КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 759/7215/17

провадження № 22-ц/824/1952/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Музичко С.Г.,
за участю секретаря судового засідання учасники справи: представник позивача Потапьонок К.В., ОСОБА_1 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2019 року /суддя Ул`яновська О.В./

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чібісов Геннадій Олександрович, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лештакова Інна Євгенівна про визнання недійсним договору дарування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, залучення співвідповідача та третьої особи, з вимогами про визнання недійсною довіреності від 27.05.2016 року, посвідчену приватним нотаріусом КМНО Лештаковою І.Є., за реєстровим №755; визнання недійсним договору дарування Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 від 20.07.2016 року, серія та номер: 597, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , посвідчений приватним нотаріусом КМНО Чібісовим Г.О. /т. 1 а.с. 62-63/

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 22.10.2019 року у задоволенні позовних вимог щодо визнання недійсним договору дарування відмовлено. /т. 2 а.с. 12-14/

Додатковим рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 24.02.2020 року було доповнено рішення від 22.10.2019 року, в частині позовних вимог щодо визнання недійсною довіреності відмовлено. /т. 2 а.с. 91-92/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, апелянт звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 22.10.2019 року, ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що 22.10.2019 року нею було подано клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку із відрядженням, однак воно було проігнороване, у зв`язку із чим позивач не мав можливості подати докази та свої пояснення для повного та всебічного розгляду справи. Вказує, що довіреність від 27.05.2016 року є недійсною, оскільки ОСОБА_6 до моменту смерті тяжко хворіла і не могла особисто підписати її. Також, судом першої інстанції не надано належної оцінки показам свідків. Просить долучити в якості доказу копію висновку спеціаліста проведеної почеркознавчої експертизи. Зазначає, що раніше не могла замовити дане дослідження, оскільки не мала у вільному доступу достатньої кількості вільних зразків підпису померлої ОСОБА_6 , а також була позбавлена права заявити клопотання у судовому засіданні щодо проведення почеркознавчої експертизи, оскільки 22.10.2019 року, суд першої інстанції виніс рішення за відсутності сторони позивача.

ОСОБА_4 звернулась до суду з відзивом на апеляційну скаргу, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність їх доводів, просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін. Зазначала, що судовий процес триває понад 2, 5 роки, у позивача було достатньо часу для подання доказів та заявлення клопотань. Вказує, що позивач не скористався своїм правом та не подав заяву про ухвалення додаткового рішення стосовно позовної вимоги, з приводу якої, позивач вважає, суд не вирішив питання. Вважає, що показаннями свідків не може встановлюватися факт порушенням нотаріусом порядку вчинення нотаріальних дій під час посвідчення довіреності. Крім того, зазначає, що апелянт скористався правом на заявлення клопотання про призначення експертизи, однак в подальшому його відкликав, оскільки така експертиза була проведена в рамках кримінального провадження. Також, вважає, що апелянт безпідставно просить долучити до матеріалів справи висновок спеціаліста, оскільки він був складений після ухвалення рішення судом першої інстанції - 19.11.2019 року, поважних причин, що перешкоджали поданню такого висновку протягом розгляду справи не зазначено.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, яка з`явилась у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню із ухваленням нового про задоволення позовних вимог у повному обсязі на підставі наступного.

Судом встановлено, що 20.10.1998 року Управління справами НАН України було видано свідоцтво про право власності на житло ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , а саме на квартиру АДРЕСА_1 . /т. 1 а.с. 6/

06.08.2004 року укладено договір дарування, згідно якого ОСОБА_8 подарував ОСОБА_9 Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 . /т. 1 а.с. 7, 9/

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав встановлено, що 20.07.2016 року було укладено договір дарування серія та номер 597, який виданий ПНКМНО Чібісовим Г.О. , на підставі якого ОСОБА_4 є власником Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 . /т. 1 а.с. 13, 14/

Згідно договору дарування Ѕ частини квартири від 20.07.2016 року, ОСОБА_6 уповноважила ОСОБА_5 на підставі довіреності посвідченої 27.05.2016 року приватним нотаріусом КМНО Лештаковою І.Є. про наступне: ОСОБА_6 передала у власність ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 . /т. 1 а.с. 42-43, 125/

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла. /т. 1 а.с. 8/

22.03.2017 року, у відповідь на адвокатський запит представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , Київська клінічна міська лікарня № 12 повідомила, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходилась на лікуванні у відділенні щелепно-лицевої хірургії № 1 з 03.07. по 13.07.2019 року, з 13.07.2016 року по 28.07.2016 року у неврологічному відділенні. Звернення нотаріуса КМНО Чібісова Г.О. з приводу посвідчення договору дарування ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у медичній документації не зафіксовано. Запис про те, що пацієнтка була забрана з лікарні 20.07 або 23.07 у медичній документації відсутній. /т. 1 а.с. 39/

13.05.2017 року разом із поданням позовної заяви, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , подала клопотання про призначення посмертної почеркознавчої експертизи. /т. 1 а.с. 19/

Відповідно до протоколу судового засідання 13.09.2018 року, представник позивача ОСОБА_3 відкликала клопотання про призначення експертизи, оскільки вона вже була проведена в рамках кримінального провадження. /т. 1 а.с. 176 на звороті/

Разом з тим, 26.09.2018 року представник відповідача ОСОБА_11 подала клопотання про призначення комплексної судової експертизи. /т. 1 а.с. 183/

27.09.2018 року ухвалою суду призначено по даній справі комплексну судову експертизу. /т. 1 а.с. 187-188/

На вимогу суду, Київська міська клінічна лікарня № 7 направила завірену копію медичної карти стаціонарної хворої та зазначила, що ОСОБА_6 , 1941 р.н перебувала на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні з 10.05.2016 року по 20.05.2016 рік, клінічний діагноз: хвороба Паркінсона. Акінетико ригідно-треморна форма V ст. по Хену та Яру. Акінетико-ригідний криз. /т. 1 а.с 198/

03.12.2018 року ухвалою суду відновлено провадження по справі для витребування додаткових документів та призначено до судового розгляду. /т. 1 а.с. 210/

Відповідно до протоколу судового засідання 22.04.2019 року представник відповідача ОСОБА_12 заявив клопотання про відкликання заяви про призначення експертизи, проти якої не заперечувала сторона позивача, у зв`язку із чим воно було задоволено. / т. 2 а.с. 1 на звороті/

07.06.2019 року КНДІСЕ надіслано на адресу суду повідомлення про неможливість надання висновку, оскільки 19.10.2018 року експертами було заявлено клопотання про надання додаткових матеріалів, однак станом на 30.05.2019 року вказане клопотання не виконане, не надано документів та вільних зразків підпису та почерку ОСОБА_6 /т. 2 а.с. 4-5/

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції керувався нормами ст. 717 ЦК України, відповідно до якої, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати у майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність; ст. 204 ЦК України, згідно якої, правочин вважається правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або він не визнаний судом недійсним; ст. 215 ЦК України, якою передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною(сторонами) вимог, які встановлені частиною першою-третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу.

Встановивши, що конкретних обставин та норм закону, що тягнуть за собою визнання договорів дарування недійсним позивачем не вказано, доказів на їх підтвердження не надано, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції, представником ОСОБА_2 - ОСОБА_1 було подано клопотання про призначення комплексної судової почеркознавчої та медичної експертизи. /т. 2 а.с. 133-136/

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21.09.2020 року, у зв`язку із відсутністю можливості самостійно надати оригінал спірної довіреності та медичні картки померлої ОСОБА_6 , колегією суддів було витребувано вказані докази у відповідних установ. /т. 2 а.с. 171-172/

На виконання ухвали від 21.09.2020 року зазначені документи надійшли поштою до суду 12.10.2020 року, 19.10.2020 року та 10.11.2020 року.

Відповідно до ст. 105 ЦПК України, призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити, зокрема, характер і ступінь ушкодження здоров`я, психічний стан особи.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 07.12.2020 року, колегію суддів було задоволено клопотання у частині проведення медичної експертизи.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 08.02.2021 року, на вимогу судових експертів, були уточнені питання, що будуть поставлені на вирішення експертам, зокрема з двох питань було залишено одне: Чи могла за станом здоров`я 27.05.2016 року ОСОБА_6 власноручно виконати підпис на довіреності від 27 травня 2016 року, посвідченої приватним нотаріусом Лештаковою І.Є., реєстраційний номер 755?, у зв`язку із тим, що питання «2» не входить до їх компетенції.

Так, 24.03.2021 року за результатами проведеної судово-медичної експертизи, експертами Личман Т.В. , Головченком Ю.І. , Роміною І.О. , Дубровською О.М. було складено висновок № 90/21. /т. 2 а.с. 226-250, т. 3 а.с. 1-37/

За підсумками вказаного висновку, відповідаючи на поставлене запитання: Чи могла за станом здоров`я 27.05.2016 року ОСОБА_6 власноручно виконати підпис на довіреності від 27 травня 2016 року, посвідченої приватним нотаріусом Лештаковою І.Є., реєстраційний номер 755?, експертами зазначено наступне.

На підставі вивчення матеріалів цивільної справи № 7597215/17 (провадження 22- ц/824/1952/2021), наданої медичної документації на ім`я гр. ОСОБА_6 1941р.н., згідно з питанням, яке було поставлене на розв`язання експертизи, експертна комісія приходить до наступних підсумків:

1. Згідно з даними медичної карти амбулаторного хворого, в 2005 році гр-ці ОСОБА_6 лікарем невропатологом був встановлений діагноз: «Дисциркуляторная атеросклеротическая, гипертоническая энцефалопатия II с синдромом паркинсонизма».

У 2009 році гр-ка ОСОБА_6 була взята на диспансерний облік з діагнозом: «Хвороба Паркінсона».

Відповідно до даних спеціальної медичної літератури, хвороба Паркінсона - це у більшості випадків, генетично обумовлена, дегенеративна патологія центральної нервової системи, симптоматика якої полягає у рухових порушеннях (уповільнення рухів зі зменшенням їх амплітуди, нестійкість в положенні стоячи та при ходьбі), м`язової ригідності (підвищеному тонусі), треморі (тремтінні) в стані спокою та наступним приєднанням когнітивних (розумових) розладів. В основі патофізіології розвитку хвороби Паркінсона лежить прогресуюче зменшення кількості нейронів головного мозку, що відповідають за вироблення дофаміну (речовина нейромедіатор), відповідальний за нормальне функціонування структур екстрапірамідної системи головного мозку, які забезпечують виконання чисельних стереотипних та автоматизованих рухів людини. Для хвороби Паркінсона є характерним хронічний прогресуючий перебіг, вона є не виліковною і прогресування її розвитку не можливо призупинити. На пізній стадії захворювання хворий є прикутим до крісла або ліжка в стані тяжкої інвалідізації.

Виходячи з вищенаведених даних медичної карти амбулаторного хворого, гр.-ка ОСОБА_6 з 2005 року тривалий період часу страждала на змішану брадикокінетико- ригідно-треморну форму хвороби Паркінсона, з приводу якої протягом тривалого часу (більше 7 років), постійно отримувала медикаментозні протипаркінсонічні препарати.

Згідно з медичною картою стаціонарного хворого № 3064, гр. ОСОБА_6 з 10.05.16р. по 20.05.16р. (більш як через 10 років після маніфестації захворювання) знаходилась на лікуванні в неврологічному відділенні Київської міської клінічної лікарні № 7 з діагнозом: «Хвороба Паркінсона, акинетико-ригідно-треморна форма V (п`ята) стадія...Акінетико-ригидний криз від 09.05.16. ЦВХ. ГХІІ ст. ДЕ ІІ-ІІІ ст. з когнітивними розладами ГХ ІІСТ. ризик 4, ІХС: стенокардія III ФК, дифузний атеросклеротичний кардіосклероз, гіпертензивне серце. Постійна форма фібриляції передсердь, тахісистолічний варіант, СН ІІ-А ФК III. Варикоз вен нижніх кінцівок, ХВН II, пролежень правого сідничного горба зовнішньої поверхні в/3 правого стегна.»

За даними мультидетекторної комп`ютерної томограми головного мозку від 18.05.2016р. у гр. ОСОБА_6 було виявлено: «Множественное очаговое поражение головного мозга, в т.ч. стволовых отделов, имеет сосудистый (дисциркуляторный) генез различной степени давности. Расширение желудочков мозга и подоболочечных пространств».

Описаний неврологічний статус гр.-ки ОСОБА_6 у вищенаведеній медичній картці, а саме: «...загальмована, контакт обмежений, мова сповільнена, конвергенція ослаблена, об`єм рухів очних яблук парез ...вгору, дисфонія, + рефлекси орального автоматизму, об`єм рухів в кінцівках різко обмежений - згинальні контрактури, тонус м`язів підвищений за пластичним типом, більше зліва, «тремор рук по типу рахунку монет»; виражений пластичний гіпертонус»» практично не змінювався протягом її перебування у лікарні, а застосоване лікування не призвело до покращення її стану на час виписки з лікарні 20.05.2016р.

Відповідно до медичної карти стаціонарного хворого № 9236, гр. ОСОБА_6 03.07.2016р. була ургентно госпіталізована до Київської міської клінічної лікарні №12 з приводу «гострого гнійного неодонтогенного лімфоаденіта піднижньо-щелепної ділянки зліва», де була прооперована («розтин абсцесу») та 13.07.16. переведена в неврологічне відділення в зв`язку з наявністю супутньої патології. 15.07.16р. її стан різко погіршився, а 28.07.16. констатована смерть гр. ОСОБА_6 . Зазначений посмертний діагноз: «ГНМК за типом ішемії ... правобічна геміплегія, набряк ГМ. Енцефалопатія змішаного генезу (дисциркуляторна, дисметаболічна), з лівобічною пірамідною недостатністю, вираженим екстрапірамідним с-мом...Гострий гнійний лімфаденіт (03.07.16.) ІХС. Гостра серцева недостатність. ТЕЛА? А/с,к/с. СНІІІ. 2- стор. Застійна пневмонія. Легенева недостатність. ДНІІст. Хр. Холецистопанкреатит. Хр. Пієлонефрит. ХНН. Ниркова недостатність.»

Виходячи з вищенаведених даних, у гр.-ки ОСОБА_6 , як на період перебування з 10.05.16р. по 20.05.16р. на стаціонарному лікуванні так і в подальшому, до настання смерті, була наявна 5 стадія хвороби Паркінсона за спеціальною шкалою Хена і Яра, яка характеризується знерухомленням, нездатністю до самообслуговування та постійною потребою в сторонній допомозі та догляді. Тобто, на цьому етапі вона знаходилась в стані тяжкої інвалідізації через виражені стійкі й незворотні рухові порушення, гіпертонус, тремор, що проявлялося, в тому числі і м`язовою скутістю з вираженими згинальними контрактурами верхніх кінцівок. Такі порушення виключали можливість писання та підписання.

Отже, виходячи з вищевикладеного, можна стверджувати, що за станом здоров`я

27.05.2016 року ОСОБА_6 не могла «власноручно виконати підпис на довіреності від

27 травня 2016 року, посвідченої приватним нотаріусом Лештаковою І.Є., реєстраційний номер 755.». /т. 3 а.с. 37/

Із зазначеним висновком експертів сторони позивача та відповідача ознайомились 05.04.2021 року. /т. 3 а.с. 40, 41/

Будь-яких заперечень на зазначений висновок від сторін не надійшло, потреби виклику експертів у судове засідання для надання додаткових пояснень за змістом складеного висновку не виникло.

Однак, у судовому засіданні 17.05.2021 року після відновлення провадження у справі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_1 просила направити справу на судово-психіатричну експертизу для вирішення питання «2» основного клопотання, поданого 22.07.2020 року, а саме: Чи могла за станом здоров`я 27.05.2016 року ОСОБА_6 усвідомлювати значення своїх дій вчиняючи підпис на довіреності від 27 травня 2016 року, посвідченої приватним нотаріусом Лештаковою І.Є., реєстраційний номер 755?

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17.05.2021 року, колегія суддів задовольнила зазначене клопотання та направила справу до експертної установи для проведення судово-психіатричної експертизи. /т. 3 а.с. 48-50/

Так, за результатами проведеної судово-психіатричної експертизи, 20.09.2021 року експерти Ревенок О.А. та Шум С.С. склали висновок № 46. /т. 3 а.с. 57-63/

Відповідаючи на поставлене питання Чи могла за станом здоров`я 27.05.2016 року ОСОБА_6 усвідомлювати значення своїх дій вчиняючи підпис на довіреності від 27 травня 2016 року, посвідченої приватним нотаріусом Лештаковою І.Є., реєстраційний номер 755?, експертизи зазначили наступне.

ОСОБА_6 починаючи з 10.05.2016 року страждала на психічний розлад «Змішана коркова та підкоркова судинна деменція» (F 01.3 за МКХ-10). Перебіг даного захворювання є незворотнім, його симптоматика спостерігалась у підекспертної до самої смерті. Тобто, і 27 травня 2016 року ОСОБА_6 страждала на психічний розлад «Змішана коркова та підкоркова судинна деменція» (F 01.3 за МКХ-10). Ступінь виразності цього розладу досягала такого рівня, що позбавляв її можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними при вчинені підпису на довіреності від 27 травня 2016 року, посвідченої приватним нотаріусом Лештаковою І.Є., реєстраційний номер 755. 23.

Отже, за станом свого здоров`я ОСОБА_6 27.05.2016 року не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними вчиняючи підпис на довіреності посвідченої приватним нотаріусом Лештаковою І.Є., реєстраційний номер 755.

Із зазначеним висновком експертів сторони позивача та відповідача ознайомились 16.11.2021 року та 26.11.2021 року. /т. 3 а.с. 69, 70/

Будь-яких заперечень на зазначений висновок від сторін не надійшло, потреби виклику експертів у судове засідання для надання додаткових пояснень за змістом складеного висновку не виникло.

Таким чином, колегія суддів оцінюючи, у розумінні ст. 89 ЦПК України, висновки експертів № 90/21 від 24.03.2021 року та № 46 від 20.09.2021 року, як належні, допустимі та достовірні докази, вважає, що вони відповідають дійсним обставинам справи та вважає за необхідне покласти їх в основу нового рішення у справі, оскільки рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Так, згідно з вимогами ст. 202-204 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 203 ЦК України однією із загальних вимог, дотримання якої необхідно для дійсності правочину, є вимога щодо волевиявлення учасника правочину, яке повинно бути вільним та відповідати його внутрішній волі.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Отже, за змістом викладеного, підставою для визнання правочину недійсним згідно ч. 1 ст. 225 ЦК України, має бути встановлена судом абсолютна неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

Правила ст. 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли немає законних підстав для визнання громадянина недієздатним, однак є дані про те, що в момент укладення правочину він перебував у такому стані, коли не міг розуміти значення своїх дій або керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове зворушення тощо).

Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину, зокрема, спірної довіреності від 27.05.2016 року, посвідчену приватним нотаріусом КМНО Лештаковою І.Є., за реєстровим №755, колегією суддів було призначено судово-медичну експертизу, де на вирішення експертам було поставлене питання: Чи могла за станом здоров`я 27.05.2016 року ОСОБА_6 власноручно виконати підпис на довіреності від 27 травня 2016 року, посвідченої приватним нотаріусом Лештаковою І.Є., реєстраційний номер 755? тасудово-психіатричну експертизу, де на вирішення експертам було поставлене питання: Чи могла за станом здоров`я 27.05.2016 року ОСОБА_6 усвідомлювати значення своїх дій вчиняючи підпис на довіреності від 27 травня 2016 року, посвідченої приватним нотаріусом Лештаковою І.Є., реєстраційний номер 755?.

Як зазначила представник ОСОБА_2 - ОСОБА_1 у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, підставою для визнання недійсною довіреність від 27.05.2016 року, посвідчену приватним нотаріусом КМНО Лештаковою І.Є., за реєстровим №755 є те, що померла ОСОБА_6 не вчиняла підпис на спірній довіреності, оскільки у той момент не могла за своїм станом здоров`я розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Отже, розгляд вимог про визнання правочину недійсним з цих підстав здійснюється з урахуванням висновку експертів Личман Т.В., Головченком Ю.І., Роміною І.О., Дубровською О.М. від 24.03.2021 року № 90/21 за результатами проведеної судово-медичної експертизи /т. 2 а.с. 226-250, т. 3 а.с. 1-37/, який підтверджує доводи позивача про те, що в момент укладення спірного правочину ОСОБА_6 не розуміла значення своїх дій, не могла керувати ними, а тому і не здійснювала сам підпис.

Відповідаючи на питання Чи могла за станом здоров`я 27.05.2016 року ОСОБА_6 власноручно виконати підпис на довіреності від 27 травня 2016 року, посвідченої приватним нотаріусом Лештаковою І.Є., реєстраційний номер 755? експерти одноголосно вказали наступне.

Виходячи з наведених даних, у гр.-ки ОСОБА_6 , як на період перебування з 10.05.16р. по 20.05.16р. на стаціонарному лікуванні так і в подальшому, до настання смерті, була наявна 5 стадія хвороби Паркінсона за спеціальною шкалою Хена і Яра, яка характеризується знерухомленням, нездатністю до самообслуговування та постійною потребою в сторонній допомозі та догляді. Тобто, на цьому етапі вона знаходилась в стані тяжкої інвалідізації через виражені стійкі й незворотні рухові порушення, гіпертонус, тремор, що проявлялося, в тому числі і м`язовою скутістю з вираженими згинальними контрактурами верхніх кінцівок. Такі порушення виключали можливість писання та підписання.

Отже, виходячи з вищевикладеного, можна стверджувати, що за станом здоров`я

27.05.2016 року ОСОБА_6 не могла «власноручно виконати підпис на довіреності від

27 травня 2016 року, посвідченої приватним нотаріусом Лештаковою І.Є., реєстраційний номер 755.» /т. 3 а.с. 37/

Разом із тим, оскільки у ч. 1 ст. 225 ЦК України вживається термін «момент» вчинення правочину, то в разі призначення психіатричної експертизи слід ставити перед експертом запитання стосовно конкретно визначеного відрізку часу, оскільки протягом дня психічний стан особи може змінюватись.

Висновок про тимчасову недієздатність учасника такого правочину слід робити перш за все на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи саме в момент вчинення правочину. Хоча висновок експертизи в такій справі є лише одним із доказів у справі і йому слід давати належну оцінку в сукупності з іншими доказами, будь-які зовнішні обставини (показання свідків про поведінку особи тощо) мають лише побічне значення для встановлення того, чи була здатною особа в конкретний момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

Підставою для визнання правочину недійсним за статтею 225 ЦК України може бути лише абсолютна неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними і в основу рішення суду про недійсність правочину не може покладатися висновок експертизи, який ґрунтується на припущеннях.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 18.09.20219 року у справі № 311/3823/15-ц.

Так, ОСОБА_6 , у встановленому законом порядку, недієздатною не визнавалась, відповідних рішень не приймалось.

Разом із тим, окрім судово-медичної експертизи у справі було проведено і судово-психіатричну експертизу, за результатами якої, було складено висновок експертів № 46 від 20.09.2021 року. /т. 3 а.с. 57-63/

Експертам на вирішення поставлених для досліджень питань, були надані докази стану здоров`я ОСОБА_6 на момент підписання спірної довіреності, а саме медичні картки:

- медична картка ОСОБА_6 № НОМЕР_1 за період перебування у Державній науковій установі «Центр інноваційних медичних технологій НАН України»;

- медична картка стаціонарного хворого ОСОБА_6 № 3064, яка перебувала у неврологічному відділенні у період з 10.05.2016 року по 20.05.2016 року з Київської міської клінічної лікарні № 7;

- медична картка стаціонарного хворого ОСОБА_6 № 9236, яка перебувала у відділенні щелепно-лицевої хірургії № 1 у період з 03.07.2016 року по 13.07.2016 року, у неврологічному відділенні у період з 13.07.2016 року по 28.07.2016 року з Київської міської клінічної лікарні № 12.

Так, відповідаючи на питання Чи могла за станом здоров`я 27.05.2016 року ОСОБА_6 усвідомлювати значення своїх дій вчиняючи підпис на довіреності від 27 травня 2016 року, посвідченої приватним нотаріусом Лештаковою І.Є., реєстраційний номер 755? експерти одноголосно зазначили наступне.

ОСОБА_6 починаючи з 10.05.2016 року страждала на психічний розлад «Змішана коркова та підкоркова судинна деменція» (F 01.3 за МКХ-10). Перебіг даного захворювання є незворотнім, його симптоматика спостерігалась у підекспертної до самої смерті. Тобто, і 27 травня 2016 року ОСОБА_6 страждала на психічний розлад «Змішана коркова та підкоркова судинна деменція» (F 01.3 за МКХ-10). Ступінь виразності цього розладу досягала такого рівня, що позбавляв її можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними при вчинені підпису на довіреності від 27 травня 2016 року, посвідченої приватним нотаріусом Лештаковою І.Є., реєстраційний номер 755. 23.

Отже, за станом свого здоров`я ОСОБА_6 27.05.2016 року не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними вчиняючи підпис на довіреності посвідченої приватним нотаріусом Лештаковою І.Є., реєстраційний номер 755. /т. 3 а.с. 57-63/

Таким чином, у розумінні ст. 225 ЦК України, довіреність 27.05.2016 року, посвідчена приватним нотаріусом КМНО Лештаковою І.Є., за реєстровим №755 визнається недійсною, оскільки померла ОСОБА_6 була абсолютно неспроможна в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та керувати ними, а як наслідок і безпосередньо вчиняти спірний правочин.

У зв`язку із визнанням недійсною вказану довіреність як наслідок визнається недійсним ще і правочин, укладений за недійсною довіреністю, а саме договір дарування Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 від 20.07.2016 року, серія та номер: 597, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом КМНО Чібісовим Г.О.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, розподілу підлягають судові витрати.

Керуючись ст.ст. 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2019 року - задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2019 року - скасувати, ухваливши нове.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чібісов Геннадій Олександрович, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лештакова Інна Євгенівна про визнання недійсним договору дарування задовольнити.

Визнати недійсною довіреність від 27.05.2016 року, посвідчену приватним нотаріусом КМНО Лештаковою І.Є., за реєстровим №755.

Визнати недійсним договір дарування Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 від 20.07.2016 року, серія та номер: 597, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом КМНО Чібісовим Г.О.

Судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції розподілити наступним чином:

Стягнути з ОСОБА_4 / АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 / та ОСОБА_5 / АДРЕСА_3 / на користь ОСОБА_2 / АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 / з кожного по 672 грн. сплаченого судового збору.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції розподілити наступним чином:

Стягнути з ОСОБА_4 / АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 / та ОСОБА_5 / АДРЕСА_3 / на користь ОСОБА_2 / АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 / з кожного по 1 008, 60 грн. сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_4 / АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 / та ОСОБА_5 / АДРЕСА_3 / на користь ОСОБА_2 / АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 / з кожного по 210, 20 грн. сплаченого судового збору за подання клопотання про призначення експертизи.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: