Номер провадження: 22-ц/813/6722/21
Головуючий у першій інстанції Кузнецова В. В.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2021 року м. Одеса

Колегія суддів cудової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді Гірняк Л.А.,

Суддів Сегеди С.М., Комлевої О.С.,

За участю секретаря Ющак А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Перше кредитне товариство» про стягнення штрафних санкцій, процентів та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

ПРОЦЕДУРА:

Короткий зміст позовної заяви:

В вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Кредитної спілки «Перше кредитне товариство» про стягнення пені, процентів та моральної шкоди. та просила стягнути з КС «Перше кредитне товариство» на користь ОСОБА_3 :

- пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за договорами № ЛВ-1/0116/08/1551 від 23 червня 2008 року з урахуванням додаткового Договору № 1,2 від 11.07.2008 року, від 21.07.2008 p., № ЛВ-1/0160/08/1434 від 20 серпня 2008 року з урахуванням додаткового Договору № 1 від 21.08. 2008 p., додаткового Договору № 2 від 07.10 2008 року про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок: за період з 01.12.2019 по 01.06.2020 року у сумі 9 255.77 грн;

-проценти за договорами № ЛВ-1/0116/08/ 1551 від 23 червня 2008 року з урахуванням додаткового Договору № 1,2 від ПР07 2008 року" від 21У0Р7.2У008 p., № ЛВ-1/0160/08/1434 від 20 серпня 2008 року з урахуванням додаткового Договору № 1 від 21.08.2008 p., додаткового Договору № 2 від 07.10 2008 року про залучення внеску вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок: за період з 2009 2019 роки в сумі 180108, 50 грн.

-моральну шкодив розмірі 21 273, 00 грн;

-матеріальні витрати в розмірі 4 225 грн.

Вимоги обгрунтовувала тим, що рішенням Галицького районного суду м.Львова від 02.06.2010 року стягнуто з КС «Перше кредитне товариство» на її користь суму внеску за депозитними Договорами №ЛВ-1/0116/08/1551 від 23.06.2006 року з урахуванням додаткового Договору №1,2 від 11.07.2008 року, від 21.07.2008 року, №ЛВ- 1/0160/08/1434 від 20.08.2008 року з урахуванням додаткового Договору №1 від 21.08.2008 року, додаткового Договору №2 від 07.10.2008 року в розмірі 89 765,48 грн.

Борг у розмірі 2 430, 55 грн. було стягнуто з відповідача за виконавчим листом №2-1423/10 від 13.08.2020 року.

30.12.2010 року листом Головного управління юстиції повідомлено про повернення виконавчого листа стягувачеві, з пропозицією повторного пред`явлення до 30.12.2013 року, залишок боргу 84 949, 68 грн.

Посилаючись на те, що рішенням Галицького районного суду м.Львова від 02.06.2010 року не виконано. просила задовольнити позовні вимоги.

20.01.2021 року представник КС «Перше кредитне товариство» - адвокат Розенбойн Ю.О. надав до суду відзив на позовну заяву в якій просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі посилаючись на їх необґрунтованість та на те, що договорами, які укладені між сторонами у справі, не передбачено нарахування пені та її стягнення з Кредитної спілки.

Просить застосувати строк позовної давності за період з 2009 року по 04.04.2016 року, а в решті позову відмовити в зв`язку з тим, що з 05.04.2016 року не передбачено нарахування будь-яких процентів, в зв`язку з затвердженням Мирової угоди ухвалою Господарського суду Одеської області від 05 квітня 2016 року.

Короткий зміст рішення першої інстанції:

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21 січня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Перше кредитне товариство» про стягнення штрафних санкцій, процентів та моральної шкоди - відмовлено.

Короткий зміст апеляційної скарги:

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_1 адвокат Луценко О.А. подала до суду апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21.01.2021 року та винести нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В судове засідання, призначене на 25.11.2021 року, на 11.15 год. учасники справи не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового засідання.

25.11.2021 року представник КС «Першого кредитного товариства» - адвокат Племениченко Г.В. надав до апеляційного суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

В силу частини 2 ст.372 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за їх відсутністю.

При цьому зазначає, що відповідно до ч. 5 ст.ст. 268 ЦПК України, в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

У зв`язку з цим, та на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З цих підстав, датою складення цього судового рішення є 07.12.2021 року.

АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) СТОРІН:

Представник ОСОБА_1 адвокат Луценко О.А. посилається на несвоєчасне повернення депозитних вкладів, посилаючись на позицію Верховного суду - що наявність судового рішення про стягнення заборгованості, яке не виконано боржником, не припинило правовідносини сторін депозитного договору, не звільняє боржника від відповідальтності за невиконане грошове зобовязання щодо нарахування відсотків та пені просив задовольнити позовні вимоги.

05.04.2021 рлку до апеляційної інстанції від представника КС «Перше кредитне товариство» - адвоката Розенбойн Ю.О. надійшов відзив в якому він просить у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_4 відмовити, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 січня 2021 року залишити без змін, посилаючись на те, що відповідно до ст.77 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» під мировою угодою у справі про банкрутство розуміється домовленність між боржником і кредитором стосовно відстрочки та/або розстрочки, а також прощення (списання) кредиторами боргів боржника, яка оформляється шляхом укладення угоди між сторонами.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ:

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 укладені з КС «ПКТ»

-договір №ЛВ-1/0116/08/1551 від 23.06.2008 року про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. 11.07.2008 року між вказаними сторонами був укладений додатковий договір №1 до договору про залучення внеску /вкладу/ члена кредитної спілки на депозитний рахунок /внесок/ №ЛВ-1/0116/08/1551 від 23.06.2008 року;

-21.07.2008 року між вказаними сторонами укладений додатковий договір №2 до договору про залучення внеску /вкладу/ члена кредитної спілки на депозитний рахунок /внесок/ №ЛВ-1/0116/08/1551 від 23.06.2008 року, який діє до 23.06.2009 року;

-20.08.2008 року між сторонами укладено договір №ЛВ-1/0160/08/1434 від 20.08.2008 року про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. 21.08.2008 року між вказаними сторонами був укладений додатковий договір №1 до договору про залучення внеску /вкладу/ члена кредитної спілки на депозитний рахунок /внесок/ № ЛВ-1/0160/08/1434 від 20.08.2008 року, який діє до 20.08.2009 року;

-07.10.2008 року між вказаними сторонами укладений додатковий договір №2 до договору про залучення внеску /вкладу/ члена кредитної спілки на депозитний рахунок /внесок/ № ЛВ-1/0160/08/1434 від 20.08.2008 року, який діє до 20.08.2009 року.

На підставі всіх вищезазначених договорів КС «ПКТ» отримало від позивача грошові кошти на умовах їх повернення, а саме:

-за договором №ЛВ-1/0116/08/1551 від 23.06.2008 року про залучення внеску /вкладу/ члена кредитної спілки на депозитний рахунок /внесок/ були отримані грошові кошти у сумі 12 000 грн. строком на 12 місяців, тобто, строком повернення 23 червня 2009 року зі сплатою 20 % річних за користування коштами (з урахуванням додаткового договору від 11 липня 2008 року №1, укладеним у зв`язку з поповненням внеску ОСОБА_1 на суму 10 000 грн., та з урахуванням додаткового договору від 21 липня 2008 року №2, укладеним у зв`язку з поповненням внеску ОСОБА_1 на суму 7 000 грн);

-за договором №ЛВ-1/0160/08/1434 від 20.08.2008 року про залучення внеску /вкладу/ члена кредитної спілки на депозитний рахунок /внесок/ були отримані грошові кошти у сумі 3700 грн. строком на 12 місяців, тобто, строком повернення 20.08.2009 року зі сплатою 21 % річних за користування коштами (з урахуванням додаткового договору від 21 серпня 2008 року №1, укладеним у зв`язку з поповненням внеску ОСОБА_1 на суму 41 800 грн., та з урахуванням додаткового договору від 07 жовтня 2008 року №2, укладеним у зв`язку з поповненням внеску ОСОБА_1 на суму 4850,00 грн.).

КС «ПКТ» умови вказаних договорів не виконало, отримані грошові кошти позивачу не повернула.

Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 02.03.2010 року стягнуто з КС «Перше кредитне товариство» на користь позивача суму внеску за депозитними Договорами №ЛВ-1/0116/08/1551 від 23.06.2006 року з урахуванням додаткового Договору №1,2 від 11.07.2008 року, від 21.07.2008 року, №ЛВ-1/0160/08/1434 від 20.08.2008 року з урахуванням додаткового Договору №1 від 21.08.2008 року, додаткового Договору №2 від 07.10.2008 року в розмірі 89 765,48 грн.

Пунктом 7.2.2. передбачено, що дія депозитного договору припиняється у випадку набрання чинності ухвали або рішення суду про припинення дії цього договору.

31 травня 2011 року Господарським судом Одеської області було порушено провадження у справі №7/17-2087-2011 про банкрутство Кредитної спілки «Перше Кредитне Товариство».

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05 квітня 2016 року у справі №7/17-2087-2011 було припинено провадження у справі про банкрутство КС «ПКТ» у зв`язку зі затвердженням мирової угоди.

Зазначена ухвала набрала законної сили, не скасована та зберігає чинність на теперішній час.

Пунктом 1 вказаної Мирової угоди суд ухвалив затвердити мирову угоду, укладену від між Комітетом Кредиторів та Боржником в особі керуючого санацією - арбітражного керуючого, на підставі протоколу засідання комітету кредиторів від 15 лютого 2016 року.

Третім пунктом Мирової угоди передбачено, що з дня затвердження мирової угоди Боржник приступає до погашення вимог кредиторів згідно з умовами мирової угоди.

ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ:

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог районний суд виходив з безпідставності заявлених вимог.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд зберігаючи об`єктивність і неупередженість також роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбаченим цим Кодексом, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

За змістом ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ч.1 ст.1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу за спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Встановлено, що рішення Галицького районного суду м. Львова від 02.03.2010 року не виконано.

Відповідно до ч.2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу на вимогу банку банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

Відповідно до ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунку вкладника з інших підстав.

Апеляційним судом встановлено, що 31.05.2011 року Господарським судом Одеської області порушено провадження у справі №7/17-2087-2011 про банкрутство Кредитної спілки «Перше Кредитне Товариство», а ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.04.2016 року у справі №7/17-2087-2011 припинено провадження у справі про банкрутство КС «ПКТ» у зв`язку зі затвердженням мирової угоди. Зазначена ухвала набрала законної сили та не скасована на теперішній час.

Пунктом 1 вказаної Мирової угоди суд ухвалив затвердити мирову угоду, укладену від між Комітетом Кредиторів та Боржником в особі керуючого санацією - арбітражного керуючого, на підставі протоколу засідання комітету кредиторів від 15.02.2016 року.

Пунктом 3 Мирової угоди передбачено, що з дня затвердження мирової угоди Боржник приступає до погашення вимог кредиторів згідно з умовами мирової угоди.

Відповідно до ч.ч. 1-3, 4 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

Згідно ч.ч. 2, 3 статті 37 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції на час постановлення ухвали від 05.04.2016 року у справі №7/17-2087-2011) мирова угода набирає чинності з дня її затвердження господарським судом і є обов`язковою для боржника (банкрута), кредиторів, вимоги яких забезпечені заставою, кредиторів другої та наступних черг. Одностороння відмова від мирової угоди не допускається.

Відповідно до ст.77 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» під мировою угодою у справі про банкрутство розуміється домовленність між боржником і кредитором стосовно відстрочки та/або розстрочки, а також прощення (списання) кредиторами боргів боржника, яка оформляється шляхом укладення угоди між сторонами.

За таких обставин районний суд прийшов до правильного висновку, що з моменту затвердження Господарським судом Одеської області мирової угоди у справі №7/17-2087-2011 шляхом постановлення ухвали від 05.04.2016 року зобов`язання з виконання депозитних договорів трансформувалися у зобов`язання з виконання умов мирової угоди, відповідні обов`язки з виконання цієї мирової угоди виникли на підставі рішення суду, цей випадок виникнення цивільних прав ґрунтується на приписах законодавства України, а саме Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Вищезазначене відповідає правовим позиціям Верховного Суду:

-Постанова ВС у складі КЦС від 08 липня 2020 року у справі № 643/9153/19;

-Постанова ВС у складі КЦС від 10 червня 2020 року у справі № 204/2379/15-ц;

-Постанова ВС у складі КЦС від 07 квітня 2020 року у справі № 753/4256/17.

Ухвала Господарського суду Одеської області від 05.04.2016 року у справі №7/17-2087-2011 не передбачає нарахування будь-яких процентів (відсотків) на суми грошових коштів, які мають бути сплачені Кредитною спілкою на користь кредиторів. Не містив відповідних норм й Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», та не містить його Кодекс з процедур банкрутства.

Вимоги щодо строку позовної давності

Відповідно до ч. 1 ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно із ч. 1 ст. 260 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими ст.ст. 253-255 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Виходячи з вищезазначеного районний суд правомірно дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з Кредитної спілки процентів за договорами за період з 2009 року по 04.04.2016 року не підлягають задоволенню з підстав пропуску строку позовної давності, а за період з 05.04.2016 року по 2019 рік у зв`язку з відсутністю відповідних зобов`язальних правовідносин між сторонами у справі та відсутності у Кредитної спілки зобов`язання (обов`язку) нараховувати та сплачувати ці проценти.

Вимоги щодо стягнення моральної шкоди

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховується вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 р. „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду № 5 від 25.05.01 р. (п.3) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно п.5 цієї Постанови відповідно до загальних підстав цивільно - правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. У частині вимог про стягнення з відповідачів завданої моральної шкоди, позивачем не було належним чином обґрунтовано, тому у цій частині вимог суд має йому відмовити.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити

Окрім цього, позивачем ні у позовній заяві, ні в апеляційній скарзі не доведено жодного доказу причинно-наслідкового зв`язку між діями чи бездіяльністю Кредитної спілки, та вказаними обставинами щодо стану здоров`я позивача.

Позивач зазначає, що причиною погіршення стану її здоров`я «в даний час» є «невдала операція 2002, 2003 років у Київському офтальмологічному центрі».

Посилання позивача на те, що після вказаної операції вона замість відпочинку та реабілітації страждає від дій Кредитної спілки - жодним чином не обґрунтовані та не доведені.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Інші доводи апеляційної скарги не беруться до уваги, оскільки зводяться до переоцінки встановлених судами обставин, що відповідно до положень статті 367 ЦПК України знаходиться за межами повноважень апеляційного суду.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив це рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 382-384, 389, 390 ЦПК України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 січня 2021 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07.12.2021 року в зв`язку з тим, що з 01.12-03.12.2021 року суддя Гірняк Л.А. перебувала у відпустці (наказ № 157-в від 26.11.2021 року».

Головуючий Л.А. Гірняк

Судді: С.М. Сегеда

О.С.Комлева