Провадження № 2/229/1061/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року м. Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Рагозіної С.О.,

за участю секретаря судового засідання Король І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення заборгованості по заробітній платі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 32886,34 грн. Обґрунтовує свої вимоги тим, що до 12 квітня 2017 року він працював у АТ "Українська залізниця". За період з лютого 2016 року по квітень 2017 року заробітна плата не виплачена. На даний час за відповідачем рахується нарахована, але не виплачена йому заборгованість по заробітній платі за період з лютого 2016 року по квітень 2017 року в загальній сумі 32886,34 грн.

В судове засідання позивач не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. В письмових поясненнях просить відмовити у задоволенні позову позивача.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до копії трудової книжки ОСОБА_1 з 17 вересня 1987 року працював машиністом електропоїзду в моторвагонному депо Ясинувата ДП «Донецька залізниця».

12 квітня 2017 року позивач ОСОБА_1 звільнений за згодою сторін, на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України (а.с.13-14).

Позивачем ОСОБА_1 на підтвердження нарахованої, але невиплаченої заробітної плати за період з лютого 2016 року по квітень 2017 року у розмірі 32886,34 грн. надана довідка № 209/04 від 26 квітня 2017 року, якою також підтверджується, що позивач працював у моторвагонному депо Ясинувата ДП «Донецька залізниця».

З довідки ПФУ вбачається, що до бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відомості стосовно ОСОБА_1 в період з 01 квітня 2016 року по 31 травня 2016 року надходили від відокремленого підрозділу Моторвагонного депо Ясинувата «ДП «ДОНЕЦЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ», , відомості про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не надходили.

Згідно відомостей наданих ІндустріалБанком між ДП «Донецька залізниця» та АБ «Експрес-Банкк» укладено договір № 10-04/54 від 01 серпня 2003 року. На ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 в АБ "Експрес-Банк" був відкритий рахунок № НОМЕР_2 для виплати заробітної плати, дата відкриття рахунку 01 жовтня 2014 року. У період з квітня 2016 року по травень 2017 року зарахувань заробітної плати не відбувалось. (а.с. 25).

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2018 року №938, змінено тип публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» з публічного на приватне та перейменованого його в акціонерне товариство «Українська залізниця», .

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», прийнятою відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», вирішено утворити публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття, у тому числі на базі Державного підприємства «Донецька залізниця» згідно додатку №1.

Законом України «Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», Постановою Кабінету Міністрів України № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» передбачено наступні етапи проведення реорганізації: 1) інвентаризація майна юридичних осіб, які підлягають злиттю, та складення передавального акта, 2) затвердження статуту нової юридичної особи (АТ «Укрзалізниця»), 3) державна реєстрація АТ «Укрзалізниця»; 4) припинення державних підприємств залізничного транспорту.

Також КМУ своєю постановою від 2 вересня 2015 року за № 735 затвердив Статут ПАТ «Українська залізниця», відповідно до якого товариство є правонаступником усіх прав та обов`язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту.

Товариство набуває статусу юридичної особи з дня його державної реєстрації в установленому законом порядку.

При реорганізації юридичної особи відбувається універсальне правонаступництво, при якому все майно особи як сукупність прав та обов`язків, які їй належать, переходить до правонаступника чи правонаступників, при цьому в цій сукупності переходять усі окремі права та обов`язки, які належали на момент правонаступництва правопопереднику незалежно від їх виявлення на той момент.

Враховуючи, що відповідно до ч. 6 ст. 2 Закону України «Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» товариство є правонаступником усіх прав і обов`язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту, правонаступництво не пов`язується з державною реєстрацією припинення підприємства залізничного транспорту, а кредиторам не надавалося право вимагати дострокового виконання вимог у порядку, передбаченому статтею 107 ЦК України, тобто всі їхні вимоги перейшли в повному обсязі до АТ «Укрзалізниця», датою виникнення універсального правонаступництва АТ «Укрзалізниця» щодо підприємств залізничної галузі, які припиняються шляхом злиття, слід вважати дату його державної реєстрації - 21 жовтня 2015 року, з якої воно є правонаступником ДП «Донецька залізниця».

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 910/5953/17.

Згідно зі статутом, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 735, АТ «Укрзалізниця» є правонаступником усіх прав і обов`язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту, серед яких ДП «Донецька залізниця».

Отже, АТ «Українська залізниця» є належним відповідачем у цій справі.

Позивачем по справі ОСОБА_1 доведений факт перебування у трудових відносинах з відповідачем по справі.

Позовні вимоги про стягнення заборгованості із заробітної плати заявлені позивачем ОСОБА_1 за період з лютого 2016 року по квітень 2017 року.

12 квітня 2017 року ОСОБА_1 звільнений з роботи на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України, що підтверджується записом в трудовій книжці НОМЕР_3 , виданій на ім`я позивача 21 липня 1980 року (а.с. 13-14).

Відповідно до довідки про доходи ДП «Українська залізниця» від 26 квітня 2017 року № 209/04, ОСОБА_1 , який працював на посаді машиніста електропоїзда відокремленого підрозділу моторвагонного депо Ясинувата Державного підприємства «Донецька залізниця» за лютий 2016 року нараховано заробітну плату в розмірі - 4371,84 грн., за березень 2016 року нараховано заробітну плату в розмірі - 5753,96 грн., за квітень 2016 року нараховано заробітну плату в розмірі - 4782,39 грн., за травень 2016 рік нараховано 2697,47 грн., за червень 2016 рік нараховано 1927,28 грн., за липень 2016 рік нараховано 1024,89 грн., за серпень 2016 рік нараховано 985,07 грн., за вересень 2016 рік нараховано 6738,61 грн., за жовтень 2016 рік нараховано 773,14 грн., за квітень 2017 рік нараховано 3831,69 грн., в період часу з листопада 2016 року по березень 2017 року заробітна плата позивачу не нараховувалась, за квітень 2017 рік нараховано 3831,69 грн. (а.с. 15).

Частиною четвертою статті 43 Конституції України передбачено право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про оплату праці», частиною першою статті 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Статтею 47 КЗпП України передбачено обов`язок власника або уповноваженого ним органу в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Статтею 110 КЗпП України встановлено, що при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; сума заробітної плати, що належить до виплати.

Отже, виходячи з положень КЗпП України, Закону України «Про оплату праці», заробітна плата працівникам виплачується за умови виконання ними своїх функціональних обов`язків на підставі укладеного трудового договору з дотриманням установленої правилами внутрішнього трудового розпорядку тривалості щоденної (щотижневої) роботи за умови провадження підприємством господарської діяльності.

Нарахування та виплата заробітної плати працівникам проводиться на підставі документів з первинного обліку праці та заробітної плати: штатний розклад, розцінки та норми праці, накази та розпорядження (на виплату премій, доплат, надбавок тощо), табель обліку використаного часу, розрахункова-платіжна відомість.

Відповідно до частини 1 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 12, частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, при з`ясуванні, якими доказами кожна сторона буде обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо невизнаних обставин, суд повинен виходити з принципу змагальності цивільного процесу, за яким кожна сторона несе обов`язки щодо збирання доказів і доказування тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, якщо інше не встановлено процесуальним законом.

Згідно положень статей 115, 116 КЗпП України, відсутність заборгованості перед позивачем має довести саме роботодавець, але це не позбавляє позивача від обов`язку доведення наявності права на отримання певних сум.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, що мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, що містять інформацію щодо предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частини перша, третя статті 77, частина друга статті 78 ЦПК України).

На підтвердження заборгованості АТ «Укрзалізниця» позивачем по справі ОСОБА_1 надана довідка ДП «Українська залізниця» від 26 квітня 2017 року№ 209/04, в якій зазначено, що за період з лютого 2016 року по квітень 2017 року сума невиплаченої ОСОБА_1 заробітної плати склала 32886,34 грн. (а.с. 15).

Однак, суд не може прийняти до уваги надану позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог довідку з печаткою та штампом ДП «Донецька залізниця» як належний доказ, оскільки постановою КМУ від 2 вересня 2015 року за № 735 був затверджений Статут ПАТ «Українська залізниця», відповідно до якого товариство стало правонаступником усіх прав та обов`язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту, тобто станом на день видачі довідки від 26 квітня 2017 року правонаступником ДП «Українська залізниця» було ПАТ «Українська залізниця».

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем по справі не надано жодних належних доказів на підтвердження наявності у відповідача заборгованості по заробітній платі перед ним, а тому позовні вимоги позивача ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 5 України від 08.07.2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, а тому ОСОБА_1 звільняється від сплати судового збору за подання цього позову.

Згідно частини 7 статті 141 ЦПК України, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки суд відмовляє у задоволенні позовних вимог та враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати за подання цього позову необхідно компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 19, 81, 263-265, 273, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення заборгованості по заробітній платі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01 грудня 2021 року.

Cуддя: С.О. Рагозіна