Тарутинський районний суд Одеської області
Справа № 514/50/19
Провадження по справі № 2/514/178/21
11 лютого 2021 року смт Тарутине
Тарутинський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Кравченко П.А.
за участю секретаря судового засідання Мочу І.П.,
розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Тарутине в порядку загального позовного провадження цивільну справу цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,
Позивач ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» 09.01.2019 року звернулось з позовом, вказуючи, що між відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії Тарутинського відділення №6789 АТ "Ощадбанк" та ОСОБА_1 02.07.2008 року було укладено кредитний договір №1131, відповідно до якого ОСОБА_1 , отримав кредит у розмірі 60 000,00 (шістдесят тисяч) гривень терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 02.07.2018 р. та сплатою відсотків користування кредитом в розмірі 18% річних на купівлю будівельного матеріалу.
Відповідно до п.1.1 кредитного договору, Банк зобов`язується надати Позичальнику на умовах цього Договору кредит у сумі 60 000,00 (шістдесят тисяч) грн., а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати, повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 18 % річних в порядку, на умовах та в строки визначені цим Договором.
В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором від 02.07.2008 р. між Банком та майновим поручителем ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) укладено іпотечний договір, посвідчений Бєлобровим П.П., приватним нотаріусом Тарутинського районного нотаріального округу Одеської області, за реєстровим №3117. Згідно Іпотечного договору, ОСОБА_2 в якості забезпечення зобов`язань свого сина ОСОБА_1 за Кредитним договором №1131 від 02.07.2008 р., передала в іпотеку належне їй на праві приватної особистої власності нерухоме майно, а саме будинок з надвірними та іншими спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 134,1 кв.м., житловою 60,7 кв.м, розташований на земельній ділянки площею 2100 кв.м, який належить Іпотекодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Виноградівської сільської ради Тарутинського району Одеської області 10.12.2007 р.
Згідно з п.4.3.1. кредитного договору, Позичальник зобов`язався точно в строки обумовлені цим договором, погасити кредит і своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом, а у випадку неналежного виконання взятих на себе зобов`язань по цьому договору на першу вимогу Банку сплатити штрафні санкції.
Відповідно до п.2.1. Кредитного договору, виконання Позичальником зобов`язання забезпечується нотаріально посвідченим договором іпотеки нерухомого майна, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Однак, встановлені кредитним договором терміни повернення наданого кредиту (основної суми) та терміни сплати відсотків за кредит Позичальником не дотримувались, що змусило Банк звернутись до Тарутинського районного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_1 з метою повного дострокового стягнення кредитної заборгованості в сумі 57 256, 49 грн.
14.04.2011 р. Тарутинським районним судом Одеської області ухвалено рішення, яким позовні вимоги Банку задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у сумі 57 256, 49 грн., з яких:
- 52 409,42 грн. - заборгованість за кредитним договором;
- 3428,34 грн. відсотки за кредитом;
-1418,66 грн. пеня за пропущення строку сплати кредиту.
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 31.10.2011 р., апеляційна скарга ОСОБА_1 відхилена. Рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 14.04.2011 р. залишено без змін.
Не зважаючи на обов`язковість виконання рішення суду, заборгованість за Кредитним договором №1131 від 02.07.2008 р. не була погашена, тому станом 13.03.2017 рік, склала 130 327,33 грн., з яких:
- Прострочений основний борг по кредиту - 52 409,42 грн.
- Прострочені проценти за користування кредитом у період з 01.12.2009 по 28.02.2017 р. 58 237,35 грн.
- Прострочені проценти за користування кредитом з 01.03.2017 по 13.03.2017 р. 361,84 грн.
- Пеня за прострочений основний борг по кредиту за період з 13.03.2016 по 13.03.2017 р. 9 564,74 грн.
- Пеня за прострочені проценти за користування кредитом за період з 13.03.2016 по 13.03.2017 в розмірі 9 753,98 грн.
Неодноразові звернення до виконавчої служби не призвели до будь-якого погашення заборгованості.
В ході проведення виконавчих дій, стало відомо, що майновий поручитель ОСОБА_2 померла.
З метою перевірки достовірності вказаної інформації, 21.10.2014 року Банк направив запит до відділу РАЦС реєстраційної служби Тарутинського районного управління юстиції Одеської області.
03.11.2014 року Банк отримав відповідь на свій запит, в якій Реєстраційна служба Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області зазначила, що виконавчим комітетом Виноградівської сільської ради Тарутинського району Одеської області зареєстрована смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про смерть №09 від 04.05.2012 р.
31.02.2015 р. до Тарутинської районної державної нотаріальної контори Банком направлена заява кредитора до спадкоємців померлої ОСОБА_2 .
Листом від 04.04.2015 р. Тарутинська районна державна нотаріальна контора Одеської області повідомила, що заява Банку зареєстрована в Книзі обліку спадкових справ за №231 від 07.04.2015 р., заведена спадкова справа №102/2015, та спадкоємці ОСОБА_2 повідомлені про наявність заборгованості у розмірі 60 000,00 грн.
Враховуючи, що тривалий час спадкоємцями померлого Іпотекодавця ОСОБА_2 не задоволені вимоги кредитора, Банк 21.09.2016 р. знов звернувся до Тарутинської районної державної нотаріальної контори, з заявою про відкриття спадщини, зазначити про майно, що становить спадщину, та надати докази, що свідчать про належність цього майна спадкодавцю.
Згідно відповіді від 04.10.2016 року Тарутинська районна державна нотаріальна контора Одеської області повідомила, що спадкоємці ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 з заявами про прийняття або відмови від спадщини до нотаріальної контори не звертались.
Банком з метою розшуку можливих спадкоємців ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до Виноградівської сільської ради Тарутинського району Одеської області направлено запит з проханням повідомити, хто мешкав разом з ОСОБА_2 на момент її смерті, а саме станом на 04.05.2012 р., а також хто зареєстрований та мешкає на даний час за адресою: будинок АДРЕСА_1 .
З метою встановлення актуального стану спадкової справи 05.09.2017 року банк повторно направив запит до Тарутинської районної державної нотаріальної контори.
Відповіддю від 14.09.2017 року Тарутинська районна державна нотаріальна контора повідомила, що спадкоємці з заявами про прийняття або відмови від спадщини не звертались.
З урахуванням наведеного, та враховуючи відповідь Виноградівської сільської ради Тарутинського району Одеської області , в якій зазначено, що на день смерті ОСОБА_2 , у будинку АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_1 , який на протязі шести місяців після відкриття спадщини, не подав до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини, вважають, що він фактично прийняв спадщину померлої матері ОСОБА_2 , але зволікає своїм правом на отримання свідоцтва з метою ухилення від погашення боргів.
Ухвалою Тарутинського районного суду Одеської області розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Тарутинського районного суду Одеської області закрито підготовче провадження по справі та розгляд справи призначено до судового розгляду.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. До суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду, у разі виникнення обставин викладених в ч.1 ст.280 ЦПК України.
Відповідач ОСОБА_1 у судові засідання не з`явився. Судові виклики, надіслані судом на адресу місця реєстрації, повернулись із зазначенням «адресат не проживає» і «адресат відсутній». Іншими належними даними про місце перебування чи роботи відповідача суд не володіє. Згідно ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Тому суд вважає відповідача належно сповіщеною про розгляд справи.
Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку.
Судом встановлено, що між відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії Тарутинського відділення №6789 АТ "Ощадбанк" та ОСОБА_1 02.07.2008 року було укладено кредитний договір №1131, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 60 000,00 (шістдесят тисяч) гривень терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 02.07.2018 р. та сплатою відсотків користування кредитом в розмірі 18% річних на купівлю будівельного матеріалу.
Відповідно до п.1.1 кредитного договору, Банк зобов`язується надати Позичальнику на умовах цього Договору кредит у сумі 60 000,00 (шістдесят тисяч) грн., а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати, повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 18 % річних в порядку, на умовах та в строки визначені цим Договором.
В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 02.07.2008 р. між Банком та майновим поручителем ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) укладено іпотечний договір, посвідчений Бєлобровим П.П., приватним нотаріусом Тарутинського районного нотаріального округу Одеської області, за реєстровим №3117. Згідно Іпотечного договору, ОСОБА_2 в якості забезпечення зобов`язань свого сина ОСОБА_1 за Кредитним договором №1131 від 02.07.2008 р., передала в іпотеку належне їй на праві приватної особистої власності нерухоме майно, а саме будинок з надвірними та іншими спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 134,1 кв.м., житловою 60,7 кв.м, розташований на земельній ділянки площею 2100 кв.м, який належить Іпотекодавцю на підставі Свідоцтва про право вланості на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Виноградівської сільської ради Тарутинського району Одеської області 10.12.2007 р.
Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 14 квітня 2011 року позовну заяву прокурора Тарутинського району в інтересах держави в особі Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3 задоволено та стягнуто з останнього заборгованість за кредитним договором №1131 від 02.07.2008 року на загальну суму 57 256 гривень 49 копійок та 572,56 грн. судового збору та 120,00 грн. витрат пов`язаних з інформаційно -технічним розглядом справи.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 31 жовтня 2011 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 14 квітня 2011 року залишено без змін.

01.12.2011 року Тарутинським районним судом Одеської області був виданий виконавчий лист 2-91/2011 р. по вказаній цивільній справі.

01.02.2012 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Тарутинського районного управління юстиції Одеської області було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-91 виданого 01.11.2011 року.

26.04.2013 року начальником відділу державної виконавчої служби Тарутинського районного управління юстиції винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

04.11.2014 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Тарутинського управління юстиції винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

24.02.2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Тарутинського управління юстиції винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п.10 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

21.10.2014 року «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» направлений запит начальнику відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тарутинського районного юстиції в Одеській області, щодо надання копії актового запису про смерть фізичної особи, а саме ОСОБА_2 21.09.1939 р.

03.11.2014 року «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» отримав відповідь на свій запит, в якій заступник начальника служби начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану, повідомила, що виконавчим комітетом Виноградівської сільської ради Тарутинського району Одеської області зареєстровано смерть громадянки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про смерть №09 від 04.05.2012 року.

31.03.2015 року «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся до Тарутинської районної державної нотаріальної контори із заявою кредитора, відповідно до якої просив повідомити чи звертався хтось із спадкоємців ОСОБА_2 із заявою про відкриття спадщини; чи порушена спадкова справа у відношенні майна ОСОБА_2 .

Листом 04.04.2015 року Тарутинська районна державна нотаріальна контора Одеської області, повідомила, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , не заводилась, спадкоємці з заявами про прийняття або відмови від спадщини не звертались. Заява зареєстрована в Книзі обліку спадкових справ за №231 від 07.04.2015 року, заведена спадкова справа №102/2015, спадкоємці ОСОБА_2 , повідомлені про наявність заборгованості у розмірі 60 000 (шістдесят тисяч) гривень.

21.09.2016 року «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся повторно до Тарутинської районної державної нотаріальної контори з заявою згідно якої просив повідомити чи звертався хтось із спадкоємців ОСОБА_2 із заявою про відкриття спадщини, майно, що становить спадщину; докази, що свідчать про належність цього майна спадкодавцю.

На заяву від 28/01-3/1131/14527 від 21.09.2016 року, Тарутинською державною нотаріальною конторою було повідомлено, що спадкова справа 102/2015 після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , заведена 07.04.2015 року за заявою кредитора ПАТ «Державний ощадний банк України». Спадкоємці ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 з заявами про прийняття або відмови від спадщини не звертались.

29.12.2016 року за вих. №28/01-03/1131/21168 ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся з запитом до Виноградівської сільської ради Тарутинського району Одеської області, відповідно до якого просив повідомити хто мешкав та зареєстрований разом з ОСОБА_2 на момент смерті.

Згідно відповіді Виноградівської сільської ради Тарутинського району Одеської області за №1/02-15 від 10.01.2017 р. на момент смерті разом з ОСОБА_2 у будинку АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_1 , на даний час у будинку АДРЕСА_1 ніхто не проживає, ОСОБА_1 , зареєстрований з 24.04.2012 року по вищевказаній адресі, але не проживає. За оформленням спадщини не звертався.

05.09.2017 року «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся до Тарутинської районної державної нотаріальної контори із заявою, відповідно до якої просив повідомити, чи звертався хтось із спадкоємців ОСОБА_2 із заявою про відкриття спадщини.

На заяву від 05.09.2017 року за вих. №113.20-13/1131/18507, Тарутинською районною державною нотаріальною конторою Одеської області, було повідомлено, що після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 спадкомці з заявами про прийняття або відмови від спадщини не звертались.

Згідно копії спадкової справи №102/2015, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , до майна померлої надійшла лише заява кредитора ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк». Інших заяв про прийняття або про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , не надходило.

Згідно довідки Виноградівської сільської ради №64/02-15 від 12.03.2020 р. вбачається, що на час відкриття спадщини, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ніхто не проживав (а.с.165).

Згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняються на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до ст.611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Звертаючись до суду з позовом банк як на підставу не виконання зобов`язань ОСОБА_1 не належним чином виконував свої зобов`язання по поверненню кредиту в наслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 130 327, 33 грн. з яких: прострочений основний борг по кредиту 52 409,42 грн.; прострочені проценти за користування кредитом у період з 01.12.2009 по 28.02.2017 р. -58 273,35 грн.; прострочені проценти за користування кредитом з 01.03.2017 по 13.03.2017 р. -361,84 грн.; пеня за прострочений основний борг по кредиту за період з 13.03.2016 по 13.03.2017 р. 9 564,74 грн.; пеня за прострочені проценти за користування кредитом за період з 13.03.2016 по 13.03.2017 р. в розмірі 9753,98 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості наданим банком. Разом з тим, суд не погоджується з вказаним розрахунком з огляду на наступне.

Як встановлено матеріалами справи Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 14 квітня 2011 року з ОСОБА_1 стягнуто заборгованість за кредитним договором від 02.07.2008 року на загальну суму 57 256 гривень 49 копійок та 572,56 грн. судового збору та 120,00 грн. витрат пов`язаних з інформаційно - технічним розглядом справи.

Отже відповідно до частини 2 ст. 1050 ЦК України право на нарахування відсотків та штрафних санкції як то було передбачено кредитним договором припиняється. А тому вимоги в цій частині щодо нарахування відсотків на прострочену суму заборгованості та штрафних санкції задоволенню не підлягають.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Щодо вимог позивача звернення стягнення майна на предмет іпотеки суд зазначає наступне.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 ЦК України).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 7 цього Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Відповідно до частини першої статті 33 Закону України "Про іпотеку" в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки покладається на іпотекодержателя. Відповідно до частини першої статті 11 ЦПК України суди повинні розглядати питання про можливість застосування звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, заявлений у позовній вимозі. При цьому здійснення особою права на захист не може ставитися в залежність від застосування нею інших способів правового захисту.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.

Звернення стягнення на предмет іпотеки повинне задовольнити вимоги кредитора за основним зобов`язанням, і тільки ця обставина може бути підставою для припинення зобов`язання, що вважається виконаним згідно зі статтею 599 ЦК України.

Статтею 38 Закону України "Про іпотеку" передбачено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки.

Положеннями частини першої статті 39 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Виходячи зі змісту поняття "ціна", як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм статей 38, 39 Закону України "Про іпотеку"можна зробити висновок, що у розумінні норми статті 39 Закону України "Про іпотеку"встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону.

Разом з тим відповідно до статей 19, 57 Закону України "Про виконавче провадження"сторони виконавчого провадження під час здійснення виконавчого провадження не позбавлені можливості заявляти клопотання про визначення вартості майна, тобто визначення іншої ціни предмета іпотеки, ніж буде зазначена в резолютивній частині рішення суду, якщо наприклад, така вартість майна змінилася.

Таку правову позицію висловила Велика Палата Верхового Суду у справі 235/3619/15-ц від 21 березня 2018 року.

Отже, не зазначення в рішенні суду початкової ціни, не перешкоджає боржнику у спосіб та порядку визначеному положеннями Закону України "Про виконавче провадження"та Закону України "Про іпотеку"вимагати переоцінки майна під час вчинення виконавчих дій.

Відповідно до частини першої статті 33 Закону України "Про іпотеку" в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Як встановлено матеріалами справи у забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 02.07.2008 року Банком та майновим поручителем ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір посвідчений Бєлобровим П.П., приватним нотаріусом Тарутинського районного нотаріального округу Одеської області, за реєстровим №3117. Згідно Іпотечного договору, ОСОБА_2 в якості забезпечення зобов`язань свого сина ОСОБА_1 за Кредитним договором №1131 від 02.07.2008 р., передала в іпотеку належне їй на праві приватної особистої власності нерухоме майно, а саме будинок з надвірними та іншими спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 134,1 кв.м., житловою 60,7 кв.м, розташований на земельній ділянки площею 2100 кв.м, який належить Іпотекодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Виноградівської сільської ради Тарутинського району Одеської області 10.12.2007 р.

Зобов`язання за кредитним договором №1131 від 02.07.2008 року боржником ОСОБА_1 не виконанні, а відповідно до розділу 5 Іпотечного договору від 02.07.2008 року про порядок звернення стягнення на предмет іпотеки, право звернення на стягнення на предмет іпотеки іпотекодержатель набуває, якщо у момент настання терміну виконання зобов`язань за кредитним договором вони не були виконанні в повному або частковому не поверненні кредитним договором суми кредиту т/або частковій не сплаті у встановлений Кредитним договором відсотків, комісії, неустойки, збитків.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Приписи статей 1281 і 1282 ЦК Українита статті 23 Закону України «Про іпотеку» регламентують особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника, зокрема і в зобов`язаннях, забезпечених іпотекою. За змістом цих приписів: 1) у разі переходу права власності на предмет іпотеки у порядку спадкування право іпотеки є чинним для спадкоємця; 2) спадкоємець, до якого перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця; 3) спадкоємець (фізична особа) не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання боржником основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником такий спадкоємець відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки; 4) спадкоємець зобов`язаний повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо йому відомо про борги останнього;

Матеріалами справи встановлено, що останнє зареєстроване місце проживання (реєстрації) спадкодавця ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

ОСОБА_1 після відкриття спадщини з заявою про відмову від прийняття спадщини протягом шести місяців до нотаріуса не звертався, а тому вважається таким, що спадщину прийняв.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині звернення стягнення на предмет іпотеки є обґрунтованими підтвердженні належними доказами та підлягають задоволенню.

Відповідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 80, 81, 89, 141, 259, 263-268, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 1131 від 02 липня 2008 р., який фактично прийняв спадщину ОСОБА_2 , перед Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі Філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» (, МФО 328845, р/р № НОМЕР_1 в Одеському облуправлінні АТ «Ощадбанк», юридична адреса: м. Одеса, вул. Базарна, 17) згідно рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 14.04.2011 р., всього 57 256 гривень 49 копійок, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 134,1 кв.м., житловою площею 60,7 кв.м, розташований на земельній ділянці площею 2100 (дві тисячі сто) кв.м., який належав за життя ОСОБА_2 , шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною продажу встановленою на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна зареєстроване за померлою ОСОБА_2 , спадщину якої фактично прийняв, але не оформив ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» (65014, м. Одеса, вул. Базарна, 17 р/р НОМЕР_1 в ФООУ АТ «Ощадбанк», МФО 328845) судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Одеського апеляційного суду через Тарутинський районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 11.02.2021 року.

Суддя П.А. Кравченко