У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2021 року суддя Подільського районного суду м.Києва Рибалка Ю. В. , розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, шляхом накладення арешту в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Зоріна Світлана Миколаївна про переведення прав та обо`язків покупця, стягнення коштів, визнання права власності на частину квартири,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить: 1) перевести на неї права та обов`язки покупця за договором купівлі-продажу 31/100 квартири АДРЕСА_1 , укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , від 16.04.2013 року, посвідченого 16 квітня 2013 року приватним нотаріусом КМНО Зоріною С.М.; 2) виплатити ОСОБА_3 вартість 31/100 частини квартири АДРЕСА_1 , придбаної ним згідно із договором купівлі-продажу № 143 від 16.04.2013 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідченого 16.04.2013 року приватним нотаріусом КМНО Зоріною С.М., у розмірі 7000,00 грн., внесених позивачкою на депозитний рахунок Подільського районного суду м. Києва; 3) визнати за позивачкою право власності на 31/100 квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 06.12.2021 року відкрито провадження у справі.

Позивачкою подано заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на 31/100 частину квартири АДРЕСА_1 , із забороною вчиняти дії щодо її відчуження.

Заява обґрунтована тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори Кушнір О.Д. від 01.07.2021 року, вона є власником 69/100 частини квартири АДРЕСА_1 . Зазначає, що 31/100 частини спірної квартири за договором купівлі-продажу № 143 від 16.04.2013 року була продана покупцю ОСОБА_3 за 7000,00 грн. Оскільки на момент укладення спірного договору позивач не була власником спірної квартири, а право її нині покійного батька було порушено, про що вона дізналась в період прийняття спадщини, у встановленому законом порядку прийняла спадщину та набула право власності на спадкове майно у вигляді 69/100 частини спірної квартири, і в неї вже після вступу у права власника виникло переважне право на купівлю 31/100 частини квартири, як спадкоємця.

Дослідивши матеріали справи та заяву про забезпечення позову, суддя дійшов висновку про її задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією із причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо вжиття заходів забезпечення позову у даній справі, так, як невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та ефективний захист прав позивача.

Враховуючи предмет позову та вимоги чинного законодавства, суд вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову та накласти арешт на 31/100 частину квартири АДРЕСА_1 , із забороною вчиняти дії щодо її відчуження.

Враховуючи вищезазначене та керуючись стст. 149, 150, 151, 152, 153 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на 31/100 частину квартири АДРЕСА_1 , із забороною вчиняти дії щодо її відчуження.

Заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно, а також іншим суб`єктам на яких покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії (реєстрація прав та їх обтяжень, відчуження, застави, тощо) з 31/100 частною квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , до розгляду справи по суті.

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач - ОСОБА_2 , РНОКПП відсутній в матеріалах справи, адреса: АДРЕСА_4 .

Відповідач - ОСОБА_3 , РНОКПП відсутній в матеріалах справи, адреса: АДРЕСА_2 .

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

СуддяЮ. В. Рибалка