Ухвала

09 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 296/8045/17

провадження № 61-12958св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Черняк Ю. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на частку в майні та усунення перешкод у користуванні майном шляхом вселення та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 13 січня 2020 року у складі судді Сингаївського О. П. та постанову Полтавського апеляційного суду від 13 липня 2020 року у складі колегії суддів: Микитюк О. Ю., Павицької Т. М., Трояновської Г. С.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на частку в майні та усунення перешкод у користуванні майном шляхом вселення.

У лютому 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю.

Протокольною ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 13 січня 2020 року позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_2 об`єднано в одне провадження для спільного розгляду.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 13 січня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 вартість 1/2 частки автомобіля ВАЗ 21104 у розмірі 43 292,12 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано квартиру АДРЕСА_1 , особистою приватною власністю ОСОБА_2 .

Постановою Полтавського апеляційного суду від 13 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 13 січня 2020 року скасовано в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_6 про визнання гаража спільною сумісною власністю подружжя та його поділ і ухвалено в цій частині нове судове рішення про часткове задоволення позову.

Визнано спільною сумісною власністю подружжя гараж № НОМЕР_1 у Громадському об`єднанні власників гаражів «Світлофор» за адресою АДРЕСА_2 , вартістю 69 174 грн.

Виділено ОСОБА_2 гараж № НОМЕР_1 в Громадському об`єднанні власників гаражів «Світлофор» за адресою АДРЕСА_2.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію 1/2 частини вартості гаража у розмірі 34 587 грн.

У решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 , посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 та в частині відмови у задоволенні її позову скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити її позов у повному обсязі, а у задоволенні зустрічного позову відмовити.

Крім того, ОСОБА_4 заявлено клопотання про розгляд справи в судовому засіданні за її участі.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник вказує неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права, а саме застосування апеляційним судом норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17, постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18) та постановах Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України cуд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про розгляд справи в судовому засіданні за її участі слід відмовити, оскільки касаційний суд не знаходить для цього підстав і потреби у дачі пояснень немає.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу необхідно розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про розгляд справи в судовому засіданні за участі сторін відмовити.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на частку в майні та усунення перешкод у користуванні майном шляхом вселення та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. А. Воробйова

Ю. В. Черняк