Номер провадження 2/754/1707/21
12 лютого 2021 року м. Київ
Суддя Деснянського районного суду м. Києва Клочко І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
ОСОБА_1 звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 4000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування своєї позовної заяви, позивач зазначає, що сторони перебували в зареєстровану шлюбі з 27.11.2010 року, який було розірвано рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 05.10.2020р. Від шлюбу сторона мають малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Оскільки відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання сина, а отриманої позивачем заробітної плати не вистачає для повноцінного утримання та виховання, остання вимушена звернутись до суду з позовом.
Ухвалою суду від 09.11.2020р. відкрито провадження по справі та визначено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Визначений частиною третьою статті 279 ЦПК України строк для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив.
У передбачений частиною сьомою статті 279 ЦПК України строк, сторони не звернулися до суду з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.
Відповідачем до суду не подано відзиву на позову заяву, при цьому останній належним чином повідомлявся про розгляд справи у суді, а саме за зареєстрованим у передбаченому законом порядку місцем проживання направлялась позовна заява з додатками, ухвала про відкриття провадження у справі та судова повістка.
Враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, суд вважав за можливе проведення заочного розгляду справи, відповідно статті 280 ЦПК України.
Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із частиною п`ятою статті 279 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами.
Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з таких підстав.
Вивчивши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, судом встановлено наступне.
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, сторони перебували в зареєстровану шлюбі з 27.11.2010р., який розірвано, відповідно до рішення Деснянського районного суду м. Києва від 05.10.2020р.
Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.
Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи, малолітній ОСОБА_3 зареєстрований разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою - АДРЕСА_1 .
Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1959 року, підписаною Україною 21.02.1990 року, ратифікованою Україною 27.02.1991 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної й однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Частиною 3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Як встановлено в судовому засіданні, неповнолітні діти сторін проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач є працездатним, працює, є ФОП, а тому суд вважає, що він спроможний сплачувати позивачу аліменти на утримання дітей.
Доказів того, що за станом здоров`я та матеріального становища відповідач не може сплачувати аліменти на утримання сина, суду не надано. Також, відповідачем не надано доказів про наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків або інших обставин, що мають істотне значення і можуть вплинути на визначення розміру аліментів.
Відповідно до роз`яснень п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України.
Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд дійшов висновку, що за обставин, що склалися, позов підлягає частковому задоволенню, а саме, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі по 3000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Суд також вважає, що такий розмір аліментів є виправданий дійсними потребами дитини, забезпечить належний рівень його утримання і не призведе до порушення прав відповідача.
З урахуванням наведеного, суд частково задовольняє позовні вимоги.
Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Згідно матеріалів справи, позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів 30 жовтня 2020 року.
Оскільки суд частково задовольняє позовні вимоги, то відповідно до ст.141 ЦПК України стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 3, 5, 13, 81, 82, 141, 211, 223, 217-242, 258-259, 268, 272-273, 280, 352, 354, 430 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3000,00 грн., щомісячно, починаючи з 30 жовтня 2020р. і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення/складання повного тексту шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. В разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили, якщо його не скасовано, після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2 .

Суддя