Справа № 226/1535/19

Справа № 226/1535/19
Провадження № 2/226/2/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2021 року м.Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Редько Ж.Є.,

при секретарі Попенко І.І.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представників відповідача Захарчука А.В., Борзенкової Ю.М., Білинової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення суми страхового відшкодування,

У С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі ТДВ «СК «Альфа-Гарант») про стягнення суми страхового відшкодування, в обґрунтування якого вказав, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 10.12.2018, було пошкоджено належний йому автомобіль марки Renault Fluence, номерний знак НОМЕР_1 . У цій ДТП згідно з постановою Димитровського міського суду від 28.12.2018 визнано винуватим ОСОБА_3 , водія екскаватора SDLG LGВ680, номерний знак НОМЕР_2 . Оскільки відповідальність заподіювача шкоди була застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант», 05.01.2019 він подав до відповідача заяву про виплату страхового відшкодування, в чому йому було відмовлено на підставі п.37.1.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів», з посиланням на висновок інженерно-транспортного дослідження № 1559-19-ТТ, відповідно до якого заявлений об`єм ушкоджень його автомобіля не підтвердився, а, відтак, ним подані не вірні відомості про обставини події ДТП. Не погоджуючись з діями відповідача та наполягаючи на тому, що всі ушкодження його авто, заявлені в заяві про страхове відшкодування, є заподіяними внаслідок вказаної ДТП, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь вартість матеріалів та запасних частин в сумі 97858 грн, вартість відновлюваного ремонту його транспортного засобу в сумі 27180 грн, а всього 125038 грн.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити.

Представники відповідача ТДВ «СК Альфа-Гарант» у судовому засіданні висловилися проти позовних вимог, підтримали поданий до суду відзив на позовну заяву, згідно з яким вказали, що відповідно до висновку інженерно-транспортного дослідження, проведеного спеціалістом ТОВ «Асистуюча компанія «Укравтоекспертиза», № 1559-149-ТТ від 23.03.2019 з технічної точки зору пояснення водія ОСОБА_1 про механізм утворення всього об`єму пошкоджень автомобіля Renault Fluence, як наслідків контакту 10.12.2018 з екскаватором-навантажувачем SDLG LGВ680, в об`ємі наданої слідової інформації не підтверджуються відповідно до форми, розмірів, розташування слідів на транспортних засобах та механізмам виникнення, що свідчить про технічні невідповідності заявленої версії ДТП. Оскільки позивачем надано недостовірні відомості про обставини ДТП, які не відповідають характеру пошкоджень, отриманих транспортними засобами у ДТП, страховиком було відмовлено у виплаті страхового відшкодування.

Крім того згідно з аварійним сертифікатом № 54 D/48/0 від 29.12.2018, складеним незалежним аварійним комісаром, матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля Renault Fluencе внаслідок його пошкодження, складає 41128 грн 14 коп. без ПДВ та 49353 грн 76 коп. з ПДВ. Цей збиток розраховано з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля, який становить 56 %, виходячи з терміну експлуатації зазначеного транспортного засобу на момент ДТП у 8 років 9 місяців. Тоді як акт виконаних робіт від 27.02.2019 не містить відомостей щодо застосування коефіцієнту фізичного зносу та актуальних цін на момент ДТП.

Оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів, які спростовували б факт невиконання ним встановленого обов`язку у п.37.1.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів» та підтверджували завдану матеріальну шкоду і витрати відповідача на відновлення пошкодженого автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

У судовому засіданні представники відповідача ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» також пояснили, що пошкоджений автомобіль позивача Renault у грудні 2018 року потрапляв в ДТП двічі: 01.12.2018 за участю автомобіля Volkswagen, номерний знак НОМЕР_3 , та 10.12.2018 за участю екскаватора, номерний знак НОМЕР_2 . В обох ДТП автомобіль ОСОБА_1 отримав пошкодження правої сторони автомобілю. Посилаючись на висновок інженерно-трасологічного дослідження № 1559-19-ТТ від 25.03.2019, відповідач допускає, що частина пошкоджень на автомобілі позивача відноситься до ДТП, що сталася 01.12.2018.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 у судовому засіданні, заперечуючи проти доводів відповідача, пояснили, що отримані автомобілем Renault пошкодження під час ДТП 01.12.2018 були значно меншими ніж ті, що отримані при ДТП 10.12.2018, та за об`ємом і описом не співпадають з тими, що описані спеціалістом у висновку інженерно-трасологічного дослідження. Оскільки автомобіль після першого ДТП було відремонтовано, доводи відповідача щодо того, що до оплати пред`явлені старі пошкодження, є безпідставними.

Згідно з ухвалою судді від 21.05.2019 у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

Згідно з ухвалою суду від 18.07.2019 задоволено клопотання відповідача про його участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції між Господарським судом м.Києва.

Згідно з ухвалою суду від 14.02.2020 у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів відмовлено.

Згідно з ухвалою суду від 18.05.2020 задоволено клопотання відповідача про його участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програми Skype.

Згідно з ухвалою суду від 09.06.2020 задоволено клопотання сторін про призначення комплексної транспортно-трасологічної та автотоварознавчої експертизи та на час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

Згідно з ухвалою суду від 07.09.2020 по отриманню результатів експертизи провадження у справі поновлено.

Згідно з ухвалою суду від 25.09.2020 задоволено клопотання відповідача про його участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програми EasyCon.

У судовому засіданні від 23.10.2020 без видалення суду до нарадчої кімнати задоволено клопотання відповідача про виклик судових експертів для дачі пояснень з приводу виконаного ними висновку.

Згідно з ухвалою суду від 02.12.2020 задоволено клопотанняекспертів про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Згідно з ухвалою суду від 05.02.2021 узадоволенні клопотання відповідача про призначення повторної судової транспортно-трасологічної експертизи відмовлено.

Заслухавши сторін, дослідивши надані у справі докази, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 10.12.2018 о 16.45 год за адресою: Донецька область м.Мирноград, пр.Лісний, б.1, сталася ДТП за участю екскаватора SDLG LGВ680, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля Renault Fluence, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Належність ОСОБА_1 автомобілю Renault Fluence, номерний знак НОМЕР_1 , на час вчинення цієї ДТП підтверджувалося свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 01.08.2013 (а.с.67 т.1).

Наявність факту цієї ДТП встановлено згідно з постановою Димитровського міського суду Донецької області від 28.12.2018, відповідно до якої винуватцем ДТП від 10.12.2018 визнано ОСОБА_3 (а.с.19-20 т.1).

У схемі ДТП, доданої до протоколу про адміністративне правопорушення, зафіксовані такі видимі (зовнішні) пошкодження автомобіля Renault Fluence: пошкодження задньої правої двері, заднього правого крила, люка бензобаку, задньої балки, лако-фарбового покриття задньої правої двері та заднього правого крила (а.с.14, 181-182 т.1).

06.12.2018 між власником екскаватора-навантажувача SDLG LGВ680, номерний знак НОМЕР_2 , ТОВ «Сіті-Строй 2017» та ТДВ «СК Альфа-Гарант» укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/8577523, строк дії якого з 07.12.2018 по 06.12.2019, що підтверджується відповідним полісом. Страхова сума за шкоду, завдану майну, становить 100000 грн, розмір франшизи 2000 грн (а.с.80 т.1).

Відповідно до страхового полісу ЕР157338250 від 07.12.2018 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 , власника автомобілю Renault Fluence, номерний знак НОМЕР_1 , застрахована в АТ «Страхова компанія «АХА Страхування» (а.с.21 т.1).

11.12.2018 ОСОБА_1 , як потерпілим, на адресу ТДВ «СК Альфа-Гарант» було спрямовано повідомлення встановленого зразка про ДТП від 10.12.2018, відповідно до якого автомобіль Renault Fluencе отримав пошкодження задньої правої двері, заднього правого крила, люка бензобаку, задньої балки (а.с.81-82 т.1).

Згідно з наданим відповідачем актом огляду транспортного засобу (дефектна відомість) 19.12.2018 у присутності ОСОБА_1 були описані пошкодження його автомобіля Renault Fluencе, отримані внаслідок ДТП від 10.12.2018. (а.с.176-178 т.1, 24-25 т.2).

Відповідно до аварійного сертифікату № 54-D/48/0 від 29.12.2018 матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля Renault Fluencе, є рівним вартості відновлюваного ремонту з урахуванням фізичного зносу запчастин (коефіцієнт фізичного зносу 0,569) та складає 41128 грн 14 коп. без урахування ПДВ та 49353 грн 76 коп. з урахуванням ПДВ (а.с.171-175 т.1, 17-22 т.2).

Листом від 29.03.2019 відповідачТДВ «СК «Альфа-Гарант», розглянувши заяву ОСОБА_1 від 05.01.2019 про страхове відшкодування, відмовив позивачу у здійсненні виплати страхового відшкодування на підставі ст.37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів», оскільки учасники ДТП подали невірні відомості про обставини події. При цьому відповідач в обґрунтування своїх підстав послався на висновок інженерно-транспортного дослідження № 1559-19-ТТ від 23.03.2019 (а.с.22 т.1).

Відповідно до висновку інженерно-транспортного дослідження № 1559-149-ТТ від 23.03.2019, складеному спеціалістом ТОВ «Асистуюча компанія «Укравтоекспертиза», з технічної точки зору пояснення водія ОСОБА_1 про механізм утворення всього об`єму пошкоджень автомобіля Renault Fluence, як наслідків контакту 10.12.2018 з екскаватором-навантажувачем SDLG LGВ680, в об`ємі наданої слідової інформації не підтверджується відповідністю форми, розмірів та залишених слідів на транспортних засобах та механізмами їх виникнення, що свідчить про технічні невідповідності заявленої версії ДТП (а.с.3-16 т.2).

Згідно з актом виконаних робіт № 7 від 27.02.2019, складеним на замовлення ОСОБА_1 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 , вартість матеріалів та запасних частин, використаних на відновлювальний ремонт автомобіля Renault Fluence, номерний знак НОМЕР_1 , склала 97858 грн, вартість самого ремонту 27180 грн, а всього 125038 грн(а.с.24 т.1).

Відповідно до висновку комплексної транспортно-трасологічної та автотоварознавчої експертизи № 5173-5174 від 13.08.2020 (далі судова експертиза), з трасологічної точки зору, пошкодження на автомобілі марки «Renault Fluence», номерний знак НОМЕР_1 , які утворилися виключно внаслідок ДТП, що мало місце 10.12.2018, складають: двері задні праві, заднє праве крило, задній бампер, люк бензобака (не виключено пошкодження заливної горловини), декоративна накладка правої задньої двері, поріг правий, ручка задньої двері; деталі задньої підвіски. Вивченням представлених фотознімків автомобіля марки «Renault Fluence», номерний знак НОМЕР_1 , наявність будь-яких механічних пошкоджень кузова або інших частин цього автомобіля, які могли б утворитися до ДТП від 10.12.2018, експертом не виявлено.

Вартість матеріального збитку (шкоди), завданого ОСОБА_5 пошкодженням його автомобілю «Renault Fluence», номерний знак НОМЕР_1 , виключно внаслідок ДТП, що мало місце 10.12.2018, визначеного транспортно-трасологічним дослідженням, проведеним в рамках дійсної експертизи, з урахуванням фізичного зносу вказаного автомобілю та без урахування податку на додану вартість станом на 10.12.2018:

- з урахуванням об`єму, характеру та прийнятому ремонтному впливу визначеному у «Аварійному сертифікаті 54-D/48/0 з розрахунку вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Renault Fluence, номерний знак НОМЕР_1 , становить 56672 грн 43 коп;

- з урахуванням об`єму, характеру та прийнятому ремонтному впливу, визначеному в «Акті виконаних робіт № 7 від 27.02.2019» без врахування ремонту порогу правого, становить 63397 грн 41 коп. (а.с.53-80 т.2).

Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст.980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Згідно з п.3 ч.1 ст.988 ЦК України, п.3 ч.1 ст.20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

За приписами ст.991 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у тому числі у разі подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-ІУ від 01.07.2004 зі змінами (далі Закон). Цей Закон спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної у тому числі майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст.28 Закону до шкоди, заподіяної у результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, відноситься шкода, пов`язана з пошкодженням транспортного засобу.

Відповідно до ст.29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Беручи до уваги те, що згідно з постановою суду, яка має преюдиціальне значення, встановлено наявність факту ДТП, що сталася 10.12.2018 за участю транспортних засобів під керуванням ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , те, що винуватцем у цій ДТП визнано водія ОСОБА_3 , суд вважає, що між неправомірними діями ОСОБА_3 та спричиненою шкодою, наведеною у позові, є причинний звязок.

Цивільна-правова відповідальність власника транспортного засобу, яким на правовій підставі керував ОСОБА_3 , на час настання страхового випадку була застрахована ТДВ «СК Альфа-Гарант», тому відповідач є відповідальною особою за спричинену шкоду у межах суми страхового відшкодування.

Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом порядку.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 (справа №755/18006/15-ц), яка визначила, що покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правої відповідальності (ст.3 Закону).

Отже страхова компанія, як страховик відповідальності винної у ДТП особи, на підставі п.22.1 ст.22 Закону здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, а різницю між реальними збитками і виплатою у межах ліміту відповідальності страховика на підставі статті 1194 ЦК України відшкодовує особа, яка завдала збитків.

У зв`язку з невизнанням відповідачем заявлених позивачем пошкоджень на його автомобілі, отриманих в результаті ДТП від 10.12.2018, і як наслідок розмір відшкодування, за клопотанням сторін під час розгляду справи була проведена комплексна транспортно-трасологічнаї та автотоварознавча експертиза. За результатами транспортно-трасологічного дослідження експерт прийшов до висновку, що пошкодження на автомобілі позивача утворилися виключно внаслідок ДТП від 10.12.2018. Наявність інших механічних пошкоджень, які б могли утворитися до цієї ДТП експертом не встановлено.

Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача щодо сумнівності, суперечності і не обґрунтованості цього висновку, виходячи з такого.

Відповідач вказує на те, що експерт не дослідив та не врахував всі докази, які містяться у матеріалах справи, а саме: постанову суду про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за фактом ДТП від 01.12.2018, висновок інженерно-транспортного дослідження АС «Укравтоекспертиза» від 23.03.2019, цифрові фотографії, на яких зафіксовані пошкодження автомобілів Renault Fluence та Volkswagen, протокол огляду пошкодженого автомобіля Renault Fluence, підписаний відповідачем.

Вказана експертиза була проведена за наявними матеріалами, оскільки транспортний засіб позивача на момент проведення експертного дослідження було відремонтовано та реалізовано третім особам. При аналізі механічних пошкоджень експерт був ознайомлений з матеріалами справи, у тому числі з фотозображеннями у цифровому виді автомобіля Renault Fluence, які використовувалися при наданні ним висновку. У суді експерт ОСОБА_6 підтвердив цю обставину, вказавши, що оскільки транспортний засіб не було надано для дослідження, механічні пошкодження на автомобілі Renault Fluence було встановлено при ознайомленні з матеріалами справи у контексті з фотографіями цього автомобіля, при цьому ним було враховано, що згідно з матеріалами справи автомобіль Renault Fluence після першої ДТП було відремонтовано. При аналізі механічних пошкоджень, відображених на автомобілі позивача встановлено, що всі пошкодження, які зосереджені у правій боковій частині кузова автомобіля Renault Fluence, характерні для поперчного зіткнення під кутом, якій тяжіє до 90 градусів, та відповідають виключно наслідку ДТП від 10.12.2018, тобто при зіткнення саме з ковшем екскаватора.

Встановлені експертом пошкодження є аналогічними пошкодженням, зафіксованим працівниками поліції при складанні схеми ДТП на місці події, а також повністю співпадають з описом пошкоджень, зафіксованих в акті огляду транспортного засобу (дефектній відомості) від 19.12.2018, якою керувався аварійний комісар при складанні аварійного сертифікату.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено цю постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою, а тому не впливає на висновки експертів.

Висновок інженерно-транспортного дослідження АС «Укравтоекспертиза» від 23.03.2019, який замовлений відповідачем і виконаний не експертом, не є об`єктом дослідження вказаної експертизи, а тому не може бути джерелом аналізу пошкоджень автомобіля позивача.

Крім того з огляду на приведене висновок цього дослідження не може слугувати доказом на підтвердження відмови відповідача у виплаті страхового відшкодування. До того ж цей висновок був зроблений на підставі співставлення наданої слідової інформації, зафіксованої на фотографіях з пошкодженнями автомобіля Renault Fluence від другої ДТП (10.12.2018) та на фотографіях з пошкодженнями автомобіля Volkswagen від першої ДТП від 01.12.2018, тобто за відсутності вихідних даних щодо фактичних пошкоджень на автомобілі Renault Fluence від першої ДТП (01.12.2018), що вказує на припустимість і сумнівність цього дослідження.

Визначені в рамках заявленої судової експертизи транспортно-трасологічним дослідженням пошкодження автомобіля позивача були враховані при розрахунку вартості матеріальних збитків.

Відповідно до пунктів 1.6, 8.1 та 8.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 № 1074/8395 (з відповідними змінами), відновлювальний ремонт (або ремонт) це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складників та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості. Тому вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу більша за вартість матеріального збитку, а вартість матеріального збитку це та сума, яку за Законом має сплатити страховик як страхове відшкодування.

У судовому засіданні експерт ОСОБА_7 пояснив, що оскільки експертне дослідження проводилося по матеріалам справи и транспортний засіб ним не оглядався, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Renault Fluence, по відновленню зазначених у транспортно-трасологічному дослідженні пошкоджених складових та вузлів визначалась з врахуванням об`єму, характеру та прийнятному ремонтному впливу, визначеному в аварійному сертифікаті та в акті виконаних робіт.

Надання експертом альтернативних висновків не суперечать матеріалам справи і не є підставою для сумнівів у правильності проведення судової експертизи, оскільки альтернативні висновки мають місце серед класифікації висновків експертів за ступенем однозначності, і їх надання законом не заборонено.

Отже вартість матеріального збитку визначена експертом у відповідності до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу, без урахування податку на додану вартість та на момент ДТП.

Обставин недотримання вимог закону експертами при складанні висновку № 5173-5174 від 13.08.2020, або обставин, які виключають їх часть у проведенні дослідження, судом не встановлено.

Визначаючись з сумою матеріальної шкоди, завданої ОСОБА_5 пошкодженням його автомобілю внаслідок ДТП від 10.12.2018, суд віддає перевагу вартості матеріального збитку, визначеному з урахуванням об`єму, характеру та прийнятному ремонтному впливу в аварійному сертифікаті 54-D/48/0, який за висновком судової експертизи становить 56672 грн 43 коп.

При цьому суд виходить з такого.

Відповідно до п.33.3 ст.33 Закону водії та власники транспортних засобів, причетних до ДТП, зобов`язані зберігати пошкоджені транспортні засобиі у такому стані, в якому воно знаходилося після ДТП, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого транспортного засобу.

Відповідно до п.34.2 та п.34.3 ст.34 Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди.

Судом встановлено, що аварійний сертифікат було виготовлено аварійним комісаром, уповноваженим страховиком, на підставі акту огляду транспортного засобу від 19.12.2018, складеному за участю позивача, який не висловив заперечень щодо описаних пошкоджень його транспортного засобу внаслідок ДТП від 10.12.2018. Вказане свідчить про те, що огляд транспортного засобу позивача був здійснений представником страховика у встановлені законом порядку та строки.

З цих підстав суд не бере до уваги акт виконаних робіт № 7 від 27.02.2019, здійснений на замовлення позивача через два місяці після ДТП.

Також суд не приймає цей акт як належний доказ в обґрунтування заявленого позивачем розміру відшкодування в сумі 125038 грн 00 коп., оскільки він не визнається відповідачем, складений не відповідно до вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, тобто не є результатом суб`єктів оціночної діяльності, та позивачем не надано жодного належного доказу на підтвердження виплати вказаної суми, тобто факту здійснення витрат на ремонт автомобілю.

Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню страхове відшкодування у сумі 54672 грн 43 коп., яке розраховане із вартості матеріального збитку 56672 грн 43 коп. за мінусом 2000 грн, суми франшизи, на яку згідно з п.12.1 ст.12 Закону завжди зменшується страхове відшкодування.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з такого.

Позивачем при зверненні до суду з цим позовом було сплачено судовій збір в сумі 768 грн 40 коп. (а.с.1).

Також сторонами були понесені витрати, пов`язані з проведенням експертизи, в однаковій сумі по 4314 грн 82 коп., про що свідчать рахунки експертної установи та платіжні документи сторін (а.с.40, 41, 45, 49 т.2).

За приписами ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судовий збір і ніші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч.10 ст.141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

З огляду на приведені правові нормі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати у сумі 338 грн 00 коп.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.979, 980, 988, 990, 991, 1166, 1187 ЦК України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.12, 13, 76, 141, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (юридична адреса: бульвар Лесі Українки, б.26, м.Київ, 01133, код ) про стягнення суми страхового відшкодування задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у сумі 54672 грн 43 коп. та судовий збір у сумі 338 грн 00 коп., а всього 55010 (п`ятдесят п`ять тисяч десять) грн 43 коп.

У задоволенні позовних вимог про стягнення страхового відшкодування у сумі 70365 грн 57 коп. відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10.02.2021.

Суддя Ж.Є.Редько