Справа № 2-2026/08
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Божко В.В.

за участю секретаря Пасенової К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Харкова заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до Київського районного суду м. Харкова з заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні. В обґрунтування заяви посилається на те, що 05.06.2008 р. Київський районний суд м. Харкова ухвалив заочне рішення по справі № 2-2026/08 про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта-Банк» суми заборгованості за договором про споживчий кредит № 0 від 24.11.2006 р.

24.07.2020 р. між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір № 2295/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступило, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором № 0 від 24.11.2006 р., укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та боржником.

Представник заявника до судового засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Зацікавлені особи до судового засідання не з`явились, про час, день та місце слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

05.06.2008 р. Київський районний суд м. Харкова ухвалив заочне рішення по справі № 2-2026/08 про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта-Банк» суми заборгованості за кредитним договором № 0 від 24.11.2006 р.

24.07.2020 р. між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір № 2295/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступило, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором № 0 від 24.11.2006 р., укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та боржником.

Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом.

Відповідно до п.1 ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Стаття 442 ЦПК України допускає заміну сторони у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження. З правилами цієї статті кореспондуються положення ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Підставою для заміни сторони у зобов`язанні, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони у правовідносинах і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

За загальним правилом суть правонаступництва полягає в переході прав та обов`язків, що особисто не пов`язані з особою, яка вибуває з правовідносин, до іншої особи, яка вступає у спірні правовідносини.

Процесуальне законодавство не містить жодних обмежень щодо можливості заміни кредитора у зобов`язанні, оскільки відповідно до вимог ст. ст. 512-514 ЦК України новий кредитор набуває права первісного кредитора у зобов`язанні, у тому числі і право вимоги за кредитним договором.

Згідно ч.1 ст. 446 ЦПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглянув справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Частиною 5 ст. 124 Конституції України, визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 N 14 зазначено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод, та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Разом з цим слід зауважити, що відповідно до постанови Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року (справа N 6-122цс13) чітко зазначено наступне - виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження" заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним до розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Зазначена позиція також чітко викладена і в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 22.01.2014 року за результатами розгляду скарги на ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 15.10.2013 року (справа № 6-46843св13, Головуючий Гвоздик П.О.).

Отже, в даному випадку, станом на теперішній час ПАТ «Дельта Банк» вже позбавлене можливості користуватися своїми правами як стягувача, оскільки змінився кредитор у зобов`язанні, та саме до нового кредитора ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшли всі права та обов`язки первісного кредитора, в тому числі право бути стороною виконавчого провадження.

На підставі викладеного, суд вважає заяву обґрунтуванню та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 55, 260, 442, 446 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну стягувача - задовольнити.

Замінити вибулого стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код , розташоване за адресом: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30) у цивільній справі № 2-2026/08 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 24.11.2006 р.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського Апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана апеляційна скарга, або якщо ухвалу залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя