Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/759/21

Провадження № 2/126/496/2021

"06" грудня 2021 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Хмель Р. В.

зі секретарем Олійник І. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся в суд з даним позовом, в якому просить ухвалити рішення суду яким, визнати за ним, як за спадкоємцем на майно померлої ОСОБА_3 , право власності на житловий будинок під АДРЕСА_1 .

В обгрунтування позову вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 .

Спадкоємцям на майно померлої ОСОБА_3 є її діти: позивач ОСОБА_1 та відповідач по справі ОСОБА_2 , який не претендує на спадщину.

Позивач, спадщину після смерті матері, у встановленому законом порядку прийняв. Частину спадщини, а саме право на земельну частку (пай) оформив. Маючи намір оформити свої спадкові права і на належний померлій будинок, він звернувся з відповідною заявою до нотаріуса, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю в нього правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Вищевказані обставини і стали причиною звернення позивача до суду за захистом свого порушеного права.

Дана позовна заява надійшла до суду 07.04.2021 року та відповідно до автоматизованого розподілу судових справ між суддями була передана на розгляд судді Хмель Р.В.. ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 09.04.2021 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Позивач, ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, проте через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач, ОСОБА_2 , також в судове засідання не з`явився, проте через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність. позовні вимоги визнає в повному обсязі.

З врахуванням вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд за правилом ч.1 ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці 70 років, в с. Флорино, Бершадського району Вінницької області, помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі на 1/2 частину житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , яке успадкувала його дружина та мати позивача, ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 68 років, в с.Флорино, Бершадського району Вінницької області, померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії і- НОМЕР_2 , виданого 09.01.2001 року виконкомом Флоринської сільської ради Бершадського району Вінницької області. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі на житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно наявної в матеріалах справи довідки №1441, виданої Флоринським старостинським округом, Гайсинського району Вінницької області, спадкоємцями першої черги на майно померлої є її діти та сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ..

ОСОБА_1 , спадщину після смерті своєї матері, у встановленому законом порядку прийняв, що підтверджено інформаційною довідкою зі спадкового реєстру та рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 01.12.2016 року.

Зі змісту позову вбачається, що брат позивача, який також являється спадкоємцем першої черги за законом на майно померлої ОСОБА_3 не претендує та немає наміру отримувати свідоцтво про право на спадщину.

Маючи намір отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, позивач, ОСОБА_1 , звернувся з відповідною заявою до державного нотаріуса, проте, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.04.2021 року №80/02-31 йому було відмовлено у видачі такого свідоцтва, у зв`язку з тим, що ним не було надано документу, що посвідчує право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами під номером АДРЕСА_1 , який належав його померлій матері - ОСОБА_3 , яка ІНФОРМАЦІЯ_1 померла.

В силу ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.ст. 1217-1219 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та припинились внаслідок його смерті, крім прав та обов`язків, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.

Ст. 1261 ЦК України визначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом на майно померлого, однак оформити свої спадкові права на вищевказане спадкове майно позбавлений можливості оскільки відсутні належні правовстановлюючі документи, що стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст.ст. 319, 321 ЦК України та ст. 41 Конституції України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справі про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У відповідності із вимогами листа Міністерства Юстиції України за №19-32/319 від 21.02.2005 року, згідно якого у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Відповідно до П.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" визначено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами , що регулювали власність цього двору, а саме :

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».

З наявної в матеріалах справи довідки №100, виданої виконкомом Флоринської сільської ради, згідно погосподарської книги №7, особового рахунку № НОМЕР_3 , житловий будинок розташований в АДРЕСА_2 , відносився до категорії робочих дворів та станом на 15.04.1991 року його головою був ОСОБА_4 , 1926 року народження, що свідчить проте, що відповідно до вимог чинного на той час законодавства, він був його власником. Однак за життя не оформив правовстановлюючий документ, як того вимагали зміни в законодавстві, що не позбавило його права на належне йому нерухоме майно.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та є такими, що підлягають до задоволення.

Вимоги щодо стягнення судових витрат позивачем не пред`являлись.

На підставі ст.ст. 319, 321, 392, 1216 -1219, 1261 ЦК України, керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 19, 263-267 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , як спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 , яка ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 , згідно технічної характеристики: А житловий будинок, загальною площею 50,1 кв.м., житловою 32,6 кв.м.; а- вхідна площадка; Б-сарай; П- погріб; б - веранда; В- сарай; Г - сарай; Т- туалет; №1-6 споруди.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ;

Повний текст рішення складено та підписано суддею 06.12.2021 року.

Суддя Р. В. Хмель