Провадження № 2-з/742/97/21
Єдиний унікальний № 742/4656/21
УХВАЛА

іменем України

07 грудня 2021 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Фетісової Н.В., за участю секретаря судового засідання Шептун В.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Зарічної Лариси Анатоліївни про забезпечення доказів,

УСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Зарічна Л.А. звернулася до суду із заявою про забезпечення доказів.

Свою заяву мотивує тим, що до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області подається позовна заява до Малодівицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області про визнання права власності в порядку спадкування. Для встановлення обставин, які викладені в позовній заяві, для повноти та об`єктивності необхідно витребувати з Борзнянської районної державної нотаріальної контори спадкові справи, що заводилися після смерті ОСОБА_2 , мешканки с.Плиски Борзнянського району Чернігівської області, яка померла в 1995-1996 роках та ОСОБА_3 , мешканки с.Плиски Борзнянського району Чернігівської області, яка померла в 1994-1995 роках. Зокрема, згідно інформації відділу у Борзнянському районі ГУ ДГК у Чернігівській області, результатом відкритої спадкової справи після смерті ОСОБА_2 стала видача свідоцтва про право на спадщину за законом АБН №328562 від 16 жовтня 2000 року на сертифікат, належний ОСОБА_2 , на ім`я ОСОБА_3 ; результатом відкритої спадкової справи після смерті ОСОБА_3 стала видача свідоцтва про право на спадщину за законом НАА№958890 від 09 липня 2014 року на сертифікат на ім`я ОСОБА_4 . Керуючись положеннями Закону України «Про інформацію», Закону України «Про захист персональних даних» та Закону України «Про нотаріат», у зв`язку з неможливістю самостійно подати докаи по даній справі представником і подано до суду заяву про забезпечення даних доказів.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 адвокат Зарічна Л.А. не з`явилася, згідно письмової заяви просила розгляд справи проводити без її участі та участі заявника, заявлені вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити.

Представники Малодівицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області та Борзнянської районної державної нотаріальної контори в суд засідання також не з`явилися, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином.

У відповідності до ч.1,3 ст.118 ЦПК України, заява про забезпечення доказів розглядається в судовому засіданні в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею. Заявник та інші особи, які можуть отримати статус учасників справи, повідомляються про дату, час і місце судового засідання, проте їх неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши заяви, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Частиною 1 статті 84 ЦПК України визначено, що учасники справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч.4 ст.84 ЦПК України, суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленомустаттями 116-118цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Метою такого процесуального інституту, як забезпечення доказів, є допомога особам, котрі беруть участь у справі, одержати для подання до суду докази, отримання яких у майбутньому може стати неможливим або ускладненим. Забезпечення доказів спрямоване на недопущення їх знищення чи втрати. При цьому такі докази мають існувати на момент подання заяви про забезпечення доказів, і особа, яка подає відповідну заяву, повинна вказати на обставини, що можуть свідчити про те, що в майбутньому певний доказ може бути втрачений, або його стане складніше подати.

Отже, потрібно розрізняти витребування доказів як спосіб забезпечення доказів, що в майбутньому можуть бути втрачені або їх подання виявиться ускладненим, та витребування доказів як допомогу суду особам, котрі беруть участь у справі, у поданні відповідно доказу, який неможливо отримати самостійно. Ці процесуальні дії відрізняються метою їх вчинення, а також порядком виконання.

Заява про витребування доказів як спосіб їх забезпечення доказів може подаватися до суду як до, так і після подання позовної заяви, а ось клопотання про витребування доказів на підставі ст.84 ЦПК подається, позивачем та особами, яким законом надано право звернутися до суду в інтересах інших осіб, разом з поданням позовної заяви, відповідачем, третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 9901/385/19 дійшла висновку, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Із змісту заяви про забезпечення доказів, вбачається, що заявник фактично не обґрунтував існування реальної загрози знищення чи втрати доказів, що унеможливить їх отримання в майбутньому, посилаючись як на підставу поданої заяви неможливість отримати докази.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.83,84,116,117,118, 353ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Зарічної Лариси Анатоліївни про забезпечення доказів - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Наталія ФЕТІСОВА