Ульяновський районний суд Кіровоградської області
Справа № 402/1546/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"09" лютого 2021 р. м. Благовіщенське

Ульяновський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Бондаренка А.А.,

секретар судового засідання Хименко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Благовіщенське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення 361457 грн. 60 коп.боргу за договором позики.

На обґрунтування позову зазначив, що 20.07.2017 року він передав за договором позики ОСОБА_2 20800 кг. соняшнику, про що ОСОБА_2 написав письмову розписку, зобов`язавшись повернути його або сплатити за нього гроші у сумі 8800 грн. за кожну тону та 75000 грн. до 20.09.2017 року.

Також позивач зазначає, що 12.04.2018 року він за договором позики передав відповідачеві 24860 кг. зерна кукурудзи по ціні 160 дол. США за одну тону за курсом 1 дол. США за 26 грн., а ОСОБА_2 зобов`язався виплачувати борг по 5000 грн. 00 коп. щомісяця до 01.10.2018 року.

Позивач вказує, що станом на день подання позову відповідач зобов`язання за вказаними розписками не виконав. Тому просить стягнути з відповідача вказані кошти, виходячи з розрахунку:

20,8 *8800 + 75000 = 258040 грн.

160*26*24,86 = 103417,6 грн.

258040 грн. + 103417,6 грн. = 361457, 60 грн.

Сторони в судове засідання не з`явились. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. Від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке відхилено судом як таке, що не обґрунтоване поважними причинами. Відзову на позовну заяву відповідачем не подано.

З наявних у справі доказів судом встановлені такі обставини та визначені такі правовідносини сторін, що з них випливають:

З досліджених судом оригіналів розписок встановлено:

Судом встановлено, що 20.07.2017 року ОСОБА_2 позивачеві надана розписка такого змісту: «Я ОСОБА_2 , жит. АДРЕСА_1 позичив у ОСОБА_1 соняшник вагою 20,800 тон. в заліковій тоні і зобов`язуюсь віддати до 20 вересня 2017 року або по вартості не дешевше як по 8,800 (вісім вісімсот тисяч грн.) і повернути кошти в розмірі 75000 грн. до 27.07.17 року».

З вказаної розписки судом встановлений факт отримання 20.07.2017 року ОСОБА_2 від ОСОБА_1 20,800 т. зерна соняшника. Зі змісту розписки випливає обов`язок ОСОБА_2 передати ОСОБА_1 у строк до 20 вересня 2017 року таку ж кількість насіння соняшника, або оплатити його по ціні 8800 грн. 00 коп. за одну тону та сплатити 75000 грн.00 коп.

Дослідженням оригіналу вказаної розписки написів про виконання зобов`язання відповідачем не виявлено.

Також судом досліджено надану ОСОБА_2 позивачеві розписку від 12.04.2018 року такого змісту: «Я, ОСОБА_2 взяв 24,860 (двадцять чотири тони вісімсот шістдесят кг. кукурудзи по ціні 160$ (26$) за тону по курсу 12.04.18 р. (4160 грн.) зобов`язуюсь виплачувати кожного місяця по 5 тис. грн. до 01.10.18 р.».

З вказаної розписки судом встановлений факт отримання 12.04.2018 року ОСОБА_2 від ОСОБА_1 24,860 т. насіння кукурудзи. Зі змісту розписки випливає обов`язок ОСОБА_2 передати ОСОБА_1 в якості оплати за отримане зерно кукурудзи грошові кошти по ціні 160 дол. США за одну тону (по курсу станом на 12.04.2018 року 26 грн. за 1 дол. США), що становить 4160 грн.00 коп. за 1 тону з розстроченням оплати шляхом сплати по 5000 грн. 00 коп. на місяць до 01.10.2018 року.

Дослідженням оригіналу розписки написів про виконання зобов`язання відповідачем не виявлено.

Визначаючи з наведених вище фактичних обставин справи зміст спірних правовідносин сторін, суд керується такими нормами цивільного законодавства України:

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.2 ст.628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до змісту ч.1 ст.539 ЦК України альтернативним є зобов`язання, в якому боржник зобов`язаний вчинити одну з двох або кількох дій.

Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

Відповідно до змісту ст.655 ЦК України договором купівлі-продажу є договір, за яким одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до змісту ч.ч.1, 2 ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у строк встановлений для його виконання.

Проаналізувавши зміст розписки від 20.07.2017 року про отримання ОСОБА_2 від ОСОБА_1 20,800 т. зерна соняшника, суд приходить до висновку, що відповідно до її умов між сторонами наявні змішані правовідносини позики та купівлі продажу. Відповідно до умов розписки відповідач взяв на себе альтернативне зобов`язання повернути отримане ним зерно соняшника, або оплатити обумовлену вартість в обумовлений сторонами строк.

Проаналізувавши зміст розписки від 12.04.2018 року про отримання ОСОБА_2 від ОСОБА_1 24,860 т. зерна кукурудзи, суд приходить до висновку, що відповідно до її умов, між сторонами наявні не відносини позики, як зазначає позивач, а відносини купівлі-продажу з розстроченням платежу.

Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Відповідно до ч.1 ст.533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України.

Разом із тим ч.2 ст.533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривні за офіційним курсом Національного банку України.

Відповідно до ч.2 ст.533 ЦК України якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Виходячи з того, що інший, ніж передбачений частиною 2 ст.533 ЦК України порядок визначення суми, що підлягає сплаті, договором між сторонами, законом чи іншим нормативно-правовим актом не встановлений, стягненню підлягає еквівалент долара США станом на обумовлені сторонами дати.

Незважаючи на те, що позивачем наведені вище відносини з відповідачем кваліфіковані як виключно відносини позики з відповідним обґрунтуванням позовних вимог, суд дійшов висновку про необхідність їх належної кваліфікації з відповідним захистом. При цьому суд виходить з правової позиції Верховного Суду, відповідно до якої зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору.

Так у постанові від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла таких висновків: «суди, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини». Аналогічну правову позицію викладено і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 924/1473/15 (провадження № 12-15гс19), а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 761/6144/15-ц (провадження № 61-18064св18).

Отже, саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу.

Таким чином суд дійшов висновку про те, що до відносин сторін, врегульованих розпискою від 20.07.2017 року про отримання ОСОБА_2 від ОСОБА_1 20,800 т. зерна соняшника підлягають застосуванню правові норми, що регулюють відносини позики та купівлі продажу. Відповідно до умов розписки відповідач взяв на себе альтернативне зобов`язання повернути отримане ним зерно соняшника, або оплатити обумовлену вартість в обумовлений сторонами строк. Зважаючи на наявність оригіналу розписки у позивача без відміток про повернення зерна та на відсутність доказів оплати його вартості відповідачем, останній своє зобов`язання не виконав. Тому відповідач зобов`язаний сплатити позивачеві обумовлену суму: 258040 грн., виходячи з такого розрахунку: 20,8 т.* 8800, 00 грн. + 75000 грн. = 258040, 00 грн.

До відносин сторін, врегульованих розпискою 12.04.2018 року про отримання ОСОБА_2 від ОСОБА_1 24,860 т. зерна кукурудзи, підлягають застосуванню правові норми, що регулюють відносини купівлі-продажу з розстроченням платежу. Зважаючи на закінчення строку розстрочки оплати товару покупцем, строк виконання зобов`язання настав. Підтвердження оплати товару суду не надано.

Тому відповідач зобов`язаний сплатити позивачеві обумовлену суму: 258040 грн., виходячи з такого розрахунку: 160*26*24,86 = 103417, 60 грн.

Тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову і стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу в межах заявлених ним позовних вимог, виходячи з розрахунку:

258040 грн. + 103417, 60 грн. = 361457, 60 грн.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. ч.2 ст.533, ст.ст.626,628, 655, ч.ч.1, 2 ст.692, ч.2 ст.1047, ч.1 ст.1049 ЦК України, ст.ст. 1,2, 4, 5, 10-13, 76-83, 89, 141,258, 259, 263-265, 268, 273-275, 278, 279, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 361457 (триста шістдесят одну тисячу чотириста п`ятдесят сім) грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 3616 (три тисячі шістсот шістнадцять) грн.00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач:

- ім`я: ОСОБА_1 ;

- місце проживання: ( АДРЕСА_2 ,);

- реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Відповідач:

- ім`я: ОСОБА_2 ;

- місце проживання: АДРЕСА_3

- реєстраційний номер облікової картки платника податків: не відомий.

Суддя: А. А. Бондаренко