Справа № 458/746/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2021 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кшик О.І.

секретаря судового засідання Сисан С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Турка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Боберківської сільської ради Турківського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за заповітом,

встановив:

12.08.2020 позивач ОСОБА_1 подав до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до Боберківської сільської ради Турківського району Львівської області, в якій просить визнати право власності на житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він є спадкоємцем за заповітом своєї тітки ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . До складу спадщини, що відкрилась після смерті його тітки входить житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що за адресою АДРЕСА_1 . Інші спадкоємці відсутні. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно він не взмозі в нотаріальному порядку оформити спадкові права, а тому змушений звернутись до суду.

Згідно з протоколом авторозподілу справи між суддями від 12.08.2020 для розгляду справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І.

Ухвалою суду від 17.08.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 07.12.2020 закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, 28.01.2021 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує.

Представник відповідача Боберківської сільської ради Турківського району Львівської області в судове засідання не з`явився, 27.01.2021 подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов визнають.

Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , про що 08.04.2019 виконавчим комітетом Боберківської сільської ради Турківського району Львівської області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, який був посвідчений 25.04.2012 секретарем Боберківської сільської ради Турківського району Львівської області, яким на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: житлового будинку, заощадження, все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, на що за законом матиме право на день своєї смерті, заповіла своєму племіннику ОСОБА_1 , який проживає в с.Боберка Турківського району Львівської області.

До складу спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , як вказує позивач, входить право померлої на житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою по формі спадкування виконавчого комітету Боберківської сільської ради Турківського району Львівської області від 2019 №923, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті проживала за адресою АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_1 .

Згідно з довідкою виконавчого комітету Боберківської сільської ради Турківського району Львівської області від 29.01.2020 № 157, згідно книг погосподарського обліку, житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .належав ОСОБА_2 до дня її смерті.

Будучи спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 позивач звернувся із заявою до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав, проте 14.02.2020 нотаріусом йому було відмовлено у оформленні спадкових прав, оскільки в нього відсутні правовстановлюючі документи на право власності на житловий будинок.

Відтак, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини, які є спадковими, а позивач, через відсутність правовстановлюючих документів на спірний будинок, позбавлений права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, а тому звернувся до суду.

Вирішуючи спір суд виходить з наступного.

Відповідно до абз.3 п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Як зазначено у п. 3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року (далі - Інструкція).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

У період чинності зазначеної Інструкції державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної ради.

Суд встановив, що спірний будинок є збудований в 1991 році, що доводиться технічним паспортом, та такий не містить відмітки про самочинне будівництво, а належність будинку покійній доводиться довідкою сільської ради та обліковою карткою об`єкта .погосподарського обліку.

Також суд встановив, що право власності на такий житловий будинок не зареєстровано у встановленому законом порядку в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Проте, як зазначено у п. 3.3. згаданого вище Листа ВССУ, перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Відтак, суд дійшов до висновку, що позивач, як спадкоємець майна покійної підставно просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що за адресою АДРЕСА_1 , так як інший правовий механізм оформлення таких прав у нього відсутній.

При цьому, сам факт відсутності правовстановлюючого документу на ім`я спадкодавця не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог про оформлення права власності, за умов доведення таких обставин як належність спадкодавцю цього майна.

За таких обставин справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

На підставі ст. 1220, 1223, 1233 ЦК України, ст. 4, 10, 12, 13, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України,

вирішив:

позов ОСОБА_1 до Боберківської сільської ради Турківського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок, господарські будівлі, шопу, погріб, що за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: Боберківська сільська рада Турківського району Львівської області (, адреса: с.Боберка Турківського району Львівської області).

Повне рішення суду складено та підписано 11.02.2021.

Суддя О.І. Кшик