Справа № 405/6501/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі:

головуючого судді: Драного В.В.

при секретарі: Дятел О.В.

за участі: представників позивача Панченко Л.А., ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Теплоенергетик» до ОСОБА_3 про стягнення боргу за отриману послугу з централізованого теплопостачання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач КП «Теплоенергетик» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення боргу за отриману послугу з централізованого теплопостачання в сумі 68752,28 грн. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач ОСОБА_3 проживає у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 . Шляхом подачі теплової енергії за вказаною адресою, сторони вступили у фактичні договірні правовідносини, за якими позивач в опалювальні сезони надавав теплову енергію в квартиру АДРЕСА_2 , в свою чергу, відповідач належним чином зобов`язання по оплаті послуг з централізованого теплопостачання не виконувала, внаслідок чого, заборгованість за період з вересня 2012 року по червень 2020 року включно складає 51818,68 грн. Крім того, відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання має сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних, що відповідно до розрахунку, 3% річних становить 3952,19 грн., індекс інфляції становить 11084,85 грн., а також, відповідно до ст. 549 ЦК України розмір пені становить 1896,56 грн., а всього 68752,28 грн. Вказано, що право вимоги заборгованості, яка виникла у позивача перед ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА», яке раніше надавало вказані послуги, було відступлено позивачу на підставі відповідного договору від 20.09.2019 року. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23.10.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін.

21.01.2021 року у справі № 405/6501/20 було ухвалено заочне рішення, яким вимоги позивача задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 на користь КП «Теплоенергетик» заборгованість за отримані послуги з централізованого теплопостачання за період з вересня 2012 року по червень 2020 року в розмірі 51818 грн. 68 коп., 3% річних у розмірі 3952,19 грн., індекс інфляції у розмірі 11 084,85 грн., пеню у розмірі 1896,56 грн., а всього 68 752,28 грн., а також судовий збір у розмірі 1921 грн.

31.05.2021 року ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Пронін Ю.О., звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09.06.2021 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення задоволено, скасовано заочне рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21.01.2021 року у цивільній справі № 405/6501/20 та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) учасників справи.

30.08.2021 року представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що позивач не надав доказів виникнення права вимоги у ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА», доказів повідомлення боржника про перехід права вимоги, а відтак у відповідача відсутні зобов`язання перед позивачем. Також, позивач не надав доказів своєї діяльності, щодо подачі теплової енергії у будинок по АДРЕСА_2 . За таких обставин просить застосувати при вирішенні спору строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову.

27.09.2021 року представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якому вказав, що ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА» відступило позивачу право вимоги до ОСОБА_3 заборгованості за послуги централізованого опалення. При цьому, ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА», а в подальшому й позивач здійснювали подачу теплової енергії до будинку по АДРЕСА_2 . За таких обставин просить позов задовольнити.

27.09.2021 року представник відповідача подав до суду заперечення на відзив на позовну заяву, в якому вказав, що позивач не надав доказів переходу права вимоги заборгованості за послуги централізованого теплопостачання, оскільки у реєстрі боржників за адресою відповідача вказано ОСОБА_4 , а не ОСОБА_3 . При цьому, позивач подав теплову енергію до будинку по АДРЕСА_2 лише 29.10.2019 року, а тому саме з цього часу позивач може заявляти свої вимоги. Оскільки позовні вимоги позивача за період до 29.10.2019 року є безпідставними, вважає, що лише заборгованість відповідача за період з 01.11.2020 року по 30.06.2020 року підлягає стягненню на користь позивача.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити та пояснили, що відповідач сплачувала заборгованість частково, а тому виник борг. 20.09.2019 року ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА» відступило позивачу право вимоги боргу за послуги теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, у реєстрі боржників було вказано попереднього власника квартири ОСОБА_4 .

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав в частині наявності боргу за період з листопада 2019 року по червень 2020 року в розмірі 9792,44 грн. разом з 3% річних у розмірі 123,77 грн., інфляційними збитками у розмірі 175,66 та пенею у розмірі 0,42 грн. Також вказав, що позивачем не доведено факт переходу до нього права вимоги до ОСОБА_3 , оскільки у реєстрі боржників вказано попереднього власника квартири ОСОБА_4 , а сама ОСОБА_3 не отримувала жодного повідомлення про такий перехід. При цьому, представник відповідача відомостей про те, коли відповідач стала власником даної квартири відповідачу не має.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає та є власником/квартиронаймачем житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою КП «ЖЕО № 2 МРМК» № 1438 від 28.04.2020 року (а.с. 11).

КП «Теплоенергетик» відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, Закону України «Про теплопостачання» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги»надає споживачам послугу з централізованого теплопостачання.

Відповідно до договору про відступлення права вимоги № 20/09-19/1 від 20.09.2019 року право вимоги заборгованості, яка виникла у боржників-фізичних осіб (споживачів послуг централізованого опалення) перед ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА» було відступлено КП «Теплоенергетик» (а.с. 12). Поряд з цим, як вбачається з Реєстру фізичних осіб-споживачів ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА», які мають заборгованість за надані послуги централізованого опалення станом на 01.09.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 , наявна відповідна заборгованість у розмірі 42026,24 грн., споживач - ОСОБА_4 (а.с. 79-81).

Як вбачається з наданих позивачем розрахунків ОСОБА_3 за період з вересня 2012 року по вересень 2019 року має заборгованість за послуги централізованого опалення у розмірі 42026,24 грн., а за період з вересня 2019 року по червень 2020 року 9792,44 грн. (а.с. 6, 7).

Згідно актів включення централізованого опалення за період з 2012 року по 2021 рік щороку в жовтні відбувалося включення централізованого опалення в житловому будинку АДРЕСА_3 (а.с. 86-91). При цьому, у 2019 році включення централізованого опалення у вказаному будинку відбулося 28.10.2019 року.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Частиною 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до частини п`ятої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи з загальної площі квартири, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими тарифами. Наймач зобов`язаний самостійно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги у строки, встановлені законом або договором.

Згідно ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»плата за послуги нараховується щомісячно.

Договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та виконавцями цих послуг (ч. 3 ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Пунктом 1 частини 3статті 24 Закону України «Про теплопостачання», встановлений обовязок споживача теплової енергії, - своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Аналогічний обов`язок міститься в п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Інформація щодо відключення споживача від системи центрального опалення, з отриманням дозволу у передбаченому законом порядку, в матеріалах справи відсутня.

При цьому, згідно зазначених норм закону споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у справі № 638/11034/15-ц від 10.12.2018 року.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Виходячи із п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) відбувається заміна кредитора.

Таким чином, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні достатні докази, що підтверджують перехід до позивача прав вимоги саме до ОСОБА_3 заборгованості за надання послуги централізованого теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки з наданих позивачем документів не вбачається, що ОСОБА_3 , а не ОСОБА_4 являлася власником (квартиронаймачем) відповідної квартири.

Наданий позивачем Реєстр фізичних осіб-споживачів ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА», які мають заборгованість за надані послуги централізованого опалення станом на 01.09.2019 року містить відомості про таку заборгованість у розмірі 42026,24 грн. за адресою: АДРЕСА_1 , споживача ОСОБА_4 , а не ОСОБА_3 .

Крім того, у матеріалах справи відсутні відомості про те, коли саме ОСОБА_3 стала власником (квартиронаймачем) квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а відтак стала споживачем послуг централізованого теплопостачання за вказаною адресою.

При цьому, відповідач частково визнала позов, а саме в частині стягнення заборгованості за послуги теплопостачання за період з листопада 2019 року по червень 2020 року у розмірі 9792,44 грн.

Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за отримані послуги з централізованого теплопостачання слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за період з листопада 2019 року по червень 2020 року в розмірі 9792,44 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом чи договором не встановлений інший розмір відсотків.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, тобто боржник сплачує борг з урахуванням рівня інфляції та три відсотки річних за прострочення зобов`язання.

А відтак, суд, враховуючи зазначені положення ЦК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 123,77 грн., індекс інфляції у розмірі 175,66 грн., які розраховані відповідачем, виходячи з наявного розміру заборгованості в сумі 9792,44 грн. (а.с. 73).

Також позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 1896,56 грн., яка виникла внаслідок прострочення виконання зобов`язань, посилаючись на норми ст. 549 ЦК України.

Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання ним грошового зобов`язання за кожен день простроченого виконання.

Частиною 1 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Враховуючи несвоєчасність здійснення платежів за отримані послуги з централізованого теплопостачання, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в розмірі 0,42 грн., яка розрахована відповідачем за період з листопада 2019 року по червень 2020 року (а.с. 73).

Щодо заяви представника відповідача про застосування строків позовної давності до спірних правовідносин, слід вказати, що виходячи з вимог статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем.

До таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.11.2018 року у справі № 372/1036/15-ц.

Виходячи з наведеного, позовна давність застосовується лише у випадку обґрунтованості позову. У разі якщо вимоги позову є необґрунтованими, то суд має відмовити в його задоволенні за необґрунтованістю.

Беручи до уваги, що суд задовольнив позовні вимоги про стягнення заборгованості частково, а саме лише за період з листопада 2019 року по червень 2020 року, тобто в межах строку позовної давності, а у стягненні заборгованості за період з вересня 2012 року по жовтень 2019 року відмолено у зв`язку з їх необґрунтованістю, суд приходить до висновку про відсутність необхідності для застосування строку позовної давності, оскільки права позивача в цій частині не були порушені.

Відповідно ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, враховуючи часткове визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за отримані послуги з централізованого теплопостачання за період з жовтня 2019 року по червень 2020 року в розмірі 9792,44 грн., 3% річних у розмірі 123,77 грн., індекс інфляції у розмірі 175,66 грн., пеня у розмірі 0,42 грн., а всього 10092,29 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, а тому стягненню на користь позивача з відповідача підлягають судові витрати в сумі 308,36 грн. пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 19, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Комунального підприємства «Теплоенергетик» до ОСОБА_3 про стягнення боргу за отриману послугу з централізованого теплопостачання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства «Теплоенергетик» (25491, м. Кропивницький, вул. Ливарна, 1, ) заборгованість за отримані послуги з централізованого теплопостачання за період з жовтня 2019 року по червень 2020 року в розмірі 9792 грн. 44 коп., на рахунок НОМЕР_2 у Філії Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк», 3% річних у розмірі 123,77 грн., індекс інфляції у розмірі 175,66 грн., пеню у розмірі 0,42 грн., на рахунок НОМЕР_3 АБ «Південний», а всього 10092 грн. 29 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства «Теплоенергетик» на рахунок НОМЕР_3 АБ «Південний» судовий збір в розмірі 308 грн. 36 коп.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення виготовлено 07.10.2021 року.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний