Номер провадження по справі 2/387/275/21
У Х В А Л А

08 грудня 2021 року смт Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області, в складі :

головуючого судді Майстера І.П.

за участю секретаря судового засідання Косюг І.В.

представника позивача (в режимі відеоконференції) Науменка І.Ф.

представника відповідача (в режимі відеоконференції) Романяка М.Я. розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом представника позивача Науменка Івана Федоровича в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завадське" про визнання додаткової угоди до договору оренди землі недійсною та розірвання договору оренди землі,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 до відповідача про визнання додаткової угоди до договору оренди землі недійсною та розірвання договору оренди землі, в якому зазначив, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 4,5849 га, кадастровий номер :02:000:0447, яка розташована на території Дружелюбівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області. Вказана земельна ділянка перебувала в оренді у ТОВ " Завадське" на підставі договору оренди землі від 28.08.2012, терміном на 10 років тобто до 30.11.2022. У зв`язку із необхідністю зміни відсоткової ставки розміру орендної плати сторонами у січні 2018 року укладено додаткову угоду про її зміну з 4% на 4,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Інших додаткових угод, крім зазначеної, сторони за взаємною згодою не укладали, а тому має місце підміна додаткової угоди в супереч волі позивача. Однак позивачу у квітні 2021 року стало відомо про те, що кінцевий строк дії речового права за вказаним договором не 30.11.2022, а 30.11.2032. З огляду на те, що волевиявлення на укладення він не мав, вважає, що є підстави для визнання додаткової угоди до договору оренди землі недійсною та розірвання договору оренди землі.

В судове засідання від представника позивача надійшло уточнення позовних вимог, в яких зазначено, що волевиявлення на зміну строку дії договору не виявляв, що є порушенням ч.ч.3,4 ст.203 ЦК України. Тому сторна позивача просить додаткову угоду до договору оренди землі визнати частково недійсною, оскільки відповідачем в односторонньому порядку внесено допис в додатковій угоді в частині зазначення кінцевого року дії договору оренди, всупереч узгодженого сторонами терміну дії договору на підставі ч.3 ст.203 та ч.1 ст.215 ЦК України.

Представник позивача підтримав надане ним уточнення зазначаючи, що предмет та підстави позову не змінювалися.

Представник відповідача надав у письмовому вигляді заперечення, згідно з яким просив повернути без розгляду подане його представником уточнення до позовних вимог.

Дослідивши заяву суд вважає, що необхідно відмовити у прийнятті заяви про уточнення позовних вимог, виходячи з такого.

Зміна предмету позову це зміна матеріального змісту позовних вимог.

Підстава позову це частина позову, яка відображає обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що підтверджують кожну обставину, а також наявність підстав для звільнення від доказування.

Зміна підстав позову це зміна обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 49 ЦПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Верховним Судом в постанові від 08.04.2020 року у справі № 761/41071/19 надано висновок, що предмет позову це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

В постанові від 09.07.2020 року по справі № 922/404/19 Верховним Судом висловлено правову позицію, згідно з якою під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви.

Зі змісту уточненої позовної заяви з`ясовано, що представником позивача заявлено нову вимогу про визнання частково недійсною додаткової угоди від 30.11.2012 та фактично заявлено позовні вимоги з іншими підставами щодо визнання частково недійсною додаткової угоди. Підстави позову в уточненій позовній заяві не є такими, що пов`язані із позовними вимогами за раніше поданим позовом та не випливають з них так як мова у позовній заяві йшла про підміну додаткової угоди, яка суперечить волевиявленню позивача. Отже, предмет позову у раніше поданій позовній заяві відрізняється від предмету позову в уточненій позовній заяві стосовно визнання частково недійсної додаткової угоди, тому уточнена позовна заява свідчить про зміну предмету та підстав позову.

Відповідно до ч.3 ст.49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Суд зазначає, що зі змісту позовної заяви, позивач визначив підстави позовних вимог, а саме, що додаткова угода до договору оренди землі підлягає визнанню недійсною, оскільки волевиявлення позивача на зміну строку оренди до 30.11.2032 не було, тому шо позивач не укладав з відповідачем відповідну додаткову угоду до договору оренди землі від 30.11.2012 так як здійснено підміну угоди, зміна строку оренди землі до 30.11.2032 здійснена внаслідок односторонніх протиправних дій відповідача. Договір оренди землі від 30.11.2012 підлягає розірванню в судовому порядку на підставі вимог ст.651 ЦК України та ст.32 Закону України "Про оренду землі" оскільки позивач не укладав додаткову угоду про зміну строку оренди. При цьому предметом позову є визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди землі від 30.11.2012 та розірвання зазначеного договору. Натомість, в уточненні до позовних вимог від 01.11.2021 представник позивача змінює фактичні обставини на яких ґрунтуються його вимоги і вказує на те, що додаткову угоду до договору оренди землі від 30.11.2012 підписував (наявне волевиявлення), але строк оренди цифрами "до 2032" був самовільно вписаний в текст додаткової угоди. Отже у зв`язку зі зміною підстав позову представник позивача змінив і предмет позову, а саме позивач просить суд визнати спірну додаткову угоду частково недійсною в частині зазначення кінцевого строку дії договору оренди землі цифрами до 2032 року, зазначивши, що договір укладено до 30.11.2022.

Зі змісту уточненої позовної заяви вбачається, що вона доповнена новою позовною вимогою щодо визнання частково недійсною додаткової угоди до договору оренди землі від 30.11.2012, які фактично є предметом розгляду нового позову, а не уточненням позовної заяви.

Згідно з постановою ВС від 22.07.2021 № 910/18389/20 під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Правові підстави позову - це зазначена у позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Отже зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Аналогічні висновки Верховного Суду щодо застосування викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 Цивільного кодексу України, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Керуючись ст.ст.49, 259-260 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

У прийнятті заяви представника позивача адвоката Науменка І.Ф. про уточнення позовних вимог відмовити та повернути заяву про уточнення позовних вимог представнику позивача.

Роз`яснити стороні позивача право на звернення до суду з відповідними вимогами у загальному порядку шляхом подання іншого позову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали суду.

Суддя Добровеличківського

районного суду Кіровоградської області Майстер І.П.