Провадження № 4-с/522/51/21
УХВАЛА

08 лютого 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Шенцевої О.П.,

при секретарі Кісліної В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за скаргою Акціонерного товариства «Комерційний Індустріальний Банк» (м.Київ, вул.Предславинська,буд.28), боржник ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на дії державного виконавця Другого Приморського району відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області (м. Одеса, вул.Пастера,58) та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ

АТ Комерційний Індустріальний Банк», звернувся до суду зі скаргою, в якій просило визнати дії державного виконавця Другого Приморського району відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Виговського Ю.Д. щодо повернення виконавчого документу неправомірними, та скасувати постанову про повернення виконавчого документу від 01.03.2019 року.

10 липня 2019 року Приморським районним судом м. Одеси була розглянута вищевказана скарга та за наслідками її розгляду постановлена ухвала про відмову у задоволенні скарги.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду заявник подав апеляційну скаргу.

Постановою Одеського апеляційного суду від 06.04.2020 року ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 10.07.2019 року була скасована та справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Представнику заявника надав заяву слухання справи у його відсутність.

Інші сторони у судове засідання не з`явились, про час слухання справи повідомлялись належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні в Другому Приморському відділі державної виконавчої служби м. Одеса перебував виконавчий лист № 522/11135/17 від 29.11.2017 року, виданий Приморським районним судом м. Одеси про стягнення грошової суми з ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1 ) на користь АТ «Комерційний Індустріальний Банк» грошової суми в розмірі 11445,49 грн.

19.02.2018 державним виконавцем відділу, на підставі статей 3,4, 24,25,26,27 Закону України «Про виконавче провадження», було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 55721911. Цього ж дня були сформовані запити до Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області, Пенсійного Фонду України та Державної Фіскальної служби відносно перебування на обліку в Пенсійному Фонді України та отримання коштів боржником, відкритих рахунків.

19.02.2018 року керуючись статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт всього рухомого і нерухомого майна боржника.

Згідно відповіді Регіонального Сервісного Центру 5141 МВС в Одеській області рухоме майно за боржником не зареєстроване.

Згідно відповіді на запит до Пенсійного Фонду України про осіб боржників, які отримують пенсії інформації не знайденою.

Згідно відповіді на запит до державної Податкової служби України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками юридичними особами та/або фізичними особами підприємцями, державним виконавцем було встановлено, що платник податків з таким податковим номером чи за серією та номером паспорта на обліку в органах ДПС не перебуває.

Згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру відчуження об`єктів нерухомого майна - майна за боржником нерухоме майно не зареєстровано.

19.03.2018 року державним виконавцем Відділу було здійснено вихід за адресою, вказаною у виконавчому документі для перевірки майнового стану боржника, та встановлено, що боржник за вказаною адресою не мешкає та майна не зберігає, про що складено акт державного виконавця.

У листопаді 2018 до відділу надійшло клопотання стягувача про звернення державного виконавця до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі території України до моменту погашення заборгованості за виконавчим документом. В зв`язку з чим та керуючись ст. 18 п.2 ст.6 Закону України « Про порядок виїзду з України і в`їзд в Україну громадян України» 07.11.2018 державним виконавцем надіслано до суду подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

04.01.2019 року до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м.Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області надійшла ухвала № 522/11135/17 Приморського районного суду м.Одеси від 05.12.2018 року якою в задоволенні подання державного виконавця відмовлено.

Дані обставини підтверджуються копією матеріалів виконавчого провадження.

Відповідно до роз`яснень викладених у п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07 лютого 2014 року, скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 ЦПК.

Крім того, суд звертає увагу, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін. Ефективний доступі до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок. Тому необґрунтована тривала затримка виконання обов`язкового рішення може суперечити Конвенції, Саме на державу покладається обов`язок забезпечення того, щоб остаточні рішення, постановлені проти її органів або організацій чи підприємств, якими вона володіє або які вона контролює, були виконані відповідно до вищезазначених вимог Конвенції. Держава відповідає за виконання остаточних рішень, якщо органи влади контролюють обставини, що блокують або перешкоджають їхньому повному та своєчасному виконанню (рішення Європейського суду з прав людини у справі Савіцький проти України, nо.38773/05, від 26.07.2012 року).

Пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець.

При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. (ст. 5 ЦПК).

Ст. 1 Законом України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Суд приходить до переконливого висновку, що дії державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області були правомірними та відповідають Закону, державним виконавцем виконавчі дії проведені в повній мірі та згідно чинного законодавства.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що скарга - необґрунтована та задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись статтею 19 Конституції України, статтями ст. ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 260, 447-452 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 37 Закону України « Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання,

УХВАЛИВ

У задоволенні скарги Акціонерного товариства «Комерційний Індустріальний Банк» (м.Київ, вул.Предславинська,буд.28 , боржник ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на дії державного виконавця Другого Приморського району відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області (м. ОдесаЮ вул.Пастера,58) та скасування постанови відмовити в повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя

08.02.21