Справа № 396/861/21
Провадження № 2/396/422/21
РІШЕННЯ

Іменем України

08.12.2021 року м. Новоукраїнка

Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Русіної А.А.,

за участю секретаря судового засідання Пасічник І.М.,

розглянувши в залі суду у підготовчому відкритому судовому засіданні цивільну справу №396/861/21 за позовом органу опіки та піклування Глодоської сільської ради в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відібрання дитини від батьків без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області з позовною заявою, в якій просить: відібрати дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з родини відповідачів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без позбавлення їх батьківських прав. Стягнути з відповідачів аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) з кожного, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вподальшому позовні вимоги змінені на ј частину.

Позов обґрунтований тим, що на обліку служби у справах дітей виконавчого комітету Глодоської сільської ради, Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» Глодоської сільської ради, як така, що опинилась у складних життєвих обставинах, перебуває родина ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у зв`язку з ухиленням від виконання батьківських обов`язків відносно свого малолітнього сина - ОСОБА_1 , 2012 року народження.

Батьки часто вживають алкогольні напої, ніде не працюють. Потреби малолітнього сина, здебільшого не задовольняються. Продуктами харчування не забезпечені. В опалювальний сезон дров обмаль. Через постійний недогляд з боку батьків дитина часто блукає по селу без дорослих. Гаряче харчування дитина отримувала лише у навчальному закладі.

У березні 2021 року Комунальною установою «Центр надання соціальних послуг» Глодоської сільської ради виписано направлення до лікаря - нарколога КЗ «Новоукраїнська центральна районна лікарня» Новоукраїнської районної їй для постановки на «Д» облік та проходження курсу лікування від алкогольної залежності. Але батьки не виконали надані рекомендації та курс лікувапня не пройшли.

В період з січня по травень 2021 року фахівці КУ «ЦНСП» та служби у справах дітей виконавчого комітету Глодоської сільської ради відвідували сім`ю ОСОБА_2 - 20.01.2021р., 22.02.2021р.,11.03.2021р., 15.03.2021р„ 22.03.2021р., 24.03.2021р„ 01.04.2021р., 05.04.2021р., 24.05.2021р.. У більшості відвідувань батьки перебували у нетверезому стані, продуктів харчування не достатньо, умови проживання малолітньої дитини не відповідають санітарно- гігієнічним нормам.

У березні 2021 року, з метою обстеження та лікування малолітнього ОСОБА_4 , Глодоською сільською радою, було направлено до дитячого відділення Новоукраїнської центральної районної лікарні. У цей період батьки продовжували вживати алкогольні напої та станом здоров`я дитини не цікавилися, жодного разу не відвідали сина у медичному закладі.

Батькам було запропоновано пройти курс реабілітації в одній з Християнських організацій, батьки спочатку надали згоду і їх було влаштовано до закладу. ОСОБА_2 пробув у центрі лише 10 днів, потім за своїм наполяганням повернувся додому. Після відвідування за місцем проживання ОСОБА_2 встановлено, що він продовжує вживати спиртні напої, в будинку безлад, продукти харчування відсутні, дитиною не цікавиться. ОСОБА_3 залишилась у закладі, для продовження проходження реабілітації.

На період перебування батьків у закладі, малолітнього сина, за заявою батьків, було влаштовано до Комунального закладу «Центр соціально - психологічної реабілітації дітей» Кіровоградської обласної ради, де він перебував в період з кінця березня по 03 червня 2021 року.

14 червня 2021 року ОСОБА_2 було запрошено на засідання комісії з питань захисту прав дитини, але він не з`явився.

У зв`язку з тим, що батько не змінив свій спосіб життя, продовжує зловживати спиртними напоями, умови для повернення дитини не створив, не працевлаштувався; матір дитини - перебуває на реабілітації, але на даний час не має можливості піклуватись про свого сина, службою у справах дітей виконавчого комітету тимчасово влаштовано малолітнього ОСОБА_4 у сім`ю родичів.

Ухвалою судді від 19.10.2021 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

В підготовче судове засідання представник позивача не прибув. Від представника позивача надійшла заява, відповідно до якої остання просила проводити розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила прийняти рішення в підготовчому засіданні, оскільки позов відповідачі визнали та просила позовні вимоги щодо стягнення аліментів з відповідачів змінити та стягувати ј частину доходів з відповідачів.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з`явилися, подали заяви про визнання позову в повному обсязі, не заперечують щодо прийняття рішення в підготовчому засіданні та не заперечують щодо стягнення з них аліментів в розмірі ј частини доходів.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Заслухавши представника позивача, відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про розгляд справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 81 ЦПК України).

Правовідносини сторін регулюються такими нормами права.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Такі ж обов`язки на батьків покладені статтею 150 Сімейного кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Частиною 5 ст. 12 цього ж закону передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

На підставі ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками малолітньої дитини: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 видане 16.05.2012 року Новомиколаївською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області (а.с.8).

На обліку служби у справах дітей виконавчого комітету Глодоської сільської ради, Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» Глодоської сільської ради, як така, що опинилась у складних життєвих обставинах, перебуває родина ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у зв`язку з ухиленням від виконання батьківських обов`язків відносно свого малолітнього сина - ОСОБА_1 , 2012 року народження (а.с.16, 17, 18-21, 32-34).

В період з січня по травень 2021 року фахівці КУ «ЦНСП» та служби у справах дітей виконавчого комітету Глодоської сільської ради відвідували сім`ю ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 , та відповідно до актів обстеження умов проживання від 22.02.2021р. за №4, від 15.03.2021р. за №10, від 19.03.2021р. за №12, від 22.03.2021р. за №14, від 01.04.2021р. за №17, від 05.04.2021р. за №19, від 24.05.2021р. за №26, вбачається, що під час обстеження, в більшості випадках відвідувань, в будинку було брудно, холодно, не опалювалося, продукти харчування в малій кількості або зовсім відсутні, батьки перебували у стані алкогольного сп`яніння, умови проживання малолітньої дитини не відповідали санітарно-гігієнічним нормам (а.с.9,10,11,12,13,14,15).

Відповідно до наданих характеристик на відповідачів, наданих старостою Новомиколаївського старостинського округу Глодоської сільської ради від 11.06.2021 року за №297, 298, вбачається, що відповідачі мешкають в АДРЕСА_1 , проявили себе з пасивної сторони, зловживають спиртними напоями, ОСОБА_3 знаходилася на добровільному лікуванні від алкогольної залежності (а.с.6,7).

Згідно довідки №813 КНП «Новоукраїнська ЦРЛ», ОСОБА_3 , 1983 р.н. перебуває на Д-обліку в лікаря-нарколога з 2020 року (а.с.26).

На підставі висновку Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Глодоської сільської ради №02-19/333 від 02.07.2021 року, було визнано за доцільне відібрати малолітню дитину від батьків без позбавлення батьківських прав (а.с.22-24).

Суд вважає, що зібраними у справі доказами підтверджено, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини, а саме зловживають спиртним напоями, не забезпечують дотримання санітарно-гігієнічних правил у будинку, не займаються вихованням дитини і її навчанням, що безумовно негативно впливає на її фізичне та психологічне здоров`я, перешкоджає її нормальному розвитку і вихованню. Відповідачка ОСОБА_3 перебувала в реабілітаційному центрі, проходила курс лікування від алкогольної залежності, однак на даний час дитину не має можливості забрати, оскільки не створені умови та й відповідач не бажає, визнала позов. Відповідач ОСОБА_2 відмовився від проходження курсу лікування від алкогольної залежності, продовжує зловживати алкоголем, позов визнав, не заперечує від відібрання дитини.

З цього, суд робить висновок, що відповідачі не бажають виправлятись і не продемонстрували суду, що вони готові бути відповідальними і забезпечувати нормальне виховання і розвиток дитини, створити дитині сприятливе моральне середовище, крім того, суд враховує, що відповідачі позов визнали та визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову може бути прийнято судом.

Зважаючи на вищевикладене та керуючись інтересами дитини, суд вважає, що буде достатнім відібрання дитини без позбавлення батьківських прав.

Що стосується вимог про стягнення аліментів, то суд вважає їх такими, що підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст.193 ч.2 СК України передбачено, якщо батьки не беруть участь в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах.

У Преамбулі Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаної Україною 21.02.1990 року, ратифікованої 27.02.1991 року і 27.09.1991 року набула чинності для України, зазначено, що Організація Об`єднаних Націй в Загальній декларації прав людини проголосила, що діти мають право на особливе піклування і допомогу; в сім`ї як основному осередку суспільства і природному середовищі для зростання і благополуччя всіх її членів і особливо дітей мають бути надані необхідні захист і сприяння, з тим щоб вони могли повністю покласти на себе зобов`язання в рамках суспільства; дитина має бути повністю підготовлена до самостійного життя в суспільстві та вихована в дусі ідеалів, проголошених у Статуті Організації Об`єднаних Націй, і особливо в дусі миру, гідності, терпимості, свободи, рівності і солідарності.

Статтею 26 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці визнають за кожною дитиною право користуватися благами соціального забезпечення, включаючи соціальне страхування, і вживають необхідних заходів щодо досягнення повного здійснення цього права згідно з їх національним законодавством. Ці блага в міру необхідності надаються з урахуванням наявних ресурсів і можливостей дитини та осіб, які несуть відповідальність за утримання дитини, а також будь-яких міркувань, пов`язаних з одержанням благ дитиною чи від її імені.

Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Беручи до уваги необхідність врегулювання аліментних правовідносин, що виникли між сторонами, на принципах справедливості, сумлінності і розумності, з врахуванням всіх обставин справи, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, матеріального становища дитини та платника аліментів.

Суд прийшов до переконання, що розмір аліментів може бути визначений щомісячно в частині заробітку відповідачів на утримання дитини та справедливим розміром аліментів на утримання буде 1/4 частина доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, з кожного.

Підстав для звільнення відповідачів від виконання обов`язку по утриманню дитини суд не вбачає, тому позов в цій частині підлягає також задоволенню.

Згідно із ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Крім того в порядку ст.141 ЦПК Укпаїни, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір за розгляд даної справи, підлягає стягненню в дохід держави з відповідачів в розмірі 2270 грн з кожного.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про охорону дитинства», ст.ст. 150, 164, 170, 180 СК України, ст.ст. 4,5,18, 81, 89, 141, 259, 263, 265, 268 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Відібрати малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від батьків ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , без позбавлення батьківських прав.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь органу опіки та піклування Глодоської сільської ради, шляхом внесення коштів на особовий рахунок дитини, починаючи з 06.07.2021 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь органу опіки та піклування Глодоської сільської ради, шляхом внесення коштів на особовий рахунок дитини, починаючи з 06.07.2021 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Судове рішення складено 08.12.2021 року.

Суддя: А. А. Русіна