Справа № 383/962/21
Номер провадження 2/383/400/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді - Замши О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Машкової О.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 через представника - адвоката Калініна Сергія Костянтиновича звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позову зазначає, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, вчинено виконавчий напис №14516 від 24.03.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованості в розмірі 10117 грн. 89 коп. Приватний нотаріус мотивував виконавчий напис тим, що ОСОБА_1 є боржником за кредитним договором №1-265 від 26.01.2019 року, укладеним з ТОВ «Фінансова компанія «БізнесКапітал», правонаступником усіх прав і обов`язків якого є ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», правонаступником усіх прав і обов`язків якого є ТОВ «Фінансова компанія управління активами», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Фінпром Маркет».

Позивач вважає, що виконавчий напис є незаконним, вчинений з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами і, як наслідок, є таким, що не підлягає виконанню, оскільки основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги. Враховуючи, що виконавчий напис нотаріуса вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріуса, а саме без нотаріально посвідченого кредитного договору та встановлення безспірності боргу, звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 24.03.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за №14516.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 04.10.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.

Під час підготовчого провадження представник відповідача 15.11.2021 року до суду надіслав клопотання про врегулювання спору за участю судді. В клопотанні зазначив, що спір по справі можливо вирішити в мировому порядку за умов взаємних поступків, оскільки наявність заборгованості за кредитним договором позивачем не спростовується, та містить лише посилання щодо надмірно великої суми заборгованості, а тому пропонує вирішити даний спір в мировому порядку. Вказує, що в разі сплати позивачем коштів у розмірі 1821 грн. 22 коп. на розрахункові рахунки ТОВ «Фінпром Маркет» у строк до 11.11.2021 року, частина заборгованості у розмірі 8296 грн. 67 коп. буде списана, а заборгованість за кредитним договором №1-265 від 26.01.2019 року та виконавчим написом за №14516 вважатиметься такою, яка погашена в повному обсязі.

У заяві від 15.11.2021 року представник позивача - адвокат Калінін С.К. повідомив, що позивач ОСОБА_1 не бажає врегульовувати спір за участю судді та наполягає на задоволенні позову в повному обсязі та прийняти рішення по суті позову в загальному порядку.

Крім того у заяві від 01.12.2021 року представник позивача просив розглянути справу за відсутності сторони позивача та задовольнити позов повністю.

Частиною 3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи, що під час підготовчого провадження представник відповідача у заяві від 15.11.2021 року позовні вимоги визнав та просив суд їх задовольнити в частині визнання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрованого в реєстрі за №14516 від 24.03.2021 року таким, що не підлягає виконанню, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення рішення по справі за результатами підготовчого провадження.

Суд, дослідивши обставини справи, оцінивши надані по справі докази, заяву про визнання позову відповідачем, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Під час розгляду справи встановлено, що 26.01.2019 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Бізнес Капітал» укладено кредитний договір №1-265 про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту. За умова договору про надання кредиту кредитодавець надає позичальникові грошові кошти в розмірі 3000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитором. Договір складено в двох примірниках, у електронному вигляді. (а.с.12-13)

У графіку розрахунків за кредитним договором №1-265 від 26.01.2019 року зазначено, що сума кредиту становить 3000 грн., дата планового повернення кредиту (траншу) та сплати процентів, інших платежів - 25.02.2019 року, нарахована сума процентів та інших платежів - 1581 грн. 00 коп., загальна сума до сплати 4581 грн. 00 коп. (а.с.14)

24.03.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем на підставі статті 87 Закону України «Про нотаріат» вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №14516. Згідно виконавчого напису запропоновано стягнути з ОСОБА_1 невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №250121ФК від 25 січня 2021 року, якому в свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №25/01/21 від 25 січня 2021 року, якому в свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Бізнес капітал» на підставі договору факторингу №30072019 від 30 липня 2019 року відступлено право вимоги за кредитним договором №1-265 від 26.01.2019 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Бізнес капітал» та ОСОБА_1 . Загальна сума, яка пропонована до стягнення становить 10117 грн. 89 коп. та складається з наступного: 2949 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 7118 грн. 89 коп. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією; 50 грн. 00 коп. - плата за вчинення виконавчого напису. (а.с.11)

30.06.2021 року на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем від 24.03.2021 року, зареєстрованим в реєстрі за №14516 державним виконавцем Маловисківського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Сидоренком Євгенієм Івановичем відкрито виконавче провадження ВП №65917914 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованості в розмірі 10117 грн. 89 коп. (а.с.15)

Постановою ВП №65917914 від 30.06.2021 року державним виконавцем Маловисківського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Сидоренком Євгенієм Івановичем накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкритті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 .(а.с.16)

Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.

З огляду на наведене захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і неправильність вимог боржника.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 вказує, що виконавчий напис є незаконним та вчиненим з численними порушення, зокрема стягувачем не долучено нотаріально посвідчену копію кредитного договору для вчинення нотаріальних дій.

Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачем в ході розгляду справи не надано доказів, що під час вчинення нотаріального напису нотаріусом було дотримано процедуру вчинення вказаної нотаріальної дії.

Таким чином, враховуючи, що позивач обґрунтувала заявлені вимоги належними та допустимими доказами, відповідач в свою чергу позовні вимоги визнав, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а виконавчий напис,вчинений 24.03.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за №14516 як наслідок є таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з ч. 1, ч. 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову відповідно до квитанції №0.0..1 від 01 вересня 2021 року - 454 гривні судового збору та 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні заяви про забезпечення позову відповідно до квитанції № 0.0..1 від 01 вересня 2021 року - 227гривень судового збору.

Таким чином, з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 454 гривні, який сплачений при подані позову та судовий збір в розмірі 227 гривень, який сплачений при подані заяви про забезпечення позову.

Згідно з ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з матеріалів справи, повноваження представника позивача адвоката Калініна Сергія Костянтиновича підтверджуються ордером серії ВІ № 1057334 від 22.09.2021 року, виданого на підставі договору про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги №б/н/21 від 30.06.2021 року (а.с.7).

На підтвердження наданих адвокатом позивачу послуг додано копію договору про надання професійної правничої (правової) допомоги від 30.06.2021 року, додаток №1 до договору про надання професійної правничої (правової) допомоги від 30.06.2021 року, рекомендовані (мінімальні) ставки адвокатського гонорару (винагороди) затвердженого 17 липня 2018 року, меморіальний ордер №@2PL781167 від 12.07.2021 року на суму 1000 грн., меморіальний ордер №@2PL994982 від 19.11.2021 року на суму 4000 грн., акт виконаних робіт (наданих послуг) від 22.09.2021 року.

Відповідно до ч.6 ст.137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто у розумінні положень частини 6 ст. 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Представник відповідача 15.11.2021 року до суду подав клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу. Обґрунтовуючи клопотання, зазначив, що твердження представника позивача стосовно співмірності витрат на правничу допомогу до предмету позову є таким, що не заслуговує на увагу, оскільки предмет позову у справі є немайновим, а відтак відсоткове співвідношення витрат на правничу допомогу немайнового позову є недоречним. Крім цього, у клопотанні просить суд звернути увагу на поведінку відповідача у даній справі, яка була направлена на врегулювання спору в мирному порядку, зокрема надання позивачу можливості закрити заборгованість за кредитним договором в розмірі 1821 грн. 22 коп. та у визнанні позовних вимог позивача. Таким чином, враховуючи, що витрати у малозначній справі не можуть складати 5000 грн. просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 1907 грн.

Суд, дослідивши клопотання сторони відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 1,2 ст.15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Тобто, суд оцінює рівень витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18.

Суд, врахувавши особливості предмета спору по даній справі, суб`єктний склад правовідносин, складність даної справи, взявши обсяг та характер виконаної адвокатом роботи, виходячи із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи, доходить до висновку про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 витрат, понесених на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 гривень. Вказаний розмір витрат на думку суду є достатнім, об`єктивним і співмірним зі складністю справи та затраченим часом адвоката.

Ухвалою суду від 01 жовтня 2021 року забезпечено позов шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні ВП №65917914 від 30.06.2021 року, відкритому на підставі виконавчого напису №14516 від 24.03.2021 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованості за кредитним договором в розмірі 10117 грн. 89 коп.

Відповідно до ст.158 ЦПК України уразі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 141, 158, 200, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 24.03.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за №14516 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованості за кредитним договором в розмірі 10117 грн. 89 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 гривні, який сплачений при подані позову.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову відповідно до квитанції № 0.0..1 від 01 вересня 2021 року - 454 гривні судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 227 гривень, який сплачений при подані заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні заяви про забезпечення позову відповідно до квитанції № 0.0..1 від 01 вересня 2021 року - 227гривень судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» на користь ОСОБА_1 витрати, понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 гривень.

Заходи забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення у виконавчому провадженні ВП №65917914 від 30.06.2021 року, відкритому на підставі виконавчого напису №14516 від 24.03.2021, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованості за кредитним договором в розмірі 10117 грн. 89 коп., застосовані ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 01.10.2021 року продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Найменування сторін:

- позивач: ОСОБА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

- відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», місцезнаходження за адресою п.і. 08200, місто Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, 9-А, офіс 204, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 43311346;

- третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, місцезнаходження за адресою: м.Київ, вул. Мала Житомирська, 6/5.

Повне судове рішення складено 09.12.2021 року.

Суддя О.В. Замша