Справа № 487/8686/21
Провадження № 2-о/487/198/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2021 року м.Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:головуючого - судді Притуляк І.О., за участю: - секретаря судового засідання Янковець Г.А.,заявника ОСОБА_1 , представника заявника адвоката Алейніка В.А., зацікавленої особи ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в приміщенні суду в м.Миколаєві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, -

ВСТАНОВИВ:

03.12.2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою до заінтересованої особи ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису з встановленням обмежень: заборонити ОСОБА_2 перебувати разом з нею у місці її проживання за адресою АДРЕСА_1 ; наближатися на відстань меншу ніж 500 метрів до місця її проживання; переслідувати та у будь-який спосіб спілкуватися нею; вести листування, телефонні переговори або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, строком на шість місяців.

В обгрунтування заяви, вказала, що ОСОБА_2 є її рідним братом, який з її дозволу проживав разом з нею у квартирі АДРЕСА_2 , з квітня 2021 року. Однак з самого початку їх спільного проживання між ними в наслідок зловживання братом спиртними напоями, між ними стали виникати конфліктні ситуації.

З вказаного часу ОСОБА_2 систематично проявляє до неї безпідставну агресію, та застосовує психологічне насилля. Вона неодноразово зверталась з приводу неправомірної поведінки ОСОБА_2 до правоохоронних органів, та за її заявами були складені протоколи про адміністративне правопорушення за ст..173-2 КпроАП України, однак відповідних висновків брат не зробив, що слугувало підставою для її звернення до суду з даною заявою, як особою, що постраждала від психологічного насильства.

Ухвалою від 03.12.2021 відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду.

У судовому засіданні заявниця вимоги заяви підтримала, просила про задоволення вимог з підстав зазначених у ній. Також вказала, що квартира АДРЕСА_3 належить на праві власності її тітці, та перебуває у її особистому користуванні. ОСОБА_2 зареєстрований за адресою АДРЕСА_4 , вказана квартира належить на праві власності їх матері. Разом з нею за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_2 проживав з квітня по жовтень 2021 року.

Насильство ОСОБА_2 проявляв до неї декілька раз, як за місцем її проживання так і роботи у магазині по АДРЕСА_5 де вона працює продавцем. Одночасно працівниками МРУП ГУНП у Миколаївській області 15.07.2021 року та 05.10.2021 року стосовно ОСОБА_2 було винесено термінові заборонні приписи. Вказала, що агресивна поведінка брата негативно впливає на її психологічний стан.

У судовому засіданні представник заявниці, вимоги ОСОБА_1 щодо видачі обмежувального припису підтримав у повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить телефонограма та СМС повістка, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.1 ст. 350-5 ЦПК України розгляд заяви було проведено за відсутності заінтересованої особи.

Заслухавши заявницю її представника, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Норми статей 1, 3, 4, 24, 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачають, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Діяльність, спрямована на запобігання та протидію домашньому насильству, серед іншого, ґрунтується на засадах гарантування постраждалим особам безпеки та основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на життя, свободу та особисту недоторканість, на повагу до приватного та сімейного життя, на справедливий суд, на правову допомогу, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

До спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Порядок видачі судом обмежувального припису визначається нормами Глави 13 ЦПК України.

Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Судом встановлено, що заявник та заінтересована особа по справі є рідними братом та сестрою, та зареєстровані за адресоб АДРЕСА_4 .

На даний час ОСОБА_1 постійно проживає у квартирі АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності третій особі. За її згодою у вказаній квартирі у період з квітня по жовтень 2021 року проживав ОСОБА_2 ..

Звертаючись із заявою про видачу обмежувального припису, заявник вказує, що з фактично з початку їх спільного проживання, ОСОБА_2 , в наслідок зловживання спиртними напоями, систематичного проявляє до неї безпідставну агресію, виражається нецензурною лайкою, погрожує фізичною розправою.

ОСОБА_1 у 2021 році неодноразово зверталася до правоохоронних органів із заявами щодо домашнього насильства психологічного характеру ОСОБА_2 ..

Так, 15.07.2021 відносно ОСОБА_2 працівниками Миколаївського РУП ГУНП у Миколаївській області складено Протокол про адміністративне правопорушення Серії ВАБ №751053/1876 за ч.1 ст.173-2 КпроАП України та винесено терміновий заборонний припис серії АА 110737 стосовно кривдника щодо заборони контактування в будь-який спосіб з ОСОБА_1 строком на три доби.

Постановою Заводського районного суду м.Миколаєва від 28.07.2021 року (справа №487/5010/21, провадження №3/487/1640/21) ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.173-2 КпроАП України та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу.

За заявами ОСОБА_1 , 05.10.2021 року працівниками МРУП ГУНП у Миколаївській області відносно ОСОБА_2 складено Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №7522088 за ч.2 ст.173-2 КпроАП України та 06.10.2021 року Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №7522088 за ч.2 ст.173-2 КпроАП України за фактами застосування психологічного насильства до ОСОБА_1 за місцем її роботи.

06.10.2021 року працівником МРУП ГУНП у Миколаївській області винесено терміновий заборонний припис серії АА 111123 стосовно кривдника щодо зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, заборони на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи, заборони контактування в будь-який спосіб з ОСОБА_1 строком на десять діб.

Протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2 серії ВАБ №7522088 від 05.10.2021 року та серії ВАБ №7522088 від 06.10.2021 року за ч.2 ст.173-2 КпроАП України, на даний час перебувають на розгляді Заводського районного суду м.Миколаєва.

Таким чином, факт неодноразового звернення ОСОБА_1 до правоохоронних органів з підстав вчинення відносно неї ОСОБА_2 домашнього насильства, свідчить про наявність тривалого конфлікту між ними та підтверджує факт того, що останній систематично вчиняє по відношенню до ОСОБА_1 домашнє психологічне насильство, при цьому не усвідомлює серйозності негативних наслідків своїх дій, не бажає змінювати свою поведінку, яка носить тривалий та системний характер.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За змістом статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені обставини, суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо заявниці, що свідчить про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_2 , шляхом встановлення заходу тимчасового обмеження прав кривдника строком на 6 (шість ) місяців та покладення на нього обов`язків, встановлених п.п.1, 4-6 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

В силу ч.3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.293, 294, 350-6 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким визначити наступні заходи тимчасового обмеження його прав строком на шість місяців:

заборонити ОСОБА_2 перебувати разом з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у місці її проживання за адресою АДРЕСА_1 ;

заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань меншу ніж 500 метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 ;

заборонити ОСОБА_2 переслідувати та у будь-який спосіб спілкуватися зі ОСОБА_1 ;

заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;

Копію рішення направити до Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, Адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради, Виконавчого комітету Миколаївської міської ради.

Судові витрати, пов`язанні з розглядом справи, віднести на рахунок держави.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Зацікавлена особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 РНОКПП: не відомий.

Повне судове рішення складено 08.12.2021 року.

Суддя: І.О. Притуляк