Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бебешко М. М. ,

при секретарі Ковальчук Ю. В.,

За участю сторін:

позивача ОСОБА_1 ;

представника позивача ОСОБА_2 ;

відповідача ОСОБА_3

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Біла Церква цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

03 вересня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини сина ОСОБА_4 , у розмірі 1/4 частки усіх доходів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до частини другої статті 191 Сімейного кодексу України стягнення просить провести за минулий період, а саме за останні три роки, які передували даті подачі позову про стягнення аліментів.

В обґрунтування позову вказувала, що з 2015 року вона та відповідач у справі проживали без реєстрації шлюбу як чоловік та дружина. Від спільного проживання у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 2019 року відповідач у справі уникає спілкування та належних контактів з нею та спільним сином, належної фінансової та матеріальної допомоги у вихованні та утриманні спільного сина не надає. Відповідач проживає з іншою жінкою та самоусунувся від виконання батьківських обов`язків.

03 вересня 2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М.

07 жовтня 2021 року ухвалою судді відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи. Розгляд справи призначено на 09 грудня 2021 року.

03 грудня 2021 року на адресу суду ід представника позивача надійшло уточнення позовних вимог, відповідно до якого позивач раніше не зверталася до суду щодо стягнення аліментів у зв`язку з тим, що відповідач постійно обіцяв надавати грошові кошти на утримання спільної дитини, проте свої обіцянки не виконував.

В судовому засіданні позивач та її представник змінили свої позовні вимоги та просили суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини за один рік до пред`явлення позову, тобто з 03 вересня 2020 року.

Відповідач в судовому засіданні змінені в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та не заперечив щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини з 03 вересня 2020 року, пояснивши, що до вересня 2020 року він надавав грошові кошти позивачу на утримання спільної дитини. На даний час він офіційно працевлаштований на підприємстві «Укрспирт» на посаді слюсаря ремонтника та з липня 2021 року отримує заробітну плату в розмірі 5 400, грн. Інших неповнолітніх дітей на утриманні не має.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Сторони у справі з 2015 року перебували у фактичних шлюбних відносинах.

Від спільного проживання у сторін народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає спільно з матір`ю. Відповідно до свідоцтва про народження останнього, в графі «Батько» записаний ОСОБА_3 , в графі «Мати» - ОСОБА_1 .

Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог статті 180 Сімейного кодексу (СК) України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України) .

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до ч.2 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Згідно з вимогами ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Враховуючи наявність визначеного законом обов`язку обох батьків утримувати власних дітей, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимоги позивача та стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Приймаючи до уваги те, що в судовому засіданні відповідач визнав змінені позовні вимоги в частині стягнення аліментів за минулий період з 03 вересня 2020 року, тобто за один рік, який передував пред`явленню позову, визнання позову останнім не суперечить закону та не порушує правам, свободам чи інтересам інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини за минулий період, тобто з 03 вересня 2020 року.

На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи зміст наведених правових норм, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 50 відсотків від ставки судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою, тобто в розмірі 454,00 грн. в дохід держави.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 142, 206, 258, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , змінений в судовому засіданні, до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 03 вересня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу про стягнення аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце державної реєстрації: АДРЕСА_2 . Місце фактичного проживання: АДРЕСА_3 . РНОКПП: НОМЕР_2 .

СуддяМ. М. Бебешко