Справа №521/7403/20
Провадження №2/521/3648/21
УХВАЛА

про відмову в відводі судді

08 грудня 2021 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Граніна В.Л., при секретарі Шкребтієнко Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву ОСОБА_1 про відвід судді у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Відділ забезпечення діяльності органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про визначення місця проживання дітей, -

ВСТАНОВИВ:

Справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Відділ забезпечення діяльності органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про визначення місця проживання дітей знаходиться в провадженні Малиновського районного суду м. Одеси.

06 грудня 2021 року поштою від відповідачки надійшли дві заяви про відвід судді Граніна В.Л.., які обґрунтовані тим, що 30.11.2021 року у судовому засіданні представником відповідачки було заявлено клопотання про виключення доказів, наданих позивачем з підстав того, що вони є неналежними та неприпустимими. У задоволенні цього клопотання суддя в усній формі, не розглядаючи його в нарадчій кімнаті з постановленням відповідного процесуального рішення, відмовив. В другій заяві про відвід вказано, що відповідачкою заявлено клопотання про долучення до участі у справі відділу забезпечення діяльності органу опіку та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, однак судом в задоволенні цього клопотання було відмовлено на підставі того, що в справі приймає участь відділ забезпечення діяльності органу опіку та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, який надав висновок по справі про місце проживання дітей. Крім того, вказано, що розгляд справи проводився без участі відділу забезпечення діяльності органу опіку та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради.

Зазначені дії судді, на думку заявника, мають пряму зацікавленість та інтерес у цій справі та призвели до втрати відповідачкою довіри до суду.

У відповідності до ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

З урахуванням викладеного, зважаючи на положення ст. 40 ЦПК України, а також те, що судове засіданні у даній справі призначено на 26.01.2022 року, а дві заяви про відвід надійшли до суду 06.12.2021 року, після судового засідання по цій справі, тому на підставі ч.ч. 7, 8 ст. 40 ЦПК України, відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Суд вважає заяви про відвід необґрунтованими, а тому вирішення питання про відвід повинно здійснюватися суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, на підставі ч. 3 ст. 40 ЦПК України.

При цьому, суд вважає за необхідне вказати, що відповідачкою вже подавалась заява про відвід 30.11.2021 року. Ухвалою суду (суддя Михайлюк О.А.) від 06.12.2021 року в задоволенні відводу було відмовлено.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Розглядаючи заяву про відвід судді з точки зору національного закону та в контексті ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо безсторонності, суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне. Слід застосувати об`єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву («Бочан проти України» рішення від 03.05.2007, п. 66; «Агрокомплекс» проти України» рішення від 06.10.2011, п. 136; «Олександр Волков проти України» рішення від 09.01.2013 п.п. 103,107).

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості, зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо.

Водночас як указано в Бангалорських принципах поведінки судді від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 № 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.

Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію "розумного спостерігача". У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому, суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи. З огляду на це, навіть прояви неупередженості мають значення.

Тому, коли сторони стверджують про те, що судді необ`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже «правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене». Іншими словами, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.

З огляду на вище викладене, об`єктивний критерій вимагає щоб особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи, тобто відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів та доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Заявляючи відвід, заявник повинен навести об`єктивні причини дійсних обставин, які б викликали сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На думку суду те, що в судовому засіданні 30.11.2021 року представнику відповідача було відмовлено протокольною ухвалою у задоволені клопотання про про виключення доказів,,наданих позивачем з посиланнями на те, що таке право на підставі ст.83 ч.11 ЦПК України належить особі, яка подала такий доказ. Також відмовлено у клопотанні про залучення до участі у справі відділу забезпечення діяльності органу опіку та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради на підставі того, що в справі приймає участь відділ забезпечення діяльності органу опіку та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, який надав висновок по справі про місце проживання дітей, а також те, що розгляд справи проводився без участі відділу забезпечення діяльності органу опіку та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради. не матиме суттєвого впливу для розгляду справи та затягне час розгляду справи. При цьому суд не може займатись збором доказів та їх перепровіркою в підготовчому засідання. А оцінка цим доказам буде надана судом в порядку ст.с.89, 229 ЦПК України при їх дослідженні при розгляді справи по суті.

Звертаючись з заявами про відвід судді заявником не наведено визначених положеннями ст. 36 ЦПК України підстав для відводу судді Граніна В.Л. та не надано будь-яких належних та допустимих доказів суб`єктивної упередженості чи необ`єктивності судді під час розгляду даної справи.

При цьому, суд звертає увагу, що особиста безсторонність суддів не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (ч. 4 ст. 36 ЦПК України).

З огляду на наведене, дві заяви ОСОБА_1 про відвід судді не містять визначених законом підстав для відводу судді. Жодними доказами не підтверджується існування обставин, які викликають сумніви в неупередженості та об`єктивності судді, тому вказані у заявах доводи не є підставами для задоволення відводу, в зв`язку з чим, суд дійшов висновку про відмову в задоволені заяв відповідачки про відвід судді Граніна В.Л.

Керуючись ст.ст. 36-40, ст. 252 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Визнати дві заяви від 06.12.2021 року ОСОБА_1 про відвід судді Граніна В.Л. необґрунтованими.

Провадження у справі №521/7403/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Відділ забезпечення діяльності органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про визначення місця проживання дітей - зупинити до вирішення питання про відвід.

Дві заяви ОСОБА_1 про відвід судді Граніна В.Л. передати до канцелярії Малиновського районного суду м. Одеси для визначення в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України судді, який буде вирішувати питання про відвід судді.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий