Номер справи місцевого суду: 494/1238/20
Головуючий у першій інстанції Дєтков О. Я.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2021 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Князюка О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, на рішення Березівського районного суду Одеської області, постановлене під головуванням судді Дєткова О.Я. 21 липня 2021 року у м. Березівка Одеської області, -

встановила:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася з даним позовом до суду, посилаючись на те, що шлюб між сторонами, від яких є син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було розірвано. За рішенням Березівського районного суду Одеської області від 26 жовтня 2010 року з відповідача на користь ОСОБА_1 на утримання сина стягуються аліменти щомісяця у розмірі 393-50 грн. Однак, вказаної суми аліментів зовсім не вистачає для розвитку й виховання дитини. Оскільки батько дитини, тобто відповідач, який є працездатним, може сплачувати аліменти, то позивач просила змінити спосіб стягнення аліментів на її користь на утримання сина, та стягувати щомісячно з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина у розмірі ј частки з усіх його видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття.

Відповідач позов визнав частково і пояснив, що він ніде не працює та ніяких доходів не має,?утримує сина та іншу дитину й має батьків пенсіонерів. На даний час співмешкає з жінкою, яка утримує сестру-сироту, тому наявні життєві труднощі не дозволяють надавати дитині допомогу саме у вказаному позивачем розмірі.

Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 21 липня 2021 року позов ОСОБА_1 було задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по 1255 грн. з індексацією відповідно до закону, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 01 грудня 2020 року.

В решті позову відмовлено.

Допущено негайне виконання рішення суду в межах суми платежу аліментів за один місяць.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі ј частки з усіх його видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, однак суд, стягнувши аліменти у твердій грошовій сумі, вийшов за межі позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, здійснивши розгляд апеляційної скарги в письмовому провадженні, дослідивши наведені в ній доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч.1, 2 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

З матеріалів справи вбачається, що згідно рішення Березівського районного суду Одеської області від 26 жовтня 2010 року, з відповідача на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 стягуються аліменти щомісяця у розмірі 393,50 грн. (а.с.7,11).

З довідки Раухівської селищної ради убачається, що дитина сторін проживає разом з ОСОБА_1 (а.с.14).

Дитина знаходиться на утриманні позивача.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, оскільки сума аліментів у розмірі 393,50 грн. не може бути визнана судом як достатня для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею ст.51 Конституції України гарантовано, а ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як передбачає ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 статті передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок обох батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно зі статтею 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Отже, прерогатива обрання того чи того способу стягнення аліментів (у частці від доходу або у твердій грошовій сумі), якщо останні вже визначені початково судовим рішенням, належить одержувачу аліментів.

Згідно ч.1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Однак, суд першої інстанції, призначаючи стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, не врахував, що від сторін не надходило заяви про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, а позивачем було заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частки з усіх його видів заробітку (доходу).

Відповідно до норм ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У постановах Верховного Суду від 08 серпня 2019 р. у справі №450/1686/17 та від 15 липня 2019 р. у справі №235/499/17 зазначено, що аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та, в порушення принципу диспозитивності, самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

Таким чином, суд першої інстанції, ухвалюючи судове рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по 1255 грн. з індексацією відповідно до закону, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, вийшов за межі заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, що є неприпустимим.

Також колегія суддів вважає необґрунтованими посилання відповідача на те, що він не працює, має батьків пенсіонерів, та на даний час співмешкає з жінкою, яка утримує сестру-сироту, оскільки вказані доводи не мають правового значення при вирішенні питання про стягнення аліментів на неповнолітню дитину.

Посилання ОСОБА_2 на те, що він утримує дитину від іншого шлюбу, колегія суддів також до уваги не приймає, оскільки вказаний факт не звільняє відповідача від обов`язку утримувати належним чином спільну дитину сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

При вказаних обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не і визначився з характером спірних правовідносин, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, що, відповідно, призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку із чим рішення Березівського районного суду Одеської області від 21 липня 2021 року підлягає скасуванню із постановленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Березівського районного суду Одеської області від 21 липня 2021 року - скасувати, постановити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів - задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, встановлений рішенням Березівського районного суду Одеської області від 26 жовтня 2010 року у справі №2-47010.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 ) аліменти на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 ) на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими п.2«а» - 2 «г» ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 06 грудня 2021 року.

Судді Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова

О.В. Князюк

О.М. Таварткіладзе