Справа № 401/2707/20
Провадження № 2/401/202/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року місто Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючий суддя - Андріянова С.М.

за участю секретаря судового засідання - Федоренко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Спільного підприємства Товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» про розірвання договору та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

23 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до СП ТОВ «Світловодськпобут» про розірвання договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води від 11 жовтня 2016 року, укладеного між ОСОБА_1 та СП ТОВ «Світловодськпобут». Крім того, зобов`язати відповідача припинити нарахування плати за послуги з централізованого опалення квартири АДРЕСА_1 , з моменту відключення вказаної квартири від централізованого опалення, тобто з 16 серпня 2017 року.

В обґрунтуванні позовних вимог посилається на те, що 11 жовтня 2016 року між нею та СП ТОВ «Світловодськпобут» було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води у квартирі АДРЕСА_1 . Свої зобов`язання за вказаним договором позивач виконував у повному обсязі та своєчасно сплачував за надані послуги за встановленими тарифами, натомість свої зобов`язання за договором відповідач не виконував, оскільки якість послуг з теплопостачання була неякісною, а гаряче водопостачання взагалі було відсутнє. Скориставшись своїм правом, з метою відключення від мереж ЦО, вона звернулася із відповідною заявою до виконавчого комітету Світловодської міської ради. Рішенням виконавчого комітету Світловодської міської ради від 12 жовтня 2016 року за № 812 «Про надання дозволів на відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання» їй надано дозвіл на відключення вищевказаної квартири від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання. 16 серпня 2017 року рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО та ГВП було затверджено акт від 23 червня 2017 року про відключення її квартири від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП. 29 липня 2020 року позивач зверталася до відповідача з письмовою заявою про розірвання договору про надання послуг з централізованого опалення та припинення нарахування плати за вказані послуги з підстав відключення її квартири від центральної мережі теплопостачання. Незважаючи на звернення позивача, відповідач продовжує нараховувати плату за послуги з централізованого опалення. Враховуючи викладені обставини, позивач змушений звернутись до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою від 27 листопада 2020 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надано відповідачу 15 денний термін на подання відзиву, а в разі його подання, позивачу 15 денний термін для подання відповіді на відзив.

Ухвалою суду від 24 грудня 2020 року було відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

29 грудня 2020 року представник відповідача подав відзив на позов в якому просить відмовити в задоволенні позову повністю. В обґрунтуванні відзиву вказує на те, що дійсно 11 жовтня 2016 року між СП ТОВ «Світловодськпобут» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води. Зазначає, що позивач самовільно здійснив відключення квартири від централізованого опалення, оскільки на законодавчому рівні передбачено можливість відключення від мереж централізованого опалення будинків, а не квартир чи окремих приміщень. Права та обов`язки за договором про надання централізованого опалення підлягають зміні після надання споживачем до теплопостачальної організації комісійного акту про відключення від мереж централізованого опалення цілого будинку, який затверджений міжвідомчою комісією. Крім того зазначає, що позивачем не надано доказів щодо порушення умов договору зі сторони відповідача, а також не надано рішення співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 України щодо відключення будинку в цілому від централізованого опалення. Також посилається на те, що рішення, на підставі якого позивачу було надано дозвіл на відключення було скасоване рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 січня 2018 року. Крім цього, відповідач вважає, що нарахування по особовому рахунку позивача платежів за послуги СП ТОВ «Світловодськпобут» не встановлює для позивача будь-яких обов`язків.

Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідач СП ТОВ «Світловодськпобут» є постачальником послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води в м. Світловодську, зокрема надає послуги з теплопостачання в багатоквартирному будинку АДРЕСА_2 .

11 жовтня 2016 року між СП ТОВ «Світловодськпобут» (Виконавець) та ОСОБА_1 (Споживач) був укладений Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, згідно з умовами якого Виконавець зобов`язується надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення, а Споживач своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених договором та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затверджені Кабінетом Міністрів України. Згідно п.31 Договору, договір укладений строком на 5 (п`ять) років роки та вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією зі сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду. На ім`я ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .(а.с.6,7)

Згідно витягу з рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради від 12 жовтня 2016 року за № 812 «Про надання дозволів на відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання» та Додатку №1 до рішення «Реєстр громадян, які подали заяви щодо надання дозволів на відключення від мереж ЦО та ГВП», ОСОБА_1 надано дозвіл на відключення квартири АДРЕСА_1 від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання. (а.с. 8)

Актом про відключення квартири від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП від 23 червня 2017 року, затвердженого Рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО ГВП Протокол №4 від 16 серпня 2017 року підтверджено, що квартира ОСОБА_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , відключена від централізованого опалення шляхом видимого розриву заварюванням та ізолювання стояків. (а.с.9)

Копією вимоги ОСОБА_1 від 29 липня 2020 року підтверджується факт звернення останньої до СП ТОВ «Світловодськпобут» з вимогою розірвати Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води від 11 жовтня 2016 року, що укладений між нею та СП ТОВ «Світловодськпобут», у зв`язку із встановленням у її квартирі індивідуального опалення, та припинити нарахування плати за послуги з моменту відключення квартири від централізованого опалення, тобто з 16 серпня 2017 року. (а.с.10,11)

Згідно довідки СП ТОВ «Світловодськпобут» №291 від 22 серпня 2017 року, заборгованість ОСОБА_1 по особовому рахунку № НОМЕР_1 за спожиту теплову енергію станом на 01 липня 2017 року відсутня. (а.с.12)

З довідки СП ТОВ «Світловодськпобут» про розмір платежів за послуги встановлено, що заборгованість ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , по особовому рахунку № НОМЕР_1 за спожиту теплову енергію за період з 01 жовтня 2017 року по 01 квітня 2020 року становить 18 849 грн. 21 коп. Дана обставина свідчить про те, що відповідач нараховує позивачу заборгованість за спожиту теплову енергію, оскільки заборгованість за спожиту теплову енергію станом на 01 липня 2017 року була відсутня. (а.с.13)

12 червня 2020 року Світловодським міськрайонним судом було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь СП ТОВ «Світловодськпобут» заборгованості за теплову енергію в сумі 18 849 грн. 21 коп., втрат від інфляції 1659 грн. 58 коп., три відсотки річних 844 грн. 35 коп., а також судового збору в розмірі 210 грн. 20 коп. (а.с.14)

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду від 17 липня 2020 року вищезазначений судовий наказ за заявою ОСОБА_1 був скасований. (а.с.15)

Факт відсутності договірних відносин між сторонами у справі, сторони не заперечували.

Вирішуючи спір по суті справи, суд виходить з наступного.

Правовідносини, що існують між сторонами, регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про теплопостачання», Правилами користування тепловою енергією, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року № 1198 (далі по тексту Правила користування тепловою енергією), Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі по тексту Правила надання послуг), Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (далі по тексту Порядок відключення від мереж ЦО і ГВП).

Частиною 1 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (чинній на момент виникнення спірних відносин) визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Ч. 6 ст. 26 цього ж Закону передбачено, що у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом.

Згідно ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії має право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами.

У п. 39 Правил користування тепловою енергією передбачено право споживача вибирати теплопостачальну організацію, а також відмовитися від послуг теплопостачальної організації, про що попереджає письмово теплопостачальну організацію в строк, передбачений договором.

Пунктами 24, 25, 26 Правил надання послуг визначено, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Процедура відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (далі - ЦО і ГВП) житлового будинку при відмові споживачів від послуг ЦО і ГВП визначена Порядком відключення від мереж ЦО і ГВП.

Пунктом 1.2 цього Порядку передбачено, що для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг ЦО і ГВП орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП (далі - Міжвідомча комісія), призначає голову та затверджує її склад, затверджує положення про роботу комісії.

Для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. ( п. 2.1)

Якщо заявником є власник, наймач (орендар) окремого приміщення, Комісія має право не розглядати його заяву до прийняття рішення про відключення від мереж централізованого теплопостачання всього будинку. Про відмову у розгляді заяви Комісія повідомляє заявника у десятиденний строк. ( п.2.2.3)

При позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП. (п. 2.2.1)

Відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи. ( п. 2.5)

По закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП (додаток 4) і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження.( п. 2.6)

Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. (п.2.7)

Таким чином, встановлені судом у справі обставини, а саме: звернення позивача до Міжвідомчої комісії із заявою про надання дозволу на відключення від мереж централізованого опалення належної йому квартири, надання Міжвідомчою комісією дозволу позивачу на таке відключення при наявності технічної можливості встановлення індивідуального опалення, відключення приміщення позивача від централізованого опалення монтажною організацією та встановлення індивідуального опалення, затвердження Міжвідомчою комісією акта про відключення квартири від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП, свідчать про те, що позивач належним чином реалізував своє право на відмову від надання послуг центрального опалення та вільний вибір джерела теплової енергії.

За таких обставин відсутні підстави вважати, що позивач здійснив самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води.

Окрім цього, як встановлено в ході судового розгляду, рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області № 812 від 12 жовтня 2016 року, на підставі якого позивачу було надано дозвіл на відключення квартири від централізованого опалення, було скасоване рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 січня 2018 року, яке набрало законної сили 22 лютого 2018 року.

При цьому, суд звертає увагу, що позивач реалізував дозвіл на відключення своєї квартири від мереж ЦО і ГВП 16 серпня 2017 року, тобто в період чинності відповідного рішення індивідуального акту суб`єкта владних повноважень, яким цей дозвіл йому було надано, та зазначає наступне.

Пунктом 19 частини першої статті 4 КАС України визначено термін індивідуальний акт, як акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який (яке) стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Індивідуально-правові акти як результати правозастосування адресовані конкретним особам, тобто є формально обов`язковими для персоніфікованих (чітко визначених) суб`єктів; вміщують індивідуальні приписи, в яких зафіксовані суб`єктивні права та/чи обов`язки адресатів цих актів; розраховані на врегулювання лише конкретної життєвої ситуації, а тому їх юридична чинність (формальна обов`язковість) вичерпується одноразовою реалізацією. Крім того, такі акти не можуть мати зворотної дії в часі, а свій зовнішній прояв можуть отримувати не лише в письмовій (документальній), але й в усній (вербальній) або ж фізично-діяльнісній (конклюдентній) формах.

Отже, акт застосування норм права (індивідуальний акт) містить індивідуально-конкретні приписи, що є результатом застосування норм права; адресується конкретним суб`єктам і створює права та/чи обов`язки лише для цих суб`єктів; регулює конкретну життєву ситуацію; дія акта застосування норм права закінчується у зв`язку з припиненням існування конкретних правовідносин.

Зазначене відповідає правовому висновку Великої палати Верховного суду від 18 вересня 2019 року у справі № 2040/6074/18 .

Крім наведеного, суд звертає увагу, що Конституційний Суд України в рішенні від 16 квітня 2009 року (справа № 1-9/2009 про скасування актів органів місцевого самоврядування) дійшов висновку, що ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені після їх виконання.

Також, суд враховує, що нормативно-правові акти можуть бути оскаржені широким колом осіб (фізичних та юридичних), яких вони стосуються. Індивідуальні ж акти можуть бути оскаржені лише особами, безпосередні права, свободи чи охоронювані законом інтереси яких такими актами порушені.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного суду України від 28 лютого 2017 року у справі № 21-3829а16.

Таким чином, відключення ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1 від мереж централізованого опалення проведено на підставі діючого на час відключення відповідного рішення постійно діючої міжвідомчої комісії виконкому Світловодської міської ради, створеної місцевим органом виконавчої влади, тому таке відключення є правомірним, та не може вважатись самовільним.

Затвердивши 16 серпня 2017 року згідно п. 2.6 Порядку відключення від мереж ЦО і ГВП акт про відключення від мереж ЦО і ГВП від 23 червня 2017 року, Міжвідомча комісія створила умови для настання наслідків, визначених п. 2.7 Порядку відключення від мереж ЦО і ГВП, а саме для перегляду сторонами умов Договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.

Частинами 1, 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

У пункті 32 Договору від 11 жовтня 2016 року закріплено, що він може бути розірваний достроково, зокрема, у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугами виконавця (а.с.6,7)

При цьому, ч.2 ст.653 ЦК України визначено, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Отже, в укладеному договорі сторони передбачили можливість його дострокового розірвання у разі зникнення потреби в отримані послуг або відмови споживача від користування послугами виконавця, що також відповідає положенням Законів України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року, «Про теплопостачання».

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України є припинення дії, яка порушує право.

З огляду на викладене, встановивши факт припинення користування позивачем послугами відповідача з часу затвердження постійно діючою Міжвідомчою комісією виконкому Світловодської міської ради Акту про відключення квартири позивача від мереж ЦО та ГВП, тобто з 16 серпня 2017 року, та відсутності заборгованості за надання централізованого теплопостачання на час відключення, суд вважає, що є правові підстави для розірвання договору та зобов`язання відповідача припинити нарахування плати за свої послуги з 16 серпня 2017 року, оскільки в укладеному договорі сторони передбачили можливість його дострокового розірвання у разі зникнення потреби в отриманні послуг або відмови споживача від користування послугами виконавця.

Зазначене відповідає правовому висновку, який висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 14 лютого 2020 року у справі №401/799/18.

Оцінивши кожен з аргументів, наведених сторонами у заявах по суті на підтвердження своїх доводів та заперечень, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , а тому їх слід задовольнити у повному обсязі.

Оскільки, позивач при зверненні з даним позовом до суду відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» не сплачував судовий збір, з відповідача в порядку ст.141 ЦПК України, за розглянуті дві позовні вимоги немайнового характеру, підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1681 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст.4, 5, 12, 13, 76-89, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Спільного підприємства «Товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» про розірвання договору та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Розірвати Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, що укладений 11 жовтня 2016 року між Спільним підприємством Товариством з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» та ОСОБА_1 .

Зобов`язати Спільне підприємство Товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» припинити нарахування плати за послуги з централізованого опалення квартири АДРЕСА_1 з моменту відключення вказаної квартири від централізованого опалення, тобто з 16 серпня 2017 року.

Стягнути зі Спільного підприємства Товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» на користь держави судовий збір в сумі 1681 грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення Світловодського міськрайонного суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не були вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Відповідач: Спільне підприємство «Товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут», юридична адреса: вул.Григорія Сковороди, 2а, м.Світловодськ Кіровоградської області, .

Головуючий суддя С.М. Андріянова