РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді Чішман Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Лайчук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття особи з реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 та зняти його з реєстрації; витрати по справі покласти на відповідача. В обгрунтування вимог вказано, що місце проживання відповідача зареєстроване в указаній квартирі проте, більше семи років відповідач там не проживає та не з`являється, речі відповідача у квартирі відсутні, комунальні послуги не оплачує, місце знаходження відповідача не відоме. Позивач зазначила, що у добровільному порядку відповідач не вживає дій щодо зняття з реєстрації місця проживання, а тому з метою захисту своїх прав, позивач змушена звернутись до суду.

В судовому засіданні 08.12.2021 року позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Зазначила, що відповідач є батьком позивача, однак протягом 10 років остання його не бачила, 7 років позивач доглядала за бабусею, матір"ю відповідача, яка за життя оформила заповіт на належну її квартиру на позивача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження, матеріалів позову на поштові адреси за місцем реєстрації та за відомим місцем проживання.

В судовому засіданні 08.12.2021 року було допитано свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

З урахуванням наведеного, на підставі положень статей 211, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.

Заслухавши позивача, свідків, дослідивши та оцінивши зібрані в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину, є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 13-14).

Згідно довідки ПП «ВЖРЕП №8» від 07.05.2021 року та відомостей відділу моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області від 06.10.2021 року, місце проживання ОСОБА_2 , 1971 року народження зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 10, 23).

За клопотанням позивача судом допитано свідків ОСОБА_3 (матір позивача) та ОСОБА_4 ( сусід -мешканець квартири АДРЕСА_3 .

Так, свідок ОСОБА_5 пояснила, що відповідачу не чиниться перешкод у користуванні квартирою, проте останній не проживає в квартирі протягом останніх 10 років.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що у квартирі АДРЕСА_1 з 2010 року до 2020 року проживали квартиранти, останній рік у квартирі ніхто не проживає. Відповідача ніколи не бачив та не знає.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як роз`яснено у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року, вирішення питання про зняття особи з реєстрації обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. ( ст.ст. 71, 72, 116, 156, ЖК УРСР; ст. 405 ЦК України). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Право на реєстрацію у житловому приміщенні є похідним від наявності права на користування житлом.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Беручи до уваги викладене, оскільки відповідач ОСОБА_2 не проживає за адресою: АДРЕСА_2 більше одного року, інтересу до указаного житла не проявляє, факт реєстрації місця проживання відповідача у квартирі порушує права власника, а тому суд приходить до висновку про законність позовної вимоги про визнання особи такою що втратила право користування житлом.

Разом з тим, відповідно до вимогст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Дана норма Закону визначає судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням є достатньою підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання. А тому вимоги позивача у цій частині є безпідставними та суд відмовляє в їх задоволенні.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст.ст. 12,77, 81, 141, 142, 280, 259, 263-268, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття особи з реєстрації задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповдіач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя Л.М. Чішман