ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

09 лютого 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/3472/18

Головуючий у першій інстанції Логвіна Т. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/177/21

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Мамонової О.Є.,

суддів: Висоцької Н.В., Харечко Л.К.,

із секретарем: Зіньковець Ю.В.,

учасники справи:

позивач: Чернігівська міська рада,

відповідачі: приватний нотаріус Число Світлана Миколаївна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Укрспецтехніка», ОСОБА_1 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Комунальне підприємство «Паркування та ринок» Чернігівської міської ради,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційними скаргами приватного нотаріуса Число Світлани Миколаївни, ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Укрспецтехніка» на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 вересня 2020 року (ухвалене о 10:01, повний текст рішення складено 08.10.2020) у справі за позовом Чернігівської міської ради до приватного нотаріуса Число Світлани Миколаївни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Укрспецтехніка», ОСОБА_1 про скасування рішень державного реєстратора, визнання договору купівлі-продажу недійсним та зобов`язання усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, -

У С Т А Н О В И В:

У квітні 2018 року Чернігівська міська рада звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому просила:

1) скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Число С.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 35023494 від 03.05.2017, номер запису про право власності: 20239115, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

2) визнати недійсним договір купівлі-продажу офісної будівлі з автостоянкою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка позначена літерою «А-2», має загальну площу 33,8 кв.м, до складових частин входить: будівля - пункт самообслуговування транспорту під літерою «В-1», будівля - пункт технічного огляду транспорту під літерою «Г-1», вбиральня під літерою «Б-1», який укладений 23.05.2017 між ТОВ «Фірма «Укрспецтехніка» та ОСОБА_1 та посвідчений приватним нотаріусом Число С.М.;

3) скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Число С.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 35330034 від 23.05.2017, номер запису про право власності: 20553288, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

4) зобов`язати ТОВ «Фірма «Укрспецтехніка» усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером :01:004:0307 площею 0,3858 га шляхом знесення офісної будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка позначена літерою «А-2», має загальну площу 33,8 кв.м та складається з будівлі пункту самообслуговування транспорту під літерою «В-1», будівлі пункту технічного огляду транспорту під літерою «Г-1», вбиральні під літерою «Б-1»;

5) стягнути з відповідачів судові витрати.

Позов обґрунтовувала тим, що право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:0307 зареєстровано за територіальною громадою міста Чернігова, а право постійного користування нею за КП «Паркування та ринок» Чернігівської міської ради.

У той же час, 03.05.2017 приватним нотаріусом Число С. М. було зареєстровано право власності на офісну будівлю з автостоянкою за адресою АДРЕСА_1 , що розташована на вказаній земельній ділянці, за ТОВ «Фірма «Укрспецтехніка», яка не є власником або користувачем земельної ділянки. Зазначена офісна будівля є тимчасовим об`єктом, а не капітальним будівництвом, не введена в експлуатацію, на будівництво не отримувалися вихідні дані, не розроблялася проектна документація та не присвоювалася поштова адреса.

Приватним нотаріусом ОСОБА_2 при реєстрації права власності на офісну будівлю з автостоянкою не були проведені обов`язкові дії, передбачені законодавством, що призвело до порушення Законів України «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», постанови КМУ від 25.12.2015 № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у зв`язку з чим рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Число С.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 35023494 від 03.05.2017, номер запису про право власності: 20239115, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 підлягає скасуванню.

Укладений у подальшому 23.05.2017 між ТОВ «Фірма «Укрспецтехніка» та ОСОБА_1 і посвідчений приватним нотаріусом Число С.М. договір купівлі-продажу офісної будівлі з автостоянкою підлягає визнанню недійсним, оскільки відповідно до його умов право власності ТОВ «Фірма «Укрспецтехніка» на відчужувану офісну будівлю з автостоянкою зареєстроване на підставі рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Число С.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 35023494 від 03.05.2017, номер запису про право власності: 20239115, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101. У зв`язку з недійсністю договору купівлі-продажу офісної будівлі з автостоянкою, скасуванню підлягає також і рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Число С.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 35330034 від 23.05.2017, номер запису про право власності: 20553288, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Унаслідок протиправних рішень та дій відповідачів КП «Паркування та ринок» позбавлено права розпоряджатись та використовувати земельну у своїй господарській діяльності, та відповідачами безпосередньо порушено право власності територіальної громади міста Чернігова як власника земельної ділянки.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 28.09.2020 позов Чернігівської міської задоволено.

Скасовано рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Число С.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 35023494 від 03.05.2017, номер запису про право власності: 20239115, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу офісної будівлі з автостоянкою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка позначена літерою «А-2», має загальну площу 33,8 кв.м, до складових частин входить: будівля - пункт самообслуговування транспорту під літерою «В-1», будівля - пункт технічного огляду транспорту під літерою «Г-1», вбиральня під літерою «Б-1», який укладений 23.05.2017 між ТОВ «Фірма «Укрспецтехніка» та ОСОБА_1 та посвідчений приватним нотаріусом Число С.М.

Скасовано рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Число С.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 35330034 від 23.05.2017, номер запису про право власності: 20553288, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Зобов`язано ТОВ «Фірма «Укрспецтехніка» усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером :01:004:0307 площею 0,3858 га шляхом знесення офісної будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка позначена літерою «А-2», має загальну площу 33,8 кв.м та складається з будівлі пункту самообслуговування транспорту під літерою «В-1», будівлі пункту технічного огляду транспорту під літерою «Г-1», вбиральні під літерою «Б-1».

Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі приватний нотаріус Число С.М. просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, неповне з`ясування та недоведеність обставин, що мають значення для справи, порушення правил цивільної юрисдикції.

Заявниця зазначає, що право власності у ТОВ «Укрспецтехніка» виникло не на підставі державної реєстрації прав 28.04.2017, а з договору купівлі-продажу від 12.03.1991, укладеного між кооперативом «Планета» та кооперативом «Комбі», правонаступником якого є ТОВ «Укрспецтехніка», з моменту передання речі, державна реєстрація не є елементом угоди купівлі-продажу.

Вказує, що як при прийнятті нею рішення про державну реєстрацію права 28.04.2017 за ТОВ «Укрспецтехніка», так і при посвідченні договору купівлі-продажу офісної будівлі з автостоянкою 23.05.2017 земельна ділянка не перебувала у постійному користуванні КП «Паркування та ринок», а була передана останньому відповідно до рішення Чернігівської міської ради № 21/VII від 29.06.2017. При посвідченні вказаного договору згідно з витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер :01:004:0307, право власності та право користування на неї у відповідному розділі відсутні, а тому у діях приватного нотаріуса відсутні будь-які порушення законодавства.

Наголошує, що суд невірно встановив відповідача у справі, оскільки звернутися з негаторним позовом може власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ, щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю на момент звернення до суду з відповідною вимогою.

Заявниця вважає, що спір в частині вимог про скасування рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Число С.М. індексний номер 35023494 від 03.05.20127 мав розглядатися в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

У відзиві на апеляційну скаргу приватного нотаріуса Число С.М. КП «Паркування та ринок» Чернігівської міської ради просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги у повному обсязі, вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та такими, що не спростовують рішення суду першої інстанції.

Зазначає, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу): індексний номер: 35023494 від 03.05.2017 прийнято на підставі документів, які жодним чином не підтверджують правомірність цього рішення. При прийнятті оскаржуваного рішення приватним нотаріусом грубо не дотримано відповідних положень законодавства.

Посилання в апеляційній скарзі приватним нотаріусом на договір купівлі-продажу від 12.03.1991, укладений між кооперативом «Планета» та кооперативом «Комбі», має бути оцінено судом критично, оскільки даний договір взагалі не був підставою для прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу): індексний номер: 35023494 від 03.05.2017. ТОВ «Фірма «Укрспецтехніка» на момент укладення договору купівлі-продажу від 23.05.2017 із ОСОБА_1 не мала жодного правовстановлюючого документу на спірну земельну ділянку, а приватний нотаріус у даному договорі без жодних на те підстав констатувала факт розміщення офісної будівлі з автостоянкою на цій земельній ділянці. Прийняття приватним нотаріусом рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.05.2017, індексний номер: 35330034 є наслідком вказаних протиправних дій.

У відзиві на апеляційну скаргу приватного нотаріуса Число С.М. Чернігівська міська рада просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги у повному обсязі, оскаржуване рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Зазначає, що з матеріалів реєстраційної справи вбачається, що приватний нотаріус не зверталась до жодних органів чи підприємств щодо надання інформації про реєстрацію права власності на офісне приміщення для здійснення державної реєстрації права, тому доводи про здійснення реєстрації права власності як такого, що виникло до 01.01.2013 є надуманими.

Решта доводів відзиву є повторним викладенням доводів позовної заяви та ідентичні доводам відзиву КП «Паркування та ринок».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати, закрити провадження у справі у зв`язку з порушенням судом правил предметної юрисдикції, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, неповне з`ясування та недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення правил цивільної юрисдикції.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що на час укладання спірного договору купівлі-продажу від 23.05.2017 відповідач ОСОБА_1 перебував у статусі ФОП, який і на цей час не є припиненим, спірний об`єкт мав ознаки комерційної нерухомості для здійснення господарської діяльності. Позивач неодноразово втручався у здійснення господарської діяльності відповідача і вимагав припинити її проведення та звільнити земельну ділянку, у зв`язку з чим були порушені кримінальні справи.

Заявник вважає, що спір виник з фізичною особою, яка має статус суб`єкта підприємницької діяльності, та пов`язаний з господарською діяльністю на об`єкті офісна будівля з автостоянкою та повернення земельної ділянки комерційного призначення і підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Зазначає, що він не був повідомлений належним чином про дату, час і місце засідання суду, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.

Вказує, що право власності у ТОВ «Фірма «Укрспецтехніка» виникло з договору купівлі-продажу від 12.03.1991, а у ОСОБА_1 з договору купівлі-продажу та його реєстрації з 23.05.2017, а цивільні права у позивача та постійного користувача земельною ділянкою КП «Паркування та ринок» виникли з моменту державної реєстрації цих прав, а саме з 11.07.2017, тобто вже після набуття права власності на об`єкт відповідачами, а тому відсутні підстави для задоволення позову щодо відновлення стану земельної ділянки та знесення офісної будівлі, яка вже існувала до заявлених порушених прав.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 ТОВ «Фірма «Укрспецтехніка» зазначає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, доводи апеляційної скарги вважає обґрунтованими та такими, що спростовують рішення суду першої інстанції.

Відповідач ТОВ «Фірма «Укрспецтехніка» вказує, що на час звернення позивача до суду та розгляду справи в суді товариство не було власником об`єкта та користувачем спірної земельної ділянки, не чинило перешкод власникові в реалізації ним повноважень розпорядження або користування належним йому майном, а тому суд безпідставно задовольнив позов в частині зобов`язання ТОВ «Фірма «Укрспецтехніка» усунути перешкоди у користуванні позивачем земельною ділянкою шляхом знесення об`єкта, користувачем якої є інша особа.

Інші доводи відзиву є ідентичними доводам апеляційних скарг приватного нотаріуса Число С.М. та ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі ТОВ «Фірма «Укрспецтехніка» просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині зобов`язання ТОВ «Фірма «Укрспецтехніка» усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером :01:004:0307 площею 0,3858 га шляхом знесення офісної будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка позначена літерою «А-2», має загальну площу 33,8 кв.м та складається з будівлі пункту самообслуговування транспорту під літерою «В-1», будівлі пункту технічного огляду транспорту під літерою «Г-1», вбиральні під літерою «Б-1» і ухвалити у відповідній частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, неповне з`ясування та недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження та оцінки.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивач невірно зазначив у позові, що начебто об`єкт нерухомого майна офісна будівля з автостоянкою є новозбудованим та потребує прийняття в експлуатацію, а суд, не встановивши рік його будівництва та придбання об`єкта за договором купівлі-продажу 12.03.1991, прийняв помилкове рішення.

Заявник вважає, що суд помилково не застосував до спірних правовідносин норми ЦК 1963 року щодо строків позовної давності.

Указує, що на час звернення позивача до суду та розгляду справи в суді товариство не було власником об`єкта та користувачем спірної земельної ділянки, не чинило перешкод власникові в реалізації ним повноважень розпорядження або користування належним йому майном, а тому покладання на нього судом зобов`язання усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення офісної будівлі є незаконним, користувачем якої є інша особа.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Фірма «Укрспецтехніка» КП «Паркування та ринок» просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та такими, що не спростовують рішення суду першої інстанції.

Даний відзив є аналогічним відзиву КП «Паркування та ринок» на апеляційну скаргу приватного нотаріуса Число С.М. (т. 4 а.с. 121-125).

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Фірма «Укрспецтехніка» Гребенюк В.П. просить апеляційну скаргу задовольнити, вважає її доводи обґрунтованими та такими, що спростовують оскаржуване рішення суду першої інстанції.

Доводи відзиву є аналогічними доводам відзиву ТОВ «Фірма «Укрспецтехніка» на апеляційну скаргу ОСОБА_1 та доводам апеляційної скарги ТОВ «Фірма «Укрспецтехніка»

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників ТОВ «Фірма «Укрспецтехніка» - Веремієнка В.О., адвоката Сагаля С.В., які підтримали апеляційну скаргу ТОВ «Фірма «Укрспецтехніка», представника Чернігівської міської ради - Миколаєнка Р.С., представника КП «Паркування та ринок» Чернігівської міської ради адвоката Малая А.В., які просили залишити рішення суду першої інстанції без змін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційних скарг та доводи відзивів на апеляційні скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги приватного нотаріуса Число С.М., ТОВ «Фірма «Укрспецтехніка» підлягають частковому задоволенню, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню із закриттям провадження у справі, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що приватний нотаріус Число С. М. прийняла рішення про державну реєстрацію права власності на офісну будівлю з автостоянкою, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 за ТОВ «Фірма «Укрспецтехніка» з порушенням вимог чинного законодавства, без урахування, що дане товариство не є власником або користувачем земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0307, за відсутності даних про введення офісної будівлі та автостоянки в експлуатацію. Ураховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що підлягає визнанню недійсним укладений в подальшому між ТОВ «Фірма «Укрспецтехніка» та ОСОБА_1 договір купівлі-продажу вказаної офісної будівлі з автостоянкою від 23.05.2017 та скасуванню рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Число С.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 35330034 від 23.05.2017.

Позов в частині зобов`язання ТОВ «Фірма «Укрспецтехніка» усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером :01:004:0307 площею 0,3858 га шляхом знесення офісної будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , суд вважав обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню відповідно до положень ч. 3 ст. 152 ЗК України.

Судом у справі встановлено, що 03.05.2017 державним реєстратором приватним нотаріусом Число С.М. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень (з відкриттям розділу), індексний номер: 35023494 про реєстрацію права власності за ТОВ «Фірма «Укрспецтехніка» на офісну будівлю з автостоянкою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101. Запис про право власності за номером 20239115 внесено державним реєстратором до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (т. 1 а.с. 20-22, 157).

23.05.2017 між ТОВ «Фірма «Укрспецтехніка» (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Число С.М., реєстровий № 310, за яким ОСОБА_1 придбав офісну будівлю з автостоянкою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зазначена в плані під літерою «А-2», має загальну площу 33,8 кв.м; до складових частин входить: будівля - пункт самообслуговування транспорту під літерою «В-1», будівля пункт технічного огляду транспорту під літерою «Г-1», вбиральня під літерою «Б-1»; офісна будівля з автостоянкою розташована на земельній ділянці площею 0,3858 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:004:0307, яка зареєстрована в державному земельному кадастрі відділом у Чернігівському районі Міжрайонного управління у Ріпкинському та Чернігівському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області 11.04.2017 (т. 1 а.с. 154-155).

23.05.2017 державним реєстратором приватним нотаріусом Число С.М. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень, індексний номер: 35330034 про реєстрацію права власності ОСОБА_1 на офісну будівлю з автостоянкою, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, на підставі вищевказаного договору купівлі-продажу від 23.05.2017. Запис про право власності за номером 20553288 внесено державним реєстратором до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (т. 1 а.с. 20-22, 156).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно власником земельної ділянки із кадастровим номером :01:004:0307, площею 0,3858 га із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за адресою АДРЕСА_1 , є територіальна громада міста Чернігова в особі Чернігівської міської ради, право користування вказаною земельною ділянкою зареєстровано 11.07.2017 за Комунальним підприємством «Паркування та ринок» Чернігівської міської ради на підставі рішення Чернігівської міської ради № 21/VII-25 від 29.06.2017 (т. 1 а.с. 23-24).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

У рішенні від 22 грудня 2009 року у справі «Безимянная проти Росії» (заява № 21851/03) ЄСПЛ наголосив, що «погоджується з тим, що правила визначення параметрів юрисдикції, що застосовуються до різних судів у рамках однієї мережі судових систем держав, безумовно, розроблені таким чином, щоб забезпечити належну реалізацію правосуддя. Заінтересовані держави повинні очікувати, що такі правила будуть застосовуватися. Однак ці правила або їх застосування не повинні обмежувати сторони у використанні доступного засобу правового захисту».

ЄСПЛ у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «суд, встановлений законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Частиною 2 статті 6 Конституції України визначено, що органи судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

За вимогами ч. 1 ст. 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Розглядаючи справу по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції керувався тим, що спір у цій справі є приватноправовим та належить до цивільної юрисдикції.

Проте такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм процесуального права.

Вирішуючи питання щодо визначення юрисдикції, в межах якої має розглядатись ця справа, колегія суддів з урахуванням правових позицій Великої Палати Верховного Суду, виходить із наступного.

Щодо позовних вимог Чернігівської міської ради про скасування рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Число С.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 35023494 від 03.05.2017, номер запису про право власності: 20239115, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, колегія суддів зважає на таке.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 4 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16, якщо позивач не був заявником стосовно оскаржених ним реєстраційних дій, які були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято спірне рішення, здійснено оскаржуваний запис.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору.

Частиною першою статті 1 ГПК України, на час звернення позивача до суду, було передбачено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб`єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з установленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Чинною редакцією ГПК визначено, що юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (частина друга статті 4).

Згідно із закріпленими в пункті 6 частини першої статті 20 зазначеного Кодексу (у чинній редакції) правилами господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

З матеріалів справи вбачається, що спір виник між Чернігівською міською радою (позивач) та ТОВ «Фірма «Укрспецтехніка» (відповідач), тобто між двома юридичними особами, щодо правомірності набуття відповідачем права власності на об`єкт нерухомого майна офісну будівлю з автостоянкою за адресою: АДРЕСА_1 , що стало підставою для оскарження реєстрації права власності на це майно.

Таким чином, за змістом спірних правовідносин, суб`єктним складом сторін спору, законодавством, що застосовується до цих правовідносин, вказані вимоги мають вирішуватись за правилами господарського судочинства.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що спір у частині заявлених вимог про скасування рішення державного реєстратора індексний номер 35023494 від 03.05.20127 мав розглядатися в порядку адміністративного судочинства, зважаючи на те, що предметом розгляду в цій справі є законність набуття ТОВ «Фірма «Укрспецтехніка» права власності на нерухоме майно, що свідчить про приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило майнового, приватного права чи інтересу.

Отже, спірні правовідносини у справі пов`язані з необхідністю захисту права на об`єкт нерухомого майна, тобто права цивільного, тому вказані позовні вимоги не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Оскарження рішення про державну реєстрацію права власності безпосередньо пов`язане із захистом позивачем (Чернігівською міською радою) цивільного права у спорі щодо нерухомого майна з особою, яка не заперечує законності дій державного реєстратора з реєстрації за нею права на це майно (ТОВ «Фірма «Укрспецтехніка»).

Ураховуючи зазначене, цей спір не є публічно-правовим і має вирішуватися судом за правилами господарського судочинства.

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних відносинах викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня, 15 травня, 4 вересня 2018 року, 16 жовтня, 18 грудня 2019 року та 19 лютого 2020 року (справи № 826/366/16, 826/2691/16, 823/2042/16, 636/3748/17, 820/312418, 813/2417/17; провадження № 11-96апп18, 11-351апп18, 11-377апп18, 11-98апп19, 11-765апп19, 11-568апп19 відповідно).

Щодо позовних вимог Чернігівської міської ради про визнання недійсним договору купівлі-продажу офісної будівлі з автостоянкою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який укладений 23.05.2017 між ТОВ «Фірма «Укрспецтехніка» та ОСОБА_1 , та про скасування рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Число С.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 35330034 від 23.05.2017, номер запису про право власності: 20553288, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, які є похідними від вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу, апеляційний суд виходить з наступного.

Як зазначалось вище, критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

За змістом частини першої статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а за частиною першою статті 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивачки, є порушеними, оспореними чи невизнаними.

Разом з тим за приписами частини другої статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частин першої та другої статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та ФОП, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частиною першою статті 20 ГПК України унормовано, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

- справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) ФОП;

- справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) ФОП.

Таким чином, критеріями розмежування між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.

Разом з тим відповідно до частини першої статті 24 ЦК України людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою.

Статтями 25, 26 цього ж Кодексу передбачено, що здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті. Усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

Кожна фізична особа має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом (стаття 42 Конституції України). Це право закріплено й у статті 50 ЦК України, у якій передбачено, що право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Фізична особа, яка бажає реалізувати своє конституційне право на підприємницьку діяльність, після проходження відповідних реєстраційних та інших передбачених законодавством процедур за жодних умов не втрачає і не змінює свого статусу фізичної особи, якого вона набула з моменту народження, а лише набуває до нього нової ознаки - підприємця. При цьому правовий статус ФОП сам по собі не впливає на будь-які правомочності фізичної особи, зумовлені її цивільною право і дієздатністю, та не обмежує їх.

Набуття статусу ФОП не означає, що усі подальші правовідносини за участю цієї особи мають ознаки господарських, а спори з її участю належать до господарських, адже фізична особа продовжує діяти як учасник цивільних відносин, зокрема, укладаючи правочини для забезпечення власних потреб, придбаваючи нерухоме та рухоме майно.

Отже, вирішення питання про юрисдикційність спору за участю ФОП залежить від того, виступає чи не виступає фізична особа як сторона у спірних правовідносинах суб`єктом господарювання, та чи є ці правовідносини господарськими.

Відповідно до частин першої, другої статті 3 Господарського кодексу України (далі - ГК України) під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватися і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

За статтею 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відтак підприємець - це юридичний статус фізичної особи, який засвідчує право цієї особи на заняття самостійною, ініціативною, систематичною, на власний ризик господарською діяльністю з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

За положеннями статей 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності (частина перша статті 320 ЦК України).

Фізична особа, яка є власником, зокрема, нерухомого майна, має право використовувати його для здійснення підприємницької діяльності.

Указаний правовий висновок висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25.02.2020 у справі № 916/385/19 провадження № 12-167гс19.

З виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що 16.05.2017 ОСОБА_1 отримав статус фізичної особи-підприємця, основним видом його економічної діяльності зазначено 52.21 Допоміжне обслуговування наземного транспорту (т. 4 а.с. 103).

Згідно витягу з реєстру платників єдиного податку № 132 від 18.05.2017 місцем провадження господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 зазначено: АДРЕСА_1 . Перелік видів господарської діяльності, у тому числі: 52.21 Допоміжне обслуговування наземного транспорту, 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів (т. 4 а.с. 104).

Таким чином, нерухоме майно офісна будівля з автостоянкою за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з пункту самообслуговування транспорту, пункту технічного огляду транспорту та вбиральні, було придбано ОСОБА_1 за спірним договором купівлі-продажу від 23.05.2017, що був зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, для провадження ним господарської діяльності як фізичною особою-підприємцем.

Враховуючи вищевикладене, спір про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 23.05.2017 виник між Чернігівською міською радою, з одного боку, та ТОВ «Фірма «Укрспецтехніка» і ОСОБА_1 як суб`єктом господарювання (ФОП), з іншого.

Ознаками господарського спору є, зокрема: участь у спорі юридичних осіб, суб`єкта господарювання (ФОП); наявність між сторонами спору про право, що виникає з відносин, урегульованих ЦК України, іншими актами цивільного законодавства; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

За змістом спірних правовідносин, суб`єктним складом сторін спору, законодавством, що застосовується до цих правовідносин, спір про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 23.05.2017, укладеного між ТОВ «Фірма «Укрспецтехніка» і ОСОБА_1 , скасування рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Число С.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 35330034 від 23.05.2017, номер запису про право власності: 20553288, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, має розглядатись за правилами господарського судочинства.

З огляду на вищевказані норми чинного законодавства, позовні вимоги Чернігівської міської ради про зобов`язання ТОВ «Фірма «Укрспецтехніка» усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером :01:004:0307 площею 0,3858 га шляхом знесення офісної будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка позначена літерою «А-2», має загальну площу 33,8 кв.м та складається з будівлі пункту самообслуговування транспорту під літерою «В-1», будівлі пункту технічного огляду транспорту під літерою «Г-1», вбиральні під літерою «Б-1», за їх змістом та суб`єктним складом також підлягають розгляду господарським судом.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції не зазначене уваги не звернув, розглянув справу по суті із порушенням правил предметної юрисдикції.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

При цьому норма ст. 255 ЦПК України є імперативною. Тобто за наявності підстав, визначених п. 1-8 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, незалежно від кількості процесуальних дій, які були вчинені судами та учасниками судового процесу під час розгляду справи, суд зобов`язаний закрити провадження у справі.

Вказаний висновок узгоджується з принципом правової визначеності, на якому неодноразово наголошував у своїй практиці Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ).

ЄСПЛ зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, № 19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21.10.2010).

Ураховуючи вищевикладене, відповідно до приписів ч. 1 ст. 377 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Частиною 1 стаття 256 ЦПК України передбачено наслідки закриття провадження у справі з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, а саме суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 255 ч. 1 п. 1, 367, 374, 377, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги приватного нотаріуса Число Світлани Миколаївни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Укрспецтехніка» задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 вересня 2020 року скасувати, провадження у справі закрити.

Роз`яснити позивачеві, що розгляд цієї справи віднесено до суду господарської юрисдикції та що він має право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутися до Чернігівського апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 лютого 2021 року.

Головуюча Судді: