Справа № 286/2587/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2021 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Гришковець А. Л.

з секретарем Павленко Л. В.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Овручі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідачки на його користь аліменти в розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з його навчанням, з дня подання даної заяви на період навчання до 30.06.2022, мотивуючи тим, що відповідач сплачувала аліменти до досягнення сином повноліття. В даний час син навчається в Державному університеті «Житомирська політехніка» на денній формі. Термін закінчення навчання 30.06.2023. Син навчається на контрактній основі відповідно до договору про надання освітніх послуг, тому не отримує стипендію, доходів немає. Вартість навчання за чотири роки становить 67600 грн., тобто вартість освітньої послуги за кожний навчальний рік становить 16900 грн.. Він проживає в гуртожитку, вартість проживання в якому за навчальний рік становить 5000 грн.. В зв`язку з карантином та дистанційним навчанням надати в даний час квитанцію про оплату за проживання в гуртожитку він не може.

В зв`язку з навчанням син потребує матеріальної допомоги, так як потребує матеріального забезпечення на харчування, придбання необхідних матеріалів для навчання (підручників, зошитів, канцтоварів). Загальновідомими є ті обставини, що дитина має щоденну потребу в їжі, одязі, коштах на хоча б елементарні засоби гігієни, проїзд. Син приїздить додому взяти необхідні продукти харчування, сезонний одяг, взуття. Вартість проїзду в одну сторону становить біля 100 грн.. За таких обставин, коли внаслідок навчання на стаціонарі син не має можливості працювати, тому в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Тільки за навчання та проживання ним позивачем, було сплачено за 2019-2020 роки 16900 грн. та 5000 грн., не враховуючи витрат на проїзд, харчування, одяг, навчання. Він є інвалідом 3-ї групи, захворювання пов`язане з наслідками аварії на ЧАЕС. В зв`язку з хворобою він не може в повній мірі матеріально забезпечити сина.

Відповідач надала відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що згідно судової практики при продовженні навчання повнолітньої дитини аліменти стягуються у твердій грошовій сумі при можливості сплачувати аліменти. Позивач в позові вказав 1/2 частину, що є навіть більшою частиною ніж це передбачено СК України при стягненні аліментів на одну дитину. Розмір її заробітної плати в останні місяці становить біля 4000 грн..

Крім того, позивач вводить суд в оману, вказуючи про те, що оплачує гуртожиток. За проживання сина в гуртожитку в 2019-2020 роках сплачувала вона. Син навчається на комерційній основі, позивач витратив на навчання 67600 грн.. Дані витрати не є аліментними витратами. Навчання у закладі на комерційній основі безпосередньо не пов`язане з особливостями розвитку здібностей дитини, тому вирішення питання здобуття дитиною освіти має здійснюватися за погодженням з батьками дитини. Вона ж не погоджувалася на навчання дитини на платній основі. Оскільки, батько самостійно надав згоду на навчання сина на платній основі, то таке навчання не може бути визнане як понесення додаткових витрат, викликаних особливими обставинами і відповідно на неї не може бути покладено обов`язок щодо їх оплати. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини.

Вона проживає з матір`ю, якій на даний час 72 роки. Мати хворіє та потребує сторонньої допомоги. Безпосередньо вона купує їй ліки, допомагає у побуті.

Позивачем відповідь на відзив не подавалася.

Розгляд справи проводиться відповідно до положень ст.279 ЦПК України в порядку спрощеного провадження, з повідомленням учасників справи.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з підстав зазначених у позові.

Відповідач щодо задоволення позову заперечила, з підстав зазначених у відзиві. Крім того, вказала, що син періодично проживає в неї. Вона йому допомагає, як може.

Суд, вислухавши пояснення сторін, показання свідка та дослідивши письмові докази, вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Згідно з ч.2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, визначених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 5-6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В ст.89 ЦПК України законодавець закріпив, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином сторін, шлюб між якими розірвано 15.01.2010. Син навчається на І курсі факультету публічного управління та права Державного університету «Житомирська політехніка», денної форми навчання, на контрактній основі. Термін закінчення навчання 30 червня 2023 року. Загальна вартість освітньої послуги відповідно до договору становить 67600 грн.. Замовником надання освітньої послуги виступає ОСОБА_1 .

Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 02.08.2002, свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 15.01.2010, довідкою факультету публічного управління та права Державного університету «Житомирська політехніка» №110/2020 від 10.07.2020, копією договору про надання освітніх послуг між Державним університетом «Житомирська політехніка» та фізичною (юридичною) особою від 01.08.2019.

Відповідач офіційно працевлаштована. На даний час займає посаду завідуючої ФАП КНП «Овруцький центр первинної медико-санітарної допомоги». Її середньомісячна заробітна плата (з нарахуваннями) за період з 01.01.2020 по 30.09.2020 склала 5302 грн. 07 коп. Проживає вона разом із сином від першого шлюбу ОСОБА_4 , 1993 року народження, невісткою ОСОБА_5 , 1996 року народження, онукою ОСОБА_6 , 2016 року народження, та онукою ОСОБА_7 , 2020 року народження, без реєстрації по АДРЕСА_1 , у господарстві її матері - ОСОБА_8 , 1948 року народження. До повноліття сина вона сплачувала аліменти на нього в розмірі 1/4 заробітку (доходу).

Зазначені обставини, в свою чергу, підтверджуються копіями свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 07.04.1972, свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 26.01.1993, свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 15.04.1996, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №7 від 15.08.2013, пенсійного посвідчення № НОМЕР_6 від 07.05.2002, довідками КНП «Овруцький центр первинної медико-санітарної допомоги» №554 від 18.089.2020 та №575 від 09.10.2020, довідками Словечанської сільської ради №1007 від 23.09.2020 та №158 від 01.02.2021, судового наказу у справі №286/2810/19 від 04.10.2019, виписки по картковому рахунку позивача.

Довідка КНП «Овруцька міська лікарня» від 29.01.2021 свідчить, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходиться на «Д» обліку в зв`язку з захворюваннями щитоподібної залози.

Копії квитанцій (а.с.8, 37) підтверджують факт оплати вартості навчання сина позивачем. Вказана обставина відповідачем не заперечується. Водночас повна оплата проживання сина в гуртожитку позивачем не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду. Копія квитанції від 22.08.2019 (а.с. 28) підтверджує посилання відповідача про оплату проживання сина в гуртожитку саме нею, а не позивачем, як він вказував в позові. Ним оплачено проживання в 2020 році (а.с. 37).

Посилання відповідача в судовому засіданні на факт проживання сина і в неї та перебування його і на її утриманні суд не може покласти в основу рішення по справі, оскільки зазначені факти не узгоджуються з письмовими доказами. Так, довідки виконавчого комітету Овруцької міської ради підтверджують факт проживання ОСОБА_3 , тобто сина сторін, до виписки до Житомирського політехнічного університету та на час карантину в господарстві батька ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 .

Будь-яких інших доказів відповідачем не надано. Від допиту в якості свідка сина ОСОБА_3 вона відмовилася, не бажаючи його психологічного травмування.

Факт реєстрації та проживання відповідача в с. Левковичі в господарстві позивача з 16.06.2004 по 01.07.2016 відповідає записам в її паспорті, який було оглянуто в судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_9 підтвердив факт видачі вказаної довідки за паспортними даними. При цьому вказав, що син іноді в матері проживав. Чи тривалий період - точно не знає. В неї особливо і не має де проживати, так як вона живе з своєю матір`ю в невеликій хаті останньої. З ними також проживає і її син від першого шлюбу з дружиною та двома малолітніми дітьми. Позивач же живе в великому будинку, з якого відповідача вигнав.

Відомості довідки Словечанської сільської ради №1136 від 10.12.2020 щодо проживання сина з позивачем суд також не може покласти в основу рішення по справі, так як вони є неперевіреними за змістом довідки Словечанської сільської ради №62 від 14.01.2021. Крім того, зазначений в ній період не відповідає часу виникнення спору.

За встановлених обставин, враховуючи, що є загальновідомими обставини, тобто такими, що не потребують доказування, про потребу повнолітніх дітей, які продовжують навчання, в затратах на проживання, проїзд, харчування, придбання приналежностей для навчання, одягу, суд вважає, що ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги. Однак, доказів на підтвердження витрат позивача, пов`язаних саме з навчанням сина (окрім плати за саме навчання, проживання), матеріали справи не містять (щодо понесення витрат на проїзд до навчального закладу, придбання підручників тощо). Тобто, є не доведеним позивачем факт, що син потребує допомоги саме в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, хоча це є його обовязком відповідно до ст. 81 ЦПК України.

Щодо тверджень позивача щодо необхідності розділити порівну суму, яка оплачена ним за навчання сина 16900 грн. за кожен навчальний рік, слід відмітити наступне.

У постанові від 29.01.2018 по справі № 622/373/16-ц Верховний Суд прийшов висновку, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (ст.185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст..199, 200, 201цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Тобто, плата за навчання враховується при вирішенні питання стягнення аліментів в сукупності з іншими доказами у справі.

Відомостей про свої доходи позивач суду не надав.

Таким чином, розглянувши справу в межах наданих доказів, на засадах змагальності та диспозитивності, оцінюючи правовідносини, що склалися між сторонами та правові норми, що їх регулюють, враховуючи матеріальний стан відповідача, стан її здоров`я, проживання її з непрацездатною матір`ю та сім`єю старшого сина, суд приходить до висновку про її фінансову можливість (ч.2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року) сплачувати аліменти в розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) та відповідно до висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти присуджуються з дня подачі заяви в суд 25.08.2020.

Виходячи з положень ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог, а тому аліменти присуджуються по 30.06.2022, як просив позивач.

Аналізуючи зміст ст.ст.198, 199 СК України, в яких передбачено обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги, суд вважає, що встановлений ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не може бути застосований до гл.16 СК України, оскільки це буде суперечити положенням вищезазначених статей, а саме, що батьки повинні утримувати повнолітніх дітей тільки при умові, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (наприклад отримують заробітну плату чи мають (можуть мати) інше джерело доходів).

Разом із тим, у відповідності до приписів статей 192, 201 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Від сплати судового збору позивач звільнений на підставі п.3 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: 210 грн. 20 коп. в дохід держави (840 грн. 80 коп.Х25%).

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 245, 263-265, 268, 274, 279, 430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_7 ), яка проживає за адресою: с. Можари Овруцького району Житомирської області, а зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_8 ), який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з його навчанням, в розмірі 1/8 заробітку (доходу), починаючи з 25.08.2020 і до досягнення ОСОБА_3 23-х років, але не більше строку навчання 30 червня 2022 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 210 грн. 20 коп. в дохід держави.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за 1 місяць підлягає негайному виконанню.

На рішення суду до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд Житомирської області може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А. Л. Гришковець Повне рішення виготовлено 10.02.2021.