Справа № 237/3670/21
Провадження № 2/237/1393/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

09.11.21 року м. Курахове

Мар`їнський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді: Ліпчанського С. М.,

при секретарі: Бахтіяровій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Курахове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Мар?їнського районного суду Донецької області з позовною заявою про стягнення боргу за розпискою.

У судове засідання позивач та відповідач не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне.

18.06.2017 року, перебуваючи в с. Новомихайлівка Мар?їнського району Донецької області ОСОБА_1 запозичив ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 5 000 грн. для особистих потреб, зі строком повернення до 18.06.2018 року, що підтверджується розпискою.

В розписці ОСОБА_2 зазначила, що на підтвердження свого боргового зобов?язання вона передала ОСОБА_1 належний їй сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ДН № 0170349 на право земельну частку (пай) розміром 6,8 в умовних кадастровий гектарах, у разі неповернення або несвоєчасного повернення боргу ОСОБА_1 може розпорядитися її правом на свій розсуд, як своїм.

Так, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ДН № 0170349 від 11.06.1996 року, ОСОБА_2 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Тімірязева розміром 6,8 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), видано на підставі рішення Мар?їнської районний державної адміністрації від 15.05.1996 року за № 170-р.

Позивач вказує, що ОСОБА_2 станом на дату звернення до суду запозичені грошові кошти не повернула.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів.

Відповідно до ст. 576 ЦК України зазначена земельна ділянка є предметом застави і забезпечує виконання ОСОБА_3 боргового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання позичальником свого зобов`язання, забезпеченого заставою, заставоутримувач отримує право звернення щодо стягнення на предмет застави.

Відповідно до ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється на підставі рішення суду, якщо інше не встановлено угодою або законом.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 23, 202, 207, 526, 530, 533, 549, 589, 590, 610, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст. 41 Конституції України ст.. ст. 4, 6, 10, 12, 19, 76-81, 247, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право на земельну частку (пай) розміром 6,8 в умовних кадастрових гектарах, яка належала їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ДН № 0170349 від 11.06.1996 року.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Тімірязєва розміром 6,8 в умовних кадастрових гектарах без визначення між цієї частки в натурі (на місцевості), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ДН № 0170349 від 11.06.1996 року.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право на отримання заборгованості по орендній платі, за користування земельною часткою (пай), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ДН № 0170349 від 11.06.1996 року.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. М. Ліпчанський

Дата документу 09.11.21 року