22-ц/804/504/21
242/4420/20

Єдиний унікальний номер 242/4420/20
. Номер провадження 22-ц/804/504/21

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2021 року м. Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Мальцевої Є.Є., Баркова В.М., Лопатіної М.Ю.,

секретар - Сікора М.М.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача ОСОБА_2 ,

відповідач Комунальне підприємство «Комунтех» м.Новогродівка,

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу адвоката Молчанової Наталії Володимирівни, яка діє від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 , на ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 11 листопада 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до Комунального підприємства «Комунтех» м.Новогродівка про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 року представник позивача звернулася до суду із позовом в інтересах ОСОБА_1 , до Комунального підприємства «Комунтех» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Ухвалою судді Селидівського міського суду Донецької області від 26 жовтня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді Селидівського міського суду Донецької області від 11 листопада 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Комунтех» м.Новогродівка про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу визнано неподаною та повернуто.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, адвокат Молчанова Н.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та передати справу за підсудністю до іншого суду на новий розгляд.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що 05 листопада 2020 року позивачем на виконання ухвали Селидівського міського суду Донецької області від 26 жовтня 2020 року направлено заяву на усунення недоліків, яку отримано судом першої інстанції 10 листопада 2020 року. У заяві було зазначено, що у позивача відсутні інші докази, що підтверджують місце проживання в АДРЕСА_1 , крім акту про проживання, що доданий до позовної заяви. Отримати інші докази у позивача не має можливості. З урахуванням вищевикладеного, ОСОБА_1 10.11.2020 року просила передати справу за підсудністю до Новогродіського міського суду Донецької області за підсудністю, пов`язаною із її місцем реєстрації. Однак 11 листопада 2020 року Селидівським міським судом Донецької області позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто у зв`язку із тим, що не усунені недоліки. В оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції не надав належну оцінку заяві представника позивача щодо передання цивільної справи за підсудністю, чим порушив право позивача на доступ до правосуддя. Позивач вважає, що оскільки справа не підсудна Селидівському міському суду Донецької області, є підстави для передачі її на розгляд до Новогродівського міського суду Донецької області.

Відповідно до ч.13 ст.7, ч.ч. 1,3 ст.368, ч.2 ст. 369 ЦПК України справа розглядається апеляційним судом в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 21 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Селидівського міського суду з позовом до Комунального підприємства «Комунтех» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 26 жовтня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Зокрема, для дотримання правил підсудності позивачу вказано про необхідність надати належний доказ на підтвердження місця проживання чи перебування позивача за адресою АДРЕСА_1 ., оскільки в позовній заяві адреса реєстрації позивача зазначена в місті Новогродівка, що також підтверджується паспортними даними ОСОБА_1 ..

На виконання вищевказаної ухвали позивач, в межах наданого судом строку, а саме 10 листопада 2020 року, подала до суду першої інстанції заяву, в якій зазначила, що позивач не має іншої можливості підтвердити місце проживання в АДРЕСА_1 , крім актом про проживання, долученим до матеріалів позовної заяви. З урахуванням викладеного просила передати справу за підсудністю до Новогродівського міського суду Донецької області.

Ухвалою судді Селидівського міського суду Донецької області від 11 листопада 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Комунтех» м.Новогродівка про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу визнано неподаною та повернуто у зв`язку із тим, що на думку суду позивач не виконала вимоги ухвали про усунення недоліків позовної заяви.

З такими висновками суду першої інстанції колегія судів не може погодитись, оскільки вони не відповідають вимогам процесуального права.

Питання щодо відповідності позовної заяви вимогам ЦПК України та повернення її позивачу у зв`язку з тим, що особа не усунула недоліки, вирішується судом на стадії відкриття провадження у справі.

Як вбачається з позовної заяви, місцем реєстрації сторін є місто Новогродівка.

За змістом ч.1 статті 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Відповідно до правил частини1 статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: 1) справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи з інших підстав неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи; 3) ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу.

Суд першої інстанції на стадії відкриття провадження не звернув уваги на заяву позивача, в якій позивач вказала, що не має іншої можливості усунути недоліки, на які вказав суд, тому просила направити справу до відповідного іншого суду. Отже, неможливо вважати, що позивач не виконала вимоги суду стосовно підтвердження місця проживання, яке б підпадало під юрисдикцію Селидівського міського суду, оскільки погодилася із тим, що її позов має розглядати за територіальною підсудністю

Як врегульовано ч.9 статті 18 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Саме про такі процесуальні дії заявила позивач в строк, визначений судом для приведення позовної заяви у відповідність до норм ЦПК України.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини гарантії регламентовані статтею 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, там, де існують, апеляційні або касаційні суди, вони повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення ЄСПЛ у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року).

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (Белле проти Франції, § 38). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (Белле проти Франції, § 36; Нун`єш Діаш проти Португалії).

Відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, оскаржувана ухвала, як постановлена з порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду й вирішення процесуальних питань, пов`язаних із відкриттям провадження, в тому числі з підсудністю справи.

Що стосується питання передачі справи до іншого суду апеляційним судом, то такі вимоги апеляційної скарги не можуть бути задоволені, оскільки не грунтуються на положеннях статті 31 ЦПК України.

Керуючись ст. 374, 376, 379, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Молчанової Наталії Володимирівни, яка діє від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 11 листопада 2020 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до суду касаційної інстанції з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 12 лютого 2021 року.

Судді Є.Є.Мальцева

В.М. Барков

М.Ю Лопатіна