Справа № 308/1139/13- ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого-судді Фазикош О.В., за участю секретаря судових засідань Химинець О.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород матеріали заяви ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС" про заміну сторони (стягувана) виконавчого провадження та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, первісний стягувач: ПАТ «КБ «НАДРА», боржник: ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.6 ст.259 та ч.6 ст.268 ЦПК України 29.11.2021 було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Повний текст ухвали виготовлено та підписано 03.12.2021.

Заявник, ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС» звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про заміну сторони (стягувана) виконавчого провадження та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, первісний стягувач: ПАТ «КБ «НАДРА», боржник: ОСОБА_1 .

Заява мотивована тим, що 21.06.2013 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області ухвалив рішення по справі №308/6393/13- ц про стягнення заборгованості за кредитним договором №173/03-2006 від 17.03.2006 р. з гр. ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «НАДРА».

При цьому як вказує заявник, 04.08.2020 року між ПАТ «КБ «НАДРА», надалі за текстом Банк, , та ТОВ "ФК "ДНІПРОФІНАНСГРУП", , укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_A_3, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №40/01- 2006 від 25.01.2006 р„ перейшло до ТОВ "ФК"ДНІПРОФІНАНСГРУП", .

20.08.2020 року між ТОВ "ФК " ДНІПРОФІНАНСГРУП", та ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП», , укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_A102, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №40/01-2006 від 25.01.2006р., перейшло до ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП», .

26.08.2020 року між ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП», , та ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС", , надалі за текстом-Новий кредитор, укладено Договір про відступлення прав вимоги № Б/Н, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №40/01-2006 від 25.01.2006р., перейшло до ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС"(Новий кредитор).

Заявник, при обґрунтуванні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, вказує на те, що належним та допустимим доказом переходу права вимоги до нового кредитора є договір про відступлення права вимоги, зокрема той, що набуває чинності з дати його підписання сторонами і скріплення відтисками печаток сторін.

Заявник зазначає, що враховуючи принцип обов`язковості виконання судових рішень, закріплений Основним Законом України, неприпустимо вважати що заміна сторони виконавчого провадження можлива виключно за наявності відкритого виконавчого провадження при примусовому виконанні рішення суду.

Окрім того, в заяві вказано і на те, що заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із ЗУ «Про виконавче провадження».

Заявник при цьому зазначає, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувана відповідає змісту ст. 512, 514 ЦК України та ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження».

Разом із тим, заявник зауважує, що пропуск строку пред`явлення виконавчого листа до виконання не е підставою для відмови в заяві про заміну сторони. При розгляді аналогічної заяви у справі № 711/10368/2012 Верховний Суд України у постанові від 9 жовтня 2019 року зазначив, що сплив строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання не позбавляє права стягувана на його заміну / зобов`язаннях.

Зважаючи на викладене, на переконання заявника є всі підстави для заміни Стягувана по цій справі його Правонаступником ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС".

Окрім того заявник просить суд поновити пропущений строк для пред`явлення документа до виконання. Вказане мотивує тим, що згідно з інформацією з Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавчі провадження з примусового виконання виконавчого листа щодо Боржника відсутні.

Чинне процесуальне законодавство не визначає переліку причин, які є поважними (такими, що не залежали від волі стягувана), та за наявності яких суд може поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого документа.

Суди при розгляді заяв стягувачів виходять з того, що такі причини (обставини) повинні: по-періш бути об`єктивною перешкодою для особи, на користь якої винесено судовий акт; по-друге: причині: пропуску процесуального строку виникли не з вини стягувачів виконавчих листів після закінченню строку пред`явлення їх до виконання.

При обґрунтуванні необхідності поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання: ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», практику ЄСПЛ ( рішення ЄСПЛ у справі «Моргуненко проти України» від 6 вересня 2007 року , «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Itali) (no. 1) [GC], no. 36813/97, n. 197, «Естіма Джордж проти Португалії» (EstimaJorge v. Portugal), рішення від 21 квітня 1998 року, Report of Judgments and Decisions 1998-II, n. 35, та, з нових джерел, «Сіка проти Словаччини» (Sika Slovakia), N 2132/02, пп. 24-27, 13 червня 2006 року)»); Постановою Апеляційного суду м. Києва від 25 вересня 2014 року по справі №22-ц/796/11823/2014 , постановою Апеляційний суд Запорізької області 25.09.2018 року по справі № 22-ц/778/3455/18; постанову Київського апеляційного суду від 9 березня 2021 року, у справі № 759/5101/14-ц; постанову Тернопільського апеляційного суду від 30 квітня 2021 року, у справі № 2-934/11 (провадження: № 22-ц/817/538/21).

Заявник вказує на те, що єдине застосування закону є визначальним задля додержання принципу рівності перед законом. Окрім того, питання правової визначеності й передбачуваності є невід`ємною складовою верховенства права. Ухвалення судових рішень всупереч зазначеній правовій позиції судів апеляційних інстанцій може бути ознакою порушення принципу правової визначеності, який є невід`ємною складовою принципу верховенства права, закріпленого п. 1 ч. 3 ст. 2 ЦПК України.

Разом із тим, у заяві вказано, що 04.06.2015 року за рішенням НБУ було розпочато процедуру ліквідації ПАТ КБ «НАДРА». Окрім того заявник наголошує, що частиною 6-1 статті 26 зу «про виконавче провадження» в редакції від 22л2.2011 року був передбачений обов`язок державного виконавця відмовити у відкритті виконавчого провадження у разі офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Частина 3-1 статті 49 цього ж закону в редакції від 28.12.2014 року передбачала, що виконавче провадження підлягає закінченню в разі прийняття Національним Банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника. Таким чином, банк був позбавлений можливості пред`явити виконавчий документ до виконання, оскільки виконавчий лист був би повернений йому ж без прийняття до виконання.

Заявник зазначає, що відповідно до положень п. 11 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», банк, в якому запроваджено процедуру ліквідації, не має можливості стягувати заборгованість в порядку пред`явлення виконавчих листів до виконання, оскільки виконавчий документ повертається стягувану органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку. Таким чином, у разі пред явлення виконавчого документу органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю банком, по відношенню до якого прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку, спричинило б повернення виконавчого документу без прийняття до виконання. Отже, початок процедури ліквідації ПА Т «КБ «Надра» унеможливив пред`явлення виконавчого листа до виконання, що й призвело до пропущення процесуальних строків.

За таких обставин, відступлення прав вимоги за кредитними договорами було єдиним способом стягнення заборгованості.

При цьому заявник зауважує на обов`язковість виконання рішення суду, посилаючись при цьому на практику ЄСПЛ , Рішення Конституційного Суду України від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009, від 26 червня 2013 р. № 5-рп/2013 (справа щодо офіційного тлумачення положенні п. 2 ч. 2 ст. 17, п. 8 ч. 1 ст. 26, ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження»).

Заявник зазначає, що таким чином, поновлення процесуального строку ТОВ "Фінансова компанія "Еліт Фінанс", що був пропущений через перебування первісного кредитора на стадії ліквідації, де було прийняте рішення про початок процедури тимчасової адміністрації, неможливість пред`явлення виконавчого документа в межах строку, в силу норм ЗУ «Про виконавче провадження» що виключає наявність вини ТО "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" як правонаступника Банку, є поважною причиною пропуску така строку, а також є підставою для поновлення такого строку.

Керуючись ст.ст. 510, 512, 514 ЦК України, ст.ст. 18, 433, 442, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, заявник просить суд: замінити стягувана ПАТ «КБ «НАДРА» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС", у справі №308/6393/13-ц. Поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання. Надіслати на поштову адресу Заявника ухвалу з відміткою про набрання законної сили у відповідності до кількості Боржників. Розглянути заяву без участі представника Заявника у судовому засіданні.

Представник заявника в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до прохальної частини заяви просить розгляд справи проводити за відсутності представника заявника.

Інші сторони в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання заяви, а тому суд розглядає справу за їх відсутності, так як у відповідності до ч.3 ст.442 ЦПК України їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про зміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали заяви, матеріали цивільної справи, суд доходить наступних висновків.

Судом встановлено, що 21.06.2013 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області ухвалив рішення по справі №308/6393/13- ц про стягнення заборгованості за кредитним договором №173/03-2006 від 17.03.2006 р. з гр. ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «НАДРА». Позовну заяву публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі відділення ПАТ КБ «Надра» Ужгородське РУ до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 , мешканця АДРЕСА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі відділення ПАТ КБ «Надра» Ужгородське РУ заборгованості за кредитним договором № 173/03-2006 від 17.03.2006 року, яка становить 402 389,52 грн.. та судовий збір у розмірі 3 219,00 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

При цьому як вказує заявник, 04.08.2020 року між ПАТ «КБ «НАДРА», надалі за текстом Банк, , та ТОВ "ФК "ДНІПРОФІНАНСГРУП", , укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_A_3, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №40/01- 2006 від 25.01.2006 р. перейшло до ТОВ "ФК"ДНІПРОФІНАНСГРУП", .

20.08.2020 року між ТОВ "ФК " ДНІПРОФІНАНСГРУП", та ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП», , укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_A102, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №40/01-2006 від 25.01.2006р., перейшло до ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП», .

26.08.2020 року між ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП», , та ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС", , надалі за текстом-Новий кредитор, укладено Договір про відступлення прав вимоги № Б/Н, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №40/01-2006 від 25.01.2006р., перейшло до ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС"(Новий кредитор).

Окрім того згідно наявного в матеріалах справи - додатку до вказаного Договору про відступлення права вимоги, реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та Боржників/ Поручителів/ Заставодавців/Дебіторів за такими договорами, в якості боржника вказано ОСОБА_1 за договором 173/03-2006 від 17.03.2006.

Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 та постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 2-230/11 (провадження № 61-46230св18).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18) та від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18).

Відповідно до ч.5 ст. 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно наявних у матеріалах справи доказів, виконавчі листи за рішенням суду від 21.06.2013 року не видавалися.

Суд вважає за необхідне вказати і на те, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.01.2021 року відмовлено в задоволенні заяви ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС" про заміну сторони (стягувана) виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, первісний стягувач: ПАТ «КБ «НАДРА», боржник: ОСОБА_1 .

Зі змісту якої встановлено, що звернувшись із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, заявник не надав суду жодного належного та достатнього доказу отримання оригіналу виконавчого документа, та обставини за яких його було втрачено та коли саме його було втрачено. Ухвала суду від 19.01.2021 в апеляційному порядку не оскаржувалася.

У заяві, що є предметом розгляду, заявник просить суд замінити стягувача та поновити пропущений строк для предявлення виконавчих листів до виконання.

При цьому, сам заявник зазначає, що згідно з інформацією з Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавчі провадження з примусового виконання виконавчого листа щодо Боржника відсутні.

Як на підставу поважності пропуску строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, заявник вказує на те, що постановою Правління Національного Банку України від 10,02,2009 року № 59 призначено тимчасову адміністрацію у ВАТ «КБ «Надра» строком на один рік. Постановою правління НБУ за № 30 від 11.02.2011 рот в ПАТ «КБ «Надра» продовжено тимчасову адміністрацію

Заявник вказує на те, що при розгляді причин пропуску процесуальних строків на пред`явлення виконавчих листів до виконання Київський апеляційний суд, постановою від 9 березня 2021 року, у справі № 759/5101/14-ц, задовольняючи вимоги правонаступника стягувана в частині поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, виходив з того, що строк стягувачем був пропущений у зв`язку з перебуванням первинного кредитора (ПАТ «КБ «НАДРА») в процедурі ліквідації, а тому причини пропуску процесуального строку були поважними, та виникли не завини правонаступника первісного кредитора.

Суд вважає за необхідне вказати на те, що у даному випадку правонаступник просить про заміну сторони, та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів для виконання, у справі за позовною заявою що надійшла до суду 24.01.2013, та рішення по якій ухвалено 21.06.2013. Таким чином на момент ухвалення вказаного рішення, ПАТ «КБ «НАДРА» первісний стягувач, уже було призначено тимчасову адмінітрацію, первісний стягувач ПАТ «КБ «НАДРА» уже перебував в процедурі ліквідації. Власне, зазначена обставина не стала перешкодою для звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості. Разом із тим, заявник не наводить суду достатніх аргументів щодо того, яким чином наведена обставина, а саме призначенння тимчасової адмінітрації, перебування первісного стягувача в процедурі ліквідації перешкоджало у передбачений чинним законодавством строк, отримати виконавчі листи та відповідно для пред`явити їх до примусового виконання.

Суд звертає увагу на те, що у п. 6-1 ч.1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» (в ред.. чинній на час ухвалення рішення у справі) було передбачено, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури;

Разом із тим, сам заявник вказує, що Постановою Правління Національного Банку України від 10.02.2009 року № 59 призначено тимчасову адміністрацію у ВАТ «КБ «Надра» строком на один рік. Постановою правління НБУ за № 30 від 11.02.2011 року в ПАТ «КБ «Надра» продовжено тимчасову адміністрацію.

Так, згідно визначення, що міститься у Постанові Правління Національного банку України 02 лютого 2021 року м. Київ № 13 Про затвердження Положення про особливості застосування Національним банком України заходу впливу у вигляді відсторонення керівництва від управління фінансовою установою та призначення тимчасової адміністрації тимчасова адміністрація ? призначений рішенням Національного банку тимчасовий орган управління та контролю небанківської фінансової установи, до якої Національним банком застосовано захід впливу у вигляді відсторонення керівництва від управління фінансовою установою та призначення тимчасової адміністрації.

Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку (п.1ч. 2 ст. 37 Закону).

Крім цього, Фонд зобов`язаний в силу закону вживати заходи щодо забезпечення збереження активів банку, та з метою запобігання втрати майна та збитків банку, в тому числі вживає передбачені законодавством заходи щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку (ст. 38 Закону).

Більш того, відповідно до норм зазначеного Закону та правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 08.06.2016 у справі № 3- 399гс16, уповноважена особа Фонду з дня початку процедури введення тимчасової адміністрації/ліквідації банку набуває повноважень органів управління та контролю неплатоспроможного банку, тобто, крім повноважень, визначених законом, уповноважена особа фонду здійснює повноваження керівництва банку, а тому наділена правом видачі та підписання довіреностей від імені банку, як юридичної особи на представництво його (банку) інтересів.

З урахуванням зазначеного, віднесення кредиторів до категорії неплатоспроможних, введення в них тимчасової адміністрації та початок процедури ліквідації, звільнення співробітників банку не можуть бути підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання.

При цьому, сам заявник вказує і на те, що лише 04.06.2015 року за рішенням НБУ було розпочато процедуру ліквідації ПАТ КБ «НАДРА». При цьому, заява не місить обґрунтування доводів щодо неможливості звернення до вказаного часу ПАТ КБ «НАДРА», із заявою про видачу виконавчих листів та відповідно пред`явлення їх до виконання.

Щодо посилання заявника на положення п. 11 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», то Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 доповнено п.11 ч.4 ст.4, за яким виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку (частину четверту статті 4 доповнено новим абзацом згідно із Законом № 590-IX від 13.05.2020, який набрав чинності 23.05.2020).

Враховуючи, що вищезазначеної норми до 23.05.2020 не існувало, то твердження заявника про те, що початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» унеможливив пред`явлення виконавчого документу до виконання, що й призвело до пропущення процесуальних строків, не заслуговує на увагу як безпідставне.

04.06.2015 за рішенням НБУ було розпочато процедуру ліквідації ПАТ КБ «Надра», тобто через майже двох років після ухвалення рішення про стягнення на користь банку заборгованості із відповідачів.

Доказів того, що Банк не скористався своїм правом, та в період з часу з моменту набрання рішенням суду законної сили та до 04.06.2015 року, не звернувся із заявою про видачу виконавчого листа, та відповідно щодо пред`явлення їх до виконання з поважних причин в поданій до суду заяві не наведено.

Тому суд вважає, що твердження заявника про поважність причин пропуску пред`явлення виконавчих листів до виконання у цій справі саме через процедуру ліквідації первісного кредитора ПАТ КБ «Надра» - безпідставне.

Суд констатує, що первісним стягувачем станом на 04.08.2020 року (між ПАТ «КБ «НАДРА», надалі за текстом Банк, код ЄДРПОУ 20025456, та ТОВ "ФК "ДНІПРОФІНАНСГРУП", код ЄДРПОУ 40696815, коли було укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_A_3, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором перейшло до ТОВ "ФК"ДНІПРОФІНАНСГРУП", код ЄДРПОУ 40696815), та станом на 20.08.2020 року (між ТОВ "ФК " ДНІПРОФІНАНСГРУП", код ЄДРПОУ 40696815 та ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП», код ЄДРПОУ 41487593, укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_A102, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором, перейшло до ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП», ) та відповідно станом на 26.08.2020 року (між ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП», , та ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС", , надалі за текстом-Новий кредитор, укладено Договір про відступлення прав вимоги № Б/Н, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором, перейшло до ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС"(Новий кредитор)), строк пред`явлення до виконання виконавчих листів вже було пропущено.

Будь-яких належних і допустимих доказів того, що первісний кредитор, позивач в цивільній справі, з поважних причин протягом більш ніж сім років з моменту набрання рішенням законної сили не вживав будь-яких заходів, щоб отримати та пред`явити виконавчі листи до виконання, а також, у разі їх втрати при пересилці чи за інших обставин, повторно звернутись до суду із відповідною заявою про видачу дублікатів виконавчих документів та поновлення строку для пред`явлення до виконання, як і доказів, що такі дії вживались стягувачем, суду надано не було та не зазначено джерел їх здобуття.

Та обставина, що заявник, купуючи 26.08.2020 року право вимоги за кредитним договором , укладеним між ПАТ «КБ «НАДРА» та ОСОБА_1 , не переконався у тому, що первісний кредитор діяв добросовісно : отримав та пред`явив до виконання виконавчі листи у визначені чинним законодавством строки, не звільняє заявника від наслідків невчинення первісним кредитором (стягувачем) ПАТ «КБ «НАДРА» таких дій.

Так, в силу вимог ч.1 ст.55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

За змістом ч.2 цієї статті, усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Отже, досліджуючи ту обставину, чи був пропущений строк пред`явлення виконавчих листів до виконання пропущений з поважних причин, суд також має дослідити чи були такі об`єктивні поважні причини у первісного кредитора та позивача у справі, стягувача за виконавчими листами, ПАТ «КБ «НАДРА».

З урахуванням викладеного, зважаючи на ту обставину, що строк пред`явлення виконавчих листів до виконання сплинув у 2014 році (в тому числі до ухвалення зазначених заявником рішень Національного банку України щодо ліквідації ПАТ «КБ «НАДРА») , а також, що будь-яких належних і допустимих доказів того, що первісний кредитор вживав заходів для отримання та пред`явлення виконавчих листів до виконання, а також, у разі їх видачі та втрати, заходи щодо відшукання та отримання дублікатів виконавчих листів протягом строків їх пред`явлення до виконання, суду надано не було, що не дає суду підстави дійти висновку, що такий строк був пропущений з поважних причин.

Сам факт відсутності виконавчих листів у заявника, та їх неотримання від первісного кредитора, не може бути підставою для поновлення такого строку.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 22 ст. Закону України «Про виконавче провадження» (Документ 606-XIV, в редакції чинній на час ухвалення рішення суду) , виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах,постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Заявник, перекуповуючи право вимоги вже за простроченими зобов`язаннями, повинен був усвідомлювати ризик відмови у поновленні давно пропущених строків пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Суд має право поновити пропущений строк пред`явлення виконавчого листа до виконання за наявності відповідної заяви стягувача та поважності причин пропуску цього строку (стаття 433 ЦПК України, в редакції чинній на час розгляду заяви про заміну стягувача у даній справі).

Суд констатує, що заявником не надано жодних належних та допустимих доказів того, що слугували поважні причини пропуску строку пред`явлення до виконання вказаного виконавчого листа.

Отже, досліджуючи ту обставину, чи був пропущений строк пред`явлення виконавчих листів до виконання пропущений з поважних причин, суд також має дослідити чи були такі об`єктивні поважні причини у первісного кредитора та позивача у справі, стягувача за виконавчими листами, ПАТ «КБ Надра»».

Суд констатує, що фактично, стягувачем пропущено строк пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Будь-яких належних та допустимих доказів, які підтверджують факт, що виконавчі листи видавались у даній справі, а також факт їх втрати, дати, коли саме це відбулось, а також причин, які заявник вважає поважними щодо звернення з даної заявою після спливу строків пред`явлення виконавчого листа до виконання, заява не містить.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. На цій стадії боржник вчиняє дії на виконання рішення суду добровільно або під примусом.

Відповідно до частин 1 та статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»). Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Заміна сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання наказу, означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Такі дії можуть порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Таким чином, з наведеного слідує, що лише за умов задоволення заяви про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, сторона може заявити про заміну стягувача у справі.

Судом, не встановлено поважних причин пропуску процесуальних строків, які б слугували підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, а тому відповідно, суд не вбачається підстав для здійснення заміни учасника справи за межами відкритої стадії цивільного процесу та у наведений заявником спосіб.

Такий висновок суду узгоджується з правовими висновками, які викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 15 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14 та Верховним Судом в постановах від 23 травня 2018 року у справі 5010/114/2011-12/5, від 11 березня 2021 року у справі №910/2954/17 та від 08 вересня 2021 року у справі № 369/7772/15-ц.

У постанові від 11.03.2021 у справі №910/2954/17, ВС вказав на те, що подання заяви про заміну стягувача його правонаступником після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, що не був поновлений судом, виключає можливість задоволення такої заяви.

Відповідно до ч.ч.4,5 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні

Згідно Висновків Великої Палати Верховного Суду у цивільних справах (2020 рік) щодо застосування норм процесуального права, вказано на те що Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах ВС, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (ч. 6 ст. 13 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів"). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах ВС (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Суд вважає за необхідне вказати, на те, що не може бути єдиною підставою для здійснення заміни стягувача, невиконання судового рішення боржником, оскільки порядок отримання і строки пред`явлення виконавчого документа до виконання за судовим рішенням, яке набрало законної сили, в тому числі щодо порядку та строків отримання виконавчих листів, підстав для поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання, чітко визначені чинним законодавством. Недотримання таких строків та порядку має свої негативні для заявника наслідки, в тому числі, що стягувач втрачає право поновити пропущені без поважних причин строки пред`явлення виконавчого документа до виконання, та можливість отримати дублікати виконавчих листів і пред`явити їх до виконання.

В даному випадку пропущення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання можна також порівняти із наслідками спливу строку позовної давності.

Так суд звертає увагу, що Європейський Суд з прав людини розкриває поняття строку позовної давності, як передбачене законом право правопорушника уникнути від переслідування або притягнення до суду за спливом визначеного строку після скоєння правопорушення. Строки давності, які характерні для національних правових систем держав-учасників виконують декілька цілей, в числі яких, - забезпечення правової визначеності та остаточності, попередження порушення прав осіб, які могли би бути зменшені, якщо б суди розглядали їх справи на основі доказів, що могли би бути неповними за спливом часу (див. п. 570 рішення від 20.09.2011 року у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; п. 51 рішення від 22.10.1996 року у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Крім того, не доведений заявником і сам факт того, що виконавчі листи видавались у вищевказаній цивільній справі та були втрачені первісним кредитором.

Так, зі змісту заяви, про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження та поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання, вбачається, що представником Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" обґрунтовується пропуск строку пред`явлення до виконання виконавчих листів. На підтвердження доводів втрати такого, матеріали заяви містять копії акту про втрату виконавчих листів, від 04.08.2020 року. При дослідження акту встановлено, між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ "ФК "ДНІПРОФІНАНСГРУП" було укладено Договір відступлення прав вимоги від 04.08.2020 року № GL48N718070__A__3, за якими Банком було відступлено право вимоги за кредитними договорами згідно додатків. Всі документи по претензійно-позовній роботі та стягненню заборгованості через органи виконавчої служби по боржникам за відступленими кредитними договорами, які були наявні в ПАТ «КБ «НАДРА» , передано ТОВ "ФК "ДНІПРОФІНАНСГРУП" при укладенні договору про відступлення прав вимоги.

ПАТ «КБ «НАДРА» надано перелік виконавчих документів, які були втрачені під час проведення процедури ліквідації ПАТ «КБ «НАДРА», у зв`язку зі зміною керівництва Банку, закриттям територіальних відділень Банку та звільнень всіх місцевих співробітників, що здійснювали судовий супровід кредитних справ, серед яких вказано і ОСОБА_1 .

Разом із тим, вказане не дає суду достатніх підстав прийти до висновку про наявність виконавчого листа виданого за вказаним рішенням суду.

Суд констатує, що з досліджених матеріалів справи №308/1139/13-ц за позовом ПАТ КБ «НАДРА» до ОСОБА_3 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відсутня заяви про видачу виконавчого листа, відсутні відомості про його надсилання чи отримання представником позивача.

Таким чином, на переконання суду, заявником не доведено факт того, що виконавчий лист видавався та такий було втрачено, пошкоджено, знищено при його виконанні або пересиланні, зазначене не підтверджено належними та допустимими доказами.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, виходячи з вищевказаного, на даний час неможливо замінити сторону (стягувача) виконавчого провадження, оскільки пропущений строк для пред`явлення виконавчих документів (виконавчих листів) до виконання, виконавче провадження не відкривалось, виконавчі листи не видавались, та було відмовлено у видачі дублікатів виконавчих листів.

Таким чином, правові підстави для заміни сторони (стягувача) виконавчого провадження у даному випадку відсутні.

На підставі вищенаведеного, ст.ст.11, 510, 512, 514 ЦК України, ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.55, 260, 442 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС" про заміну сторони (стягувана) виконавчого провадження, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, первісний стягувач: ПАТ «КБ «НАДРА», боржник: ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи,якому повна ухвала суду не була вручена удень її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Фазикош О.В.