підставу для визнання договору недійсним, оскільки на момент укладення договору позивач мала повну цивільну дієздатність, її дієздатність обмежена не була.
При цьому, суд враховує, що після укладення договору дарування ОСОБА_5 прийняв ї в дар житловий будинок та земельні ділянки та зареєстрував за собою право власності у встановленому законом порядку, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Частинами 1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Таким чином, уклавши у 01 серпня 2017 року договір дарування житлового будинку та земельних ділянок ОСОБА_3 розпорядилася своєю власністю на власний розсуд.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання спірних договорів дарування житлового будинку та земельних ділянок недійсними, а тому у задоволенні позову слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10-13, 81, 89, 263, 265, 315-319 ЦПК України, суд-
В задоволенні позовної заяви ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ), третя особа: приватний нотаріус Сумського районного нотаріального округу Хоменко Оксана Володимирівна ( АДРЕСА_3 ) про визнання недійсними договорів дарування житлового будинку та земельної ділянки - відмовити.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Черних