Номер провадження 2/756/6878/21
У Х В А Л А

«06» грудня 2021 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Белоконна І.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» про визнання договору недійсним, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 через свого представника звернулася до суду із вищевказаною позовною заявою.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 27.10.2021 позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» про визнання договору недійсним було залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. 175, 177 ЦПК України.

Суд надав строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем копії ухвали, та рекомендував позивачу усунути вищевказані недоліки.

Ухвалу про залишення заяви без руху позивачу відправлено 28 жовтня 2021 року на адресу реєстрації, яка вказана ним у позовній заяві, що підтверджується рекомендованим повідомленням та конвертом. Також текст ухвали опубліковано за веб-адресою: http://сourt.gov.ua.

Однак станом на 06 грудня 2021 року позивачем не були усунені у повному обсязі недоліки, які були зазначені в ухвалі Оболонського районного суду м. Києва від 27.10.2021.

Частина 4 ст. 177 ЦПК України зазначає, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Матеріали справи не містять документів, підтверджуючих сплату судового збору у повному обсязі.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням вказаного вище позивачу рекомендовано сплатити судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Позивач зазначає у своєму позові, що між ним та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» існує договір позики, згідно з умовами якого він отримав позику. Проте позивач вважає укладений договір позики недійсним, оскільки він його не підписував, його було введено в оману щодо істотних умов договору. ОСОБА_1 просив суд визнати недійсним договір позики, укладений між ним та відповідачем.

Пред`являючи позов до суду, ОСОБА_1 посилається на ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», згідно з якою споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до п. 1, 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

За приписами п. 1 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про споживче кредитування» цей Закон не поширюється на договори, що містять умову про споживчий кредит у формі кредитування рахунку зі строком погашення кредиту до одного місяця, та кредитні договори, що укладаються на строк до одного місяця.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Проте ОСОБА_1 не долучає до позову належним чином засвідчену копію оспорюваного договору, а з позовної заяви та долучених до неї документів неможливо зрозуміти, чи є укладений договір договором позики, чи кредитним договором, позивачем не зазначено, на який строк укладався договір, не вказано ціну цього договору.

Зокрема, якщо договір позики був укладений на строк до одного місяця (29 календарних днів), на нього не поширюється сфера дії Закону України «Про споживче кредитування» та до указаних відносин не застосовується Закон України «Про захист прав споживачів», а відтак позивач не звільняється від сплати судового збору.

Позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України).

Враховуючи вищенаведене, позивач не виклав обставин, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги, зокрема не обґрунтував підстави звільнення його від сплати судового збору з посиланням на докази на підтвердження вказаних обставин.

Також за приписами п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

ОСОБА_1 у прохальній частині позовної заяви просить суд визнати недійсним договір позики, укладений між ним та відповідачем, проте не зазначає реквізити указаного договору позики, зокрема дату його укладення, номер договору.

Таким чином, ОСОБА_1 не визначився зі змістом позовних вимог.

Окрім вищезгаданого, суд також звертає увагу позивача на наступне.

Позивач не долучає до позовної заяви належним чином засвідчену копію оспорюваного договору позики, укладеного між ним та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», однак заявляє клопотання про витребування у відповідача екземпляра вказаного договору. При цьому ОСОБА_1 не надано суду жодних доказів, які б підтверджували, що останній звертався до ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» з проханням надати йому копію оскаржуваного договору, враховуючи те, що позивач є стороною цього договору та не позбавлений можливості звернутись з відповідною заявою щодо його отримання.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

У зв`язку з вищенаведеним суд вбачає необхідним позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна вважати неподаною та повернути позивачу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 185 ЦПК України,

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» про визнання договору недійсним - вважати неподаною та повернути позивачу разом з доданими до неї додатками.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: І.В. Белоконна