Справа № 642/5728/21
Провадження № 2-о/642/290/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2021 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Бородіної О.В.,

з участю секретаря Добронос Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Друга Харківська міська державна нотаріальна контора, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, у якій просив встановити факт, що він проживав однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обгрунтування заяви посилався на те, що він з 18.09.2002 року зареєстрований і постійно мешкає в АДРЕСА_1 .

Звернутися до суду із заявою про встановлення юридичного факту проживання зі спадкодавцем ОСОБА_2 (його зведеним братом) однією сім`єю не менш п`яти років до часу відкриття спадщини його змусили наступні обставини.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 55 років від хронічного захворювання - астми. Факт його смерті підтверджується відповідним свідоцтвом серії НОМЕР_1 , виданим Харківським міським відділом державної РАЦС Східного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м. Харків) на підставі актового запису № 7893 від 30.05.2020 року.

Разом з ним заявник жили в одній родині, починаючи з 1974 року (46 років поспіль), коли їх батьки, ОСОБА_3 (його рідний батько) та ОСОБА_4 (рідна мати ОСОБА_2 , познайомилися і вирішили створити сім`ю.

Факт того, що ОСОБА_3 - його батько, а ОСОБА_4 - мати ОСОБА_2 , вбачається зі свідоцтв про народження кожного з них, тобто зі свідоцтва серії НОМЕР_2 про його народження ІНФОРМАЦІЯ_3 та зі свідоцтва серії НОМЕР_3 про народження ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Факт того, що їх батьки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , одружилися, коли вони ще були дітьми, підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , виданим 12.10.1974 року Качинською селищною радою м. Севастополя Кримської області на підставі актового запису № 86.

З того часу вони з братом майже не розлучалися. Спочатку уся їх родина мешкали в РФ, потім в Україні, та з 1990 року - у трикімнатній ізольованій квартирі, розташованій в АДРЕСА_1 , житловою площею 40,9 кв. м., загальною - 71,0 кв.м.

29.01.2002 року цю квартиру було приватизовано. Співвласниками квартири стали ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , та ОСОБА_2 , що вбачається зі свідоцтва про право власності на житло за реєстраційним № НОМЕР_5 , виданого Відділом приватизації житлового фонду УКМтаП ГУЕтаКМ виконавчого комітету ХМР.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_4 (матері ОСОБА_2 ) належну їй за правом власності 1/3 частину вказаної вище квартири у рівних частках (по 1/6) успадкували син померлої, ОСОБА_2 , та її чоловік, ОСОБА_3 . Це підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 10.03.2020 року державним нотаріусом Другої ХМДНК Шевцовою О.В. за реєстровим № 10-67.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_3 (батька) належні йому за правом власності 3/6 частини (або половина) цієї квартири успадкував заявник, як син померлого, і це вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.03.2020 року, виданого державним нотаріусом Другої ХМДНК Шевцовою О.В. за реєстровим № 10-68.

Отже, на цей час квартира, розташована за адресою АДРЕСА_1 , у рівних частках (по 1/2) зареєстрована на його ім`я та на ім`я ОСОБА_2 - зведеного брата.

Таким чином, друга половина квартири увійшла до складу спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_2 .

Заявник вказує, що заповіту зведений брат не залишив, і будь-яких спадкоємців за законом першої - третьої черг в нього немає. Єдиним спадкоємцем на майно померлого за законом четвертої черги відповідно до положень ст. 1264 ЦК України є він, оскільки проживав з ОСОБА_2 на час його смерті однією сім`єю більш п`яти років поспіль.

Спадщину після смерті брата він прийняв відповідно до вимог ст.ст. 1268-1270 ЦК України. Так, на час відкриття спадщини він проживав і був зареєстрований за однією з ним адресою, а також своєчасно у встановлений законом шестимісячний строк від дня відкриття спадщини, а саме 20.11.2020 року, звернувся із заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Другої ХМДНК Шевцової О.В., внаслідок чого була заведена спадкова справа № 531/2020.

06.08.2021 року він звернувся до Другої ХМДНК, але державний нотаріус Шевцова О.В. надала письмові роз`яснення від 06.08.2021 року за вих. № 1729/02-14 щодо порядку оформлення спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 і запропонувала звернутися для встановлення юридичного факту сумісного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем.

У судовому засіданні представник заявника заяву підтримала.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надавши заяву у якій просить розглянути справу у його відсутності.

Допитані судом як свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 показали, що за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_2 , які є зведеними братами, проживали разом однією родиною постійно більше п`яти років та на день смерті ОСОБА_2 . Вони вели спільне господарство, допомагали один одному, між ними були дуже теплі стосунки. Коли ОСОБА_2 помер саме ОСОБА_1 займався похованням зведеного брата.

Суд, вислухавши пояснення представника заявника, покази свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Даний факт підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_1 , виданим Харківським міським відділом державної РАЦС Східного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м. Харків) на підставі актового запису № 7893 від 30.05.2020 року.

На час смерті ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про зареєстрованих осіб за вказаною адресою.

За вказаною адресою також проживав та зареєстрований з 18.02.2002 року ОСОБА_1 , що в тому числі підтверджується копією паспорту громадянина України серії НОМЕР_6 .

29.01.2002 року квартира за адресою АДРЕСА_1 була приватизована. Співвласниками квартири стали ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло за реєстраційним № НОМЕР_5 , виданого Відділом приватизації житлового фонду УКМтаП ГУЕтаКМ виконавчого комітету ХМР.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 вбачається що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_7 ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_2 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , одружилися, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , виданим 12.10.1974 року Качинською селищною радою м. Севастополя Кримської області на підставі актового запису № 86.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_4 належну їй за правом власності 1/3 частину вказаної вище квартири у рівних частках (по 1/6) успадкували син померлої, ОСОБА_2 , та її чоловік, ОСОБА_3 . Це підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 10.03.2020 року державним нотаріусом Другої ХМДНК Шевцовою О.В. за реєстровим № 10-67.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_3 належні йому за правом власності 3/6 частини (або половина) цієї квартири успадкував син померлого ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 10.03.2020 року, виданого державним нотаріусом Другої ХМДНК Шевцовою О.В. за реєстровим № 10-68.

На теперішній час квартира, розташована за адресою АДРЕСА_1 , у рівних частках (по 1/2) зареєстрована на ім`я ОСОБА_1 та на ім`я ОСОБА_2 .

Заявник звернувся до нотаріуса із питанням оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 , однак інформаційною довідкою його повідомлено, що через відсутність встановленого юридичного факту постійного проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років, він не може оформити спадщину на себе.

Вирішуючи питання про встановлення вищевказаних фактів суд виходить з того, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 23 Постанови № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ст. 49 ЗУ «Про нотаріат», у разі неподання відомостей (інформації) та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, нотаріус відмовляє у її вчиненні, про що на вимогу заінтересованої особи, виносить мотивовану постанову. Відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії зі вказаних підстав надає особі право звернутися до суду із заявою про встановлення фактів, від яких залежить виникнення права на спадкування.

Вищенаведене відповідає також роз`ясненням ПВСУ, викладеним в постанові «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, згідно п. 23 якого, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Згідно умов, передбачених ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Якщо фізична особа не залишила заповіту, або заповіт виявися недійсним, або відсутні умови, які зазначені у заповіті з умовою, або спадкоємці за заповітом не прийняли спадщину, або фізична особа розпорядилася лише частиною свого майна настає спадкування за законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент прийняття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

При спадкуванні за законом майно переходить до зазначених в законі спадкоємців відповідно до встановленої черговості, тобто точно визначеного кола осіб, котрі спадкують одночасно.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування в разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови її від прийняття (ст. 1258 ЦК України).

Як зазначається у ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, в складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до вимог ст. 49 ЗУ «Про нотаріат», у разі неподання відомостей (інформації) та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, нотаріус відмовляє у її вчиненні, про що на вимогу заінтересованої особи, виносить мотивовану постанову. Відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії зі вказаних підстав надає особі право звернутися до суду із заявою про встановлення фактів, від яких залежить виникнення права на спадкування.

Вищенаведене відповідає також роз`ясненням ПВСУ, викладеним в постанові «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, згідно п. 23 якого, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Згідно умов, передбачених ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Якщо фізична особа не залишила заповіту, або заповіт виявися недійсним, або відсутні умови, які зазначені у заповіті з умовою, або спадкоємці за заповітом не прийняли спадщину, або фізична особа розпорядилася лише частиною свого майна настає спадкування за законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент прийняття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

При спадкуванні за законом майно переходить до зазначених в законі спадкоємців відповідно до встановленої черговості, тобто точно визначеного кола осіб, котрі спадкують одночасно.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування в разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови її від прийняття (ст. 1258 ЦК України).

Як зазначається у ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, в складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Письмовими доказами підтверджено факт проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 ,.

Обставини, зазначені в заяві, у судовому засіданні також підтверджені поясненнями свідків, допитаних у судовому засіданні.

Пунктом 5 частини 2 ст. 293 ЦПК України та п. 1 постанови ПВСУ № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зі змінами, внесеними ППВСУ № 15 від 25.05.1998 року передбачено, що суд розглядає у порядку особливого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, окрім перелічених у частині першій цієї статті, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 2 постанови ПВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику справах про спадкування» та п. 9 Роз`яснень ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю. При встановленні судами факту зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до дня смерті (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати положення ст. 3 СК України, відповідно до якої сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки, а також те, що сім`я створюється на підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно вимог ч. 4 ст. 3 СК України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом.

Європейський суд справ людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків.

Відповідно до роз`яснень, викладених ВС України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичного факту.

Виникнення у заявника права на спадкування залежить від доведення саме юридичного факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш п`яти років до часу відкриття спадщини.

Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку про доведеність факту постійного проживання заявника разом з зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Задоволення заяви має юридичне значення для заявника.

У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявником, свідками та підтверджених документами.

На підставі ст.ст. 293, 315-319 ЦПК України, суд керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, -

ухвалив:

Заву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживав однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 07.12.2021 року.

Суддя О.В. Бородіна