Провадження №2/748/63/21
Єдиний унікальний № 748/2545/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" лютого 2021 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

у складі:

Головуючого- судді Меженнікової С.П.,

при секретарі Красній О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Михайло-Коцюбинська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області, Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, Чернігівська районна державна адміністрація Чернігівської області, про визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати недійним Державний акт серії ЧН №022099 про право власності на земельну ділянку площею 6,21 га, кадастровий номер: :03:000:1001, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі за № 333, виданий 09 червня 2004 року ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим Чернігівською районною державною нотаріальною конторою від 22 травня 2004 року, зареєстрованого в реєстрі за №7.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.05.2004, позивачем 09.06.2004 отримано Державний акт серії ЧН №022099, на земельну ділянку площею 6,21 га, кадастровий номер :03:000:1001. З метою укладення договору оренди, у 2019 році на дану земельну ділянку було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Після чого позивач звернувся до Державного кадастрового реєстратора із заявою про внесення відомостей про його земельну ділянку до Державного земельного кадастру. Проте, Державним кадастровим реєстратором Відділу у Чернігівському районі Міжрайонного управління у Ріпкинському та Чернігівському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області позивачу відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру в зв`язку із перетином його земельної ділянки із земельними ділянками відповідачів та запропоновано вирішувати проблему перетину ділянок у судовому порядку.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 09 листопада 2020 року відкрито провадження по даній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 10 грудня 2020 року змінено прізвище відповідача ОСОБА_5 на " ОСОБА_6 ".

Ухвалою суду від 24 грудня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.

Позивач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с. 100).

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутності (а.с. 62, 63, 79). Відзив на позов не подали, свою позицію щодо позову не висловили.

Треті особи, що не заявляють самостійних вимог: Михайло-Коцюбинська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області, Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області та Чернігівська районна державна адміністрація Чернігівської області, явку своїх представників в судове засідання не забезпечили, надавши клопотання про розгляд справи без участі їх представників ( а.с.55, 59, 98).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_7 про визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

За змістом ч. 2 ст. 373 Цивільного кодексу України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України (в редакції, чинній до 05.03.2009) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України (поточна редакція, чинна після 05.03.2009) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно приписів частини 1 статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

У відповідності до п. «г» ч. 1 ст.81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно ст. 131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Згідно з ч. 1 ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Частинами першою, другою статті 152 Земельного кодексу України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Відповідно до статті 378 Цивільного кодексу України право власності особи а земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Як встановлено судом, позивачем ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого Чернігівською районною державною нотаріальною конторою від 11 травня 2004 року № 1-1329, отримано 09 червня 2004 року Державний акт серії ЧН № 022099 на право власності на земельну ділянку площею 6,21 га на території М.Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, кадастровий номер: :03:000:1001, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (а.с.11). Право власності за позивачем було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29 листопада 2013 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 55 (а.с.34).

У 2019 році на вказану вище земельну ділянку розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яку позивач надав Державному кадастровому реєстратору одночасно із заявою про внесення відомостей до Державного земельного кадастру щодо даної земельної ділянки ( а.с.16-32).

Однак, як вбачається з Рішення № РВ-019 від 18.09.2019 ( а.с.13), ОСОБА_1 було відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, оскільки встановлено перетин земельної ділянки позивача із наступними ділянками: :03:000:3013 (площа співпадає на 0.0138 %); :03:000:2243 (площа співпадає на 20.8939 %); :03:000:1243 (площа співпадає на 19.4487 %).

Як встановлено із Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельна ділянка з кадастровим номером: :03:000:2243 належить на праві власності відповідачу ОСОБА_3 ; земельна ділянка з кадастровим номером: :03:000:1243 належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 , а земельна ділянка з кадастровим номером: :03:000:3013 відповідачу ОСОБА_4 . Державну реєстрацію вказаних земельних ділянок відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 здійснено 23.03.2017, а відповідачем ОСОБА_4 05.08.2019 (а.с.35-43).

Згідно ч.1 ст.1 Закону України « Про державний земельний кадастр», державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Отже, відомості про формування земельних ділянок відповідачів внесено до Державного земельного кадастру 23.03.2017 (щодо земельних ділянок відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ) та 05.08.2019 (щодо земельної ділянки відповідача ОСОБА_4 ).

У відповідності до положень ст. 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр» площа земельної ділянки, її межі та цільове призначення вносяться до державного земельного кадастру з відповідної документації із землеустрою.

За положеннями ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. На підтвердження державної реєстрації земельної ділянки заявнику безоплатно видається витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Витяг містить всі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. Складовою частиною витягу є кадастровий план земельної ділянки.

З огляду на викладені вище обставини суд дійшов висновку, що земельна ділянка, яка знаходиться у власності позивача частково накладається (перетинається) із ділянками відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , тому позивачу було відмовлено у здійсненні державної реєстрації його земельної ділянки.

Часткове накладення земельної ділянки позивача на ділянки відповідачів порушує права останніх, оскільки у них, на відмінну від позивача, здійснено державну реєстрацію земельних ділянок, як передбачено ч.1 ст.1 Закону України «Про державний земельний кадастр». Крім того, таке накладення земельних ділянок унеможливлює позивачем здійснити державну реєстрацію своєї земельної ділянки, тобто внести відомості до Державного земельного кадастру про формування земельної ділянки, що позбавляє позивача належним чином реалізувати свої права на земельну ділянку.

Оскільки Державний акт серії ЧН № 022099 від 09.06.2004 на право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 порушує права позивача та відповідачів, на момент розгляду справи іншим шляхом, ніж за рішенням суду визнати недійсним вказаний державний акт на земельну ділянку неможливо, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

На підставі викладеного слід зробити висновок, що виданий позивачу 09.06.2004 року Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 6,21 га серії ЧР № 022099 слід визнати недійсним.

В даному випадку позивач, має право на землю на підставі свідоцтва права на спадщину за заповітом від 11.05.2004, та не позбавлений можливості повторно отримати у власність земельну ділянку.

Також задоволення позову ОСОБА_1 не призведе до порушення прав ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

З наведеного слідує, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст. 131, 153, 155 Земельного кодексу України -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Михайло-Коцюбинська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області, Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, Чернігівська районна державна адміністрація Чернігівської області, про визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку - задовольнити.

Визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 022099, виданий на земельну ділянку площею 6,21, кадастровий номер: :03:000:1001, яка розташована на території М.Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №333, виданий 09 червня 2004 року ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 ;

Третя особа: Михайло-Коцюбинська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області, , місцезнаходження: смт Михайло-Коцюбинське Чернігівського району, Чернігівської області, вул. Шевченка, буд. 50;

Третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, , місцезнаходження: м. Чернігів, вул. Проспект Миру, 14;

Третя особа: Чернігівська районна державна адміністрація Чернігівської області, місцезнаходження: код ЄДРПОУ: 04061688, м. Чернігів, вул. Шевченка, буд. 48.

Суддя: С.П. Меженнікова