Справа № 279/4828/21
Провадження по справі №2/276/1094/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді Бобра Д.О.,

за участю секретаря судового засідання Свиридок А.В.,

розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

05.11.2021 року до Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області за підсудністю надійшла цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів в якій позивач просить: 1) розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 28 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 1487; 2) стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх дочки у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.08.2021 року та до повноліття дитини; 3) допустити негайне виконання рішення суду у межах суми стягнення аліментів за один місяць; 4) стягнути з відповідача на її користь судовий збір; 5) справу розглянути без її участі.

В позовній заяві зазначає, що 28.08.2013 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають доньку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Подружнє життя з відповідачем не склалось, вони не знаходять порозуміння в сім`ї, фактично з лютого 2021 року проживають окремо, а тому немає жодного сенсу продовжувати формальні шлюбні відносини, примирення і продовження спільного життя позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Після розірвання шлюбу у неї залишиться прізвище ОСОБА_4 . Крім того, зазначає, що дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати із позивачем за адресою вказаною у позовній заяві. Вказує, що відповідач не приймає належної участі в утриманні дочки чим порушує вимоги статті 180 СК України.

Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 08.11.2021 року, відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено відповідачу строк для подачі відзиву.

Відповідно до витягу із сайту «Укрпошта» № 714 від 09.12.2021 року про вручення поштового відправлення, яке направлялося на адресу відповідача згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання, копію ухвали від 08.11.2021 року та копію позовної заяви з додатками відповідачу вручено особисто 17.11.2021 року (а.сп.21-22).

Відповідач не скористався своїми процесуальними правами, передбаченими статями 12, 13, 76, 83, 84, 191 ЦПК України, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав, що підтверджує відсутність заперечень проти позову.

Згідно частини 5 статті 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, дослідивши докази у справі, керуючись законом, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до статті 51 Конституції України та частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається.

За змістом частини 3 статті 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Згідно з частиною 3 статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як вбачається із матеріалів справи, сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 28 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 1487, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 виданим 28.08.2013 року (а.сп.6).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданим 20.09.2017 року (а.сп.8).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що шлюбні відносини між сторонами припинені, проживають окремо, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, дитина залишається проживати з позивачем, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Зазначені обставини відповідачем не спростовано належними і допустимими доказами, відповідач відзив на позов не надав, що підтверджує відсутність заперечень проти позову.

Згідно зі статтею 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, тому є підстави для розірвання шлюбу.

Крім того, згідно статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За положеннями статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

В ході судового розгляду справи судом з`ясовано, що неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом із позивачем ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні.

Як вбачається із позовної заяви та матеріалів справи, відповідач працездатного віку.

Відповідачем не подано до суду жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували його непрацездатність, а також ту обставину, що він за станом здоров`я чи у зв`язку з тим, що, перебуваючи у важкому матеріальному становищі, не спроможний сплачувати аліменти.

При визначенні розміру аліментів суд враховує, що неповнолітня дитина проживає та знаходиться на утриманні позивача, відповідач працездатного віку, доказів того, що він за станом здоров`я не може працювати, або ж на йогоутриманні перебувають інші неповнолітні діти, непрацездатні батьки,чи інші особи, суду не надано.

Оцінюючі надані докази в їх сукупності, суд враховує, обов`язок обох батьків утримувати дитину, що неповнолітня донька проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, тому позивач несе більші витрати на утримання дитини, стягувані аліменти мають забезпечувати належний рівень життя, який не повинен бути меншим ніж прожитковий мінімум. Крім цього, відповідач працездатного віку, який може вживати заходів для забезпечення своєї дитини, інших утриманців немає, а тому суд вважає необхідним задовольнити позов та стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання дитини у розміріј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.08.2021 року і до повноліття дитини. Такий розмір аліментів, на думку суду, є достатнім для забезпечення інтересів дитини та не поставить відповідача у скрутне матеріальне становище.

За таких обставин, вимоги позивача про розірвання шлюбу та стягнення з відповідача на її користь аліментів, для утримання доньки, підлягають задоволенню.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Керуючись статтями 2, 12, 13, 81, 76-79, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274, 277-279, 354, 430 ЦПК України, статтями 24, 56, 105, 110, 112, 113, 180, 182 Сімейного кодексу України, суд,

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 28 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 1487.

Після розірвання шлюбу, позивачу залишити прізвище « ОСОБА_4 ».

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.08.2021 року і до повноліття дитини.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , сплачений позивачем за вимогу про розірвання шлюбу судовий збір у розмірі 908 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави, судовий збір за вимогу про стягнення аліментів у розмірі 908 грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_4 .

Суддя Д.О. Бобер