Ухвала

07 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 462/3299/15

провадження № 61-18822ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Коломієць Г. В.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Богдан Зоряни Сергіївни, на постанову Львівського апеляційного суду

від 07 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у подальшому уточненим, до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору ренти, повернення 15 000,00 грн, сплачених за цим договором.

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору ренти та визнання права власності у порядку спадкування.

Протокольною ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 14 квітня 2016 року суд об`єднав в одне провадження справу № 462/3299/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору ренти та визнання права власності у порядку спадкування та справу № 1309/2337/12 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору ренти, повернення 15 000, 00 грн, сплачених за цим договором.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 09 листопада 2017 року задоволено частково позов ОСОБА_2 . Визнано недійсним договір ренти від 16 лютого 2009 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Бєлопольською І. Р., зареєстрований в реєстрі за № 707. Відмовлено

у задоволенні позову про визнання за ОСОБА_2 права власності на квартиру АДРЕСА_1 . Здійснено розподіл судових витрат.

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 06 лютого 2018 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Богдан З. С., залишено без задоволення. Рішення Залізничного районного суду м. Львова

від 09 листопада 2017 року залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 вересня 2018 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 09 листопада 2017 року та постанову апеляційного суду Львівської області від 06 лютого 2018 року (провадження № 61-17940ск18).

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Залізничного районного суду

м. Львова від 09 листопада 2017 року.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 30 липня 2019 року заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Залізничного районного суду м. Львова

від 09 листопада 2017 року у справі №462/3299/15-ц за нововиявленими обставинам задоволено. Рішення Залізничного районного суду м. Львова

від 09 листопада 2017 року скасовано. Відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору ренти від 16 лютого 2009 року, укладеного між ОСОБА_4 та

ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Бєлопольською І. Р., зареєстрованого в реєстрі за № 707. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Львівського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року апеляційні скарги ОСОБА_5 , ОСОБА_2 задоволено частково. Скасовано рішення Залізничного районного суду м. Львова від 30 липня

2019 року та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні заяви

ОСОБА_1 про перегляд рішення Залізничного районного суду м. Львова

від 09 листопада 2017 року за нововиявленими обставинами відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 березня 2021 року касаційну скаргу

ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Львівського апеляційного суду

від 18 лютого 2020 року скасовано, справу у зв`язку з розглядом заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (провадження № 61-5938св20).

Постановою Львівського апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року апеляційні скарги представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 та

ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Залізничного районного суду

м. Львова від 30 липня 2019 року скасовано. Позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано недійсним договір ренти від 16 лютого

2009 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Белопольською І. Р., зареєстрованого в реєстрі за № 707. Відмовити у задоволенні позовної вимоги щодо визнання за ОСОБА_2 права власності на квартиру

АДРЕСА_1

У листопаді 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Богдан З. С., звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року.

1. Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК Українипровадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

В обґрунтування підстав касаційного оскарження судового рішення представник ОСОБА_1 - адвокат Богдан З. С., посилається на таке: судом апеляційної інстанції застосовано норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених

у постановах Верховного Суду та Верховного Суду України, судом належним чином не досліджено зібрані у справі докази, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункти 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк

на касаційне оскарження та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави для відкриття касаційного провадження.

2. Також, у касаційній скарзізаявник просить зупинити виконання постанови Львівського апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку, посилаючись на те, що виконання оскаржуваного судового рішення може призвести до значних труднощів та порушити права ОСОБА_1 , як власниці квартири АДРЕСА_1 , у разі задоволення касаційної скарги.

Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Частиною першою статті 436 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду

в касаційному порядку.

Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та осіб, які не брали участі

у справі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Наведені заявником доводи не дають підстав для висновку про необхідність зупинення виконання постанови Львівського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року, оскільки вказане судове рішення, яким визнано недійсним договір ренти від 16 лютого 2009 року та відмовлено у задоволенні позовної вимоги про визнання за ОСОБА_2 права власності на квартиру, не підлягає примусовому виконанню, тому у задоволенні клопотання заявника про зупинення виконання оскаржуваного судового рішення слід відмовити.

Керуючись статтями 392, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним та визнання права власності, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Богдан Зоряни Сергіївни, на постанову Львівського апеляційного суду від 07 жовтня

2021 року.

Витребувати із Залізничного районного суду м. Львова вищевказану цивільну справу (№ 462/3299/15).

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Богдан Зоряни Сергіївни, про зупинення постанови Львівського апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку відмовити.

Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 05 січня 2022 року.

До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць