Справа№336/3735/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2020 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Жупанової І.Б., за участі секретаря судового засідання Палубінської К.М., розглянув у відкритому судовому засіданні порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, 3% річних та інфляційних витрат за поставлену теплову енергію, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, 3% річних та інфляційних витрат за поставлену теплову енергію.

Ухвалою суду від 23.11.2020 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

21.12.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву разом з клопотанням про закриття провадження по справі від відповідача.

Згідно вказаного клопотання, відповідач вважає, що провадження по даній справі підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Як вбачається з відкритих і загальнодоступних відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців ОСОБА_1 з 30.04.2002р. має статус фізичної особи-підприємця, про що міститься відповідний запис №0008023.

Оскільки позивач Концерн «МТМ» має статус юридичної особи, а відповідач є фізичною особою-підприємцем і використовує належне йому приміщення по АДРЕСА_1 для здійснення господарської діяльності - як магазин продовольчих товарів, то вимоги про стягнення заборгованості за поставлену теплову енергію безпосередньо стосуються здійснення господарської діяльності.

Використання приміщення по АДРЕСА_1 для здійснення господарської (підприємницької) діяльності підтверджується: експлуатаційним дозволом ДЗ «Шевченківська райСЕС м.Запоріжжя» від 06.12.2010р. №69000/19/38; дозволом Управління з питань торгівлі та побутового обслуговування населення №14072 від 20.02.2003 р.. На підставі чого, просить закрити провадження у справі, як таку, що не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Вказану обставину підтверджує позивач в тексті позовної заяви.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надала заяву про проведення судового засідання без її участі, позов підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, просить розглядати справу за відсутності відповідача та його представника.

Суд, враховуючи відмову позивачів від заявлених позовних вимог, дійшов висновку про необхідність закрити провадження у справі, крім того, вважає за можливе розглянути питання за відсутності учасників процесу.

Ознайомившись із матеріалами справи та зі змістом клопотання, суд вважає за можливе прийняти його та задовольнити на таких підставах.

Суддя під час вирішення питання про відкриття провадження у справі перевіряє, чи має заявник право на звернення до суду, чи відповідає форма і зміст позовної заяви вимогам закону та чи не має передбачених ч.1 ст. 186 ЦПК України перешкод для відкриття провадження, зокрема п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України передбачає, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У випадку, коли той факт, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства встановлено після відкриття провадження у справі, суд повинен, на підставі п. 1 ч.1 ст. 255 ЦПК України закрити провадження у справі.

Тобто, суд має вирішити вище зазначені питання під час відкриття провадження у справі, або після, у випадку помилкового відкриття, не з`ясовуючи обставини справи, які підлягають з`ясуванню при розгляді справи по суті.

Предметна та суб`єктна юрисдикція загальних судів визначена § 1 Глави 2 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» в пункті 3 роз`яснив, що суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є: - по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства); - по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Згідно зі ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

- справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

- інші справи у спорах між суб`єктами господарювання;

Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 вересня 2019 року у справі № 640/16902/18 з 15 грудня 2017 року, що є датою набрання чинності ГПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини 1 статті 20 ГПК України у вказаній редакції спорів, в яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, яку раніше здійснювала зазначена фізична особа, зареєстрована підприємцем (див. пункт 73 постанови Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17).

На підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.1. ст. 256 ЦПК України Якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач по справі має статус підприємця, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, 3% річних та інфляційних витрат за поставлену теплову енергію не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, а підпадає під юрисдикцію господарського суду.

Керуючись ст. 4, 19, 255 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у цивільній справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, 3% річних та інфляційних витрат за поставлену теплову енергію.

Роз`яснити позивачу, що дана справа віднесена до розгляду в порядку господарського судочинства, відповідно до положень Господарського процесуального Кодексу України.

Ухвалу може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.Б.Жупанова