Ухвала

03 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 522/9536/18

провадження № 61-20409св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

треті особи: ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Калінюк Олег Борисович, Кухілава Сергія Автанділович , Публічне акціонерне товариство «Український будівельно-інвестиційний банк»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником ОСОБА_4 , на постанову Одеського апеляційного суду від 03 жовтня 2019 року у складі колегії суддів: Драгомерецького М. М., Дрішлюка О. І., Черевка П. М.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

У травні 2018 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Кухілава С. А., ПАТ «Український будівельно-інвестиційний банк», про визнання договору про розірвання іпотечного договору недійсним та застосування наслідків його недійсності.

Короткий зміст судових рішень судів попередніх інстанцій

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 23 листопада 2018 року у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 03 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» задоволено. Рішення Приморського районного суду міста Одеси від 23 листопада 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову ПАТ «Дельта Банк». Визнано недійсним, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та

ОСОБА_1 договір про розірвання іпотечного договору від 25 березня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюком О. Б. за реєстровим номером 93. Застосовано до відносин сторін наслідки недійсності договору про розірвання іпотечного договору від 25 березня 2014 року шляхом визнання АТ «Дельта Банк» стороною (іпотекодержателем) за іпотечним договором, посвідченим 14 вересня 2007 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюком О. Б. за реєстровим номером 2792. Скасовано з моменту припинення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію припинення: - запису від 14 вересня 2007 року № 5662244 (перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 5099686) про накладення заборони відчуження квартири АДРЕСА_1 , згідно з іпотечним договором від 14 вересня 2007 року, посвідченого 14 вересня 2007 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюком О. Б. за реєстровим номером 2792; - запису від

03 грудня 2008 року № 8255585 (перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 5100369) про обтяження іпотекою квартири АДРЕСА_1 , згідно з іпотечним договором від 14 вересня

2007 року, посвідченого 14 вересня 2007 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюком О. Б. за реєстровим номером 2792.

Аргументи учасників справи

У листопаді 2019 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 19 листопада 2019 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ПАТ «Дельта Банк», витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.

У пункті 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Щодо клопотання про участь у судовому засіданні

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 порушує клопотання про розгляд справи за його участю.

Європейський суд з прав людини вказав, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми (ZHUK v. UKRAINE, № 45783/05, § 32, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

У частині тринадцятій статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що виклик учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з урахуванням встановленої необхідності таких пояснень. Оскільки Верховним Судом не приймалось рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень, і така необхідність відсутня, тому в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись статтями 33, 34, 260, 400 (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , поданому представником ОСОБА_4 , про участь у судовому засіданні відмовити.

Справу № 522/9536/18 призначити до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

В. І. Крат