ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1001/21 Справа № 208/6224/14-ц Суддя у 1-й інстанції - Дячков С.В. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 квітня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2014 року публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (правонаступник якого є Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фактор», який залучений ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 червня 2020 року) звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості.

Позовні вимоги Банку мотивовані тим, що 09 червня 2006 року між відкритим акціонерним товариством «Надра», правонаступником якого є ПАТ комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 8/2006/840-К/1000-А, за яким Банк надав відповідачці кредит у розмірі 22580 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом строком до 08 червня 2011 року. На забезпечення виконання вказаного кредиту між Банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки від 09 червня 2006 року, згідно якого поручитель відповідає за виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору. В порушення умов кредитного договору відповідачка свої зобов`язання виконала частково. Станом на 22 липня 2014 року заборгованість становить 5620,75 доларів США та 307154,34 грн..

Враховуючи викладене, позивач просив стягнути вказану суму кредитної заборгованості в солідарному порядку з відповідачів.

Заочним рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 квітня 2015 року позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» задоволено в повному обсязі та стягнуто на його користь в солідарному порядку з відповідачів кредитну заборгованість в сумі 5620,75 доларів США та 307154,34 грн..

Задовольняючи позовні вимоги Банку, суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення скасувати.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог Банку, колегія суддів виходить з наступного.

Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що 09 червня 2006 року між відкритим акціонерним товариством «Надра», правонаступником якого є ПАТ комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 8/2006/840-К/1000-А, за яким Банк надав відповідачці кредит у розмірі 22580 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом строком до 08 червня 2011 року.

На забезпечення виконання вказаного кредитного договору між Банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки від 09 червня 2006 року, згідно якого поручитель відповідає за виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору.

Згідно розрахунку, наданого Банком, кредитна заборгованість відповідачки станом на 22 липня 2014 року становить 5620,75 доларів США та 307154,34 грн.., з яких: 3650,41 доларів США - заборгованість за сумою кредиту, 1970,34 доларів США заборгованість по відсоткам, 11460,47 грн. - комісія, 269363,78 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, 26330,09 грн. - штраф.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За змістом ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст.253 ЦК України).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Нормою ч. 3 ст. 267 ЦК України встановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення.

Згідно із ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Під час слухання справи в апеляційній інстанції, відповідачка заявила про застосування до спірних правовідносин наслідків пропуску строків позовної давності, так як в першій інстанції вона не приймала участь, оскільки не була належним чином повідомлення про слухання справи, а по справі було прийнято заочне рішення суду.

Колегією суддів встановлено, що згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 06 листопада 2013 року, останній платіж відповідачкою був здійснений 23 лютого 2009 року, тоді як із позовом Банк звернувся лише 21 липня 2019 року.

Керуючись вказаними нормами права, а також встановивши, що відповідачка останній раз здійснила погашення заборгованості за наданим кредитом 23 лютого 2009 року, а з позовом Банк звернувся лише 21 липня 2019 року, - колегія суддів приходить до висновку про необхідність застосування до спірних правовідносин загального трирічного строку позовної давності за наявності відповідної заяви відповідачки, що в силу вимог ст. 267 ЦК України є правою підставою для відмови у задоволенні позовних вимог Банку.

На вказане суд першої інстанції уваги не звернув, в зв`язку із чим дійшов передчасного висновку про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором.

Оскаржуване рішення як таке, що суперечить нормам матеріального та процесуального права підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України колегія суддів вважає за необхідне стягнути з публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1500,00 грн. та на користь держави - 3981,00 грн..

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 квітня 2015 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1500,00 грн..

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на користь держави судовий збір в розмірі 3981,00 грн..

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко