Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №346/1612/21

02 грудня 2021 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківскої області

в складі: головуючого-судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Кушнірчук М.Д.,

з участю позивача - ОСОБА_1

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Надвірна справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: виконавчий комітет П`ядицької сільської ради територіальної громади Коломийського району про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

09.04.2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: виконавчий комітет П`ядицької сільської ради територіальної громади Коломийського району про позбавлення батьківських прав.

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області ухвалою від 14.05.2021 року дану справу направив за підсудністю до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області.

Позивач свої вимоги мотивує тим, що вона проживала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , який 16.10.2014 року розірвано в судовому порядку. За час спільного проживання у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . Після розірвання шлюбу неповнолітню дитину залишено проживати з нею. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 21.08.2014 року зобов`язано відповідача ОСОБА_2 сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі ј частини всіх видів його доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що з 31.03.2017 року стягнення аліментів не проводиться, оскільки вона за власним бажанням написала до Коломийського міськрайонного відділу ДВС заяву про повернення виконавчого документа стягувачу. 27.01.2018 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 і у зв`язку з одруженням змінила прізвище на « ОСОБА_1 ». Вказує на те, що син ОСОБА_3 зареєстрований та проживає разом з нею. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов, житловий будинок в якому вона разом з сім`єю проживає в доброму стані. Також в користуванні є земельна ділянка площею 0,2368 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Відповідно до характеристики вона за місцем проживання характеризується позитивно, спиртним не зловживає, громадського порядку в селі не порушує, скарг на неї у виконком сільської ради від жителів села не поступало. На даний час син ОСОБА_3 навчається у Ценявській гімназії П`ядицької сільської ради. Згідно довідки даного навчального закладу вихованням та доглядом за дитиною займається вона та її чоловік ОСОБА_4 . Батько дитини ОСОБА_2 за час навчання дитину жодного разу не приводив та не забирав дитину зі школи, не брав участі у батьківських заходах. Вказує на те, що з початку 2015 року і по даний час відповідач умисно ухиляється від виконання своїх обов`язків по утриманню та вихованню дитини, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, жодного разу не відвідував сина, не спілкується з ним, не проявляє батьківської турботи, не цікавиться станом його здоров`я. Дані факти можуть також підтвердити в судовому засіданні свідки.

Просить суд ухвалити рішення, яким позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала повністю з підстав, викладених в позовній заяві, який просила задоволити. Не заперечила щодо проведення заочного розгляду справи та винесення заочного рішення по даній справі. В подальшому в судове засідання, призначене на 02.12.2021 року від позивача ОСОБА_1 поступила заява про розгляд справи без її участі.

Відповідач по справі ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, у відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Відзив на позовом також не подавав.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: виконавчий комітет П`ядицької сільської ради територіальної громади Коломийського району в судове засідання не прибув, натомість від начальника служби у справах дітей П`ядецької сільської ради Дідик Л.П. поступила заява про розгляд справи без їхньої участі.

Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст.80,81 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, прийшов до висновку про можливість задоволення позову ОСОБА_1 з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Зі змісту ст.81 ЦПК України випливає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 04.09.2011 року проживала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , який 16.10.2014 року розірвано в судовому порядку (а.с.6).

За час спільного проживання у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про його народження (а.с.5).

Згідно рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21.08.2014 року присуджено стягувати аліменти з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі ј всіх видів доходів щомісяця до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку (а.с.7).

27.01.2018 року позивач ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 і у зв`язку з одруженням змінила прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » (а.с.8).

Згідно копії довідки П`ядицької сільської ради №65 від 05.03.2021 року та копії акту Ценявського старостинського округу П`ядицької сільської ради від 05.03.2021 року неповнолітній ОСОБА_3 зареєстрований та проживає разом з позивачем та її сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 . Житловий будинок, в якому проживає сім`я в доброму стані. Користуються земельною ділянкою площею 0,2368 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Підсобного господарства не ведуть. Дитина забезпечена всім необхідним для виховання та розвитку. У дитини є окрема кімната, робоче місце для навчання, санітарно-гігієнічні умови відповідають нормам (а.с.9-10, 28).

Як вбачається з характеристики № 66 виданої 05.03.2021 року П`ядицькою сільською радою на позивача ОСОБА_1 , остання по місцю проживання характеризується позитивно. На даний час не працює. Одружена, виховує двоє дітей. Спиртним не зловживає, громадського порядку не порушує, скарг на неї у виконком сільської ради від жителів села не поступало (а.с.11).

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 за час навчання дитину жодного разу не приводив та не забирав його зі школи, не брав участі у батьківських заходах. Вихованням дитини займається позивач та її чоловік ОСОБА_4 (а.с.12-13).

Як ствердила позивач ОСОБА_1 з початку 2015 року і по даний час відповідач ОСОБА_2 умисно ухиляється від виконання своїх обов`язків по утриманню та вихованню дитини, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, жодного разу не відвідував сина, не спілкується з ним, не проявляє батьківської турботи, не цікавиться станом його здоров`я.

Даний факт також підтвердили в судовому засіданні допитані свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , показання яких послідовні та логічні і не викликають сумніву в їх правдивості.

Таким чином з"ясовано, що вже протягом багатьох років відповідач ОСОБА_2 злісно ухиляється від виконання свого батьківського обов`язку по вихованню їхнього неповнолітнього сина і робить це свідомо, оскільки ухилення від виконання даного юридичного обов`язку завжди акт свідомої поведінки, так як особа має реальну можливість виконувати його, але не вчиняє відповідних дій.

Також доведено, що фактично відповідач навіть не спілкується з сином, не проявляє про нього щонайменшої батьківської турботи, не надає будь-яких коштів на його утримання, не дбає про його фізичний і духовний розвиток.

Зокрема, згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини служби у справах дітей П`ядицької сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 стосовно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 вважають за доцільне позбавити відповідача ОСОБА_2 стосовно дитини ОСОБА_3 (а.с.45-46).

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину та піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя.

Дані обов`язки відповідач не виконував протягом значного часу і без поважних причин.

У відповідності до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

У відповідності із ст.164 СК України батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

За умовами ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН згідно резолюції 1386 (XIV) від 20 листопада 1959 року встановлено, що дитина потребує любові і розуміння та повинна зростати в умовах турботи, знаходитись під піклуванням і відповідальністю своїх батьків.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Цей захід впливу є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України), тому він підлягає застосуванню лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків (Постанова Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 331/5427/17, провадження № 61-12023св18, Постанова Верховного Суду від 08 травня 2019 року у справі № 409/1865/17-ц, провадження № 61-4022 св 19).

Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, задоволення відповідного позову можливе при доведеності обставин, з наявністю яких закон пов`язує можливість вжиття такого заходу, та встановлення небажання батька піклуватись про дітей і виконувати свої обов`язки, змінити свою поведінку у разі, коли дії спрямовані на виконання батьківських обов`язків.

Згідно з ч. 4 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів, зокрема щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України).

З висновку комісії з питань захисту прав дитини служби у справах дітей П`ядицької сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 стосовно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 вважають за доцільне позбавити відповідача ОСОБА_2 стосовно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Даний висновок долучений до матеріалів справи.

Позивачем було надано суду достатньо доказів та пояснень того, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і подання зазначеного позову є насамперед способом захисту прав та інтересів дитини.

Враховуючи викладене, додані докази до матеріалів справи та висновок служби у справах дітей П`ядицької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, суд вважає, що відповідач свідомо ухилявся та ухиляється від виконання батьківського обов`язку відносно свого малолітнього сина. Він не піклується про його фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя. Відповідач не спілкується з дитиною, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання сином освіти.

При ухвалені рішення судом взято до уваги рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», де встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання (пункт 48).

Таким чином, беручи до уваги наведене, а також ту обставину, що відповідач свою поведінку не змінив, суд вважає, що вимоги позивача щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітньої дитини підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 4 зазначеної статті суд при поновленні батьківських прав перевіряє наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.

На підставі ст.ст.19,150,155,164,165 СК України, керуючись ст.258, ч.6 ст.259, ст.263, ст.265, ч.1 ст.268, ст.ст.280-282, 289 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: виконавчий комітет П`ядицької сільської ради територіальної громади Коломийського району про позбавлення батьківських прав - задоволити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 батьківських прав відносно малолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Стримба Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис про народження № 14 від 23.05.2012 року, складений Стримбівською сільською радою Надвірнянського району Івано-Франківської області.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Грещук Р.П.

повний текст рішення

виготовлено 09.12.2021 року.