Справа № 182/7083/19
Провадження № 2/0182/902/2021
У Х В А Л А

Іменем України

10.02.2021 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді - Рунчевої О.В., секретаря Нагаєвої Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно у порядку набувальної давності.

10.02.2021 року позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, якою просить забезпечити його позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 до набрання чинності рішенням суду по даній справі.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач посилається, що відповідач має намір здійснити відчуження спірного майна, що може утруднити або зробити неможливим виконання рішення по справі. Тому, просить вжити зазначені заходи забезпечення позову.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову,так і на будь-якій стадії розгляду справи,якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача,за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову закріплені у ст.150 ЦПК України, згідно п.1 ч.1 якої позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно, що належать відповідачеві.

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, згідно яких, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову позивач ОСОБА_1 посилався, що відповідач має намір здійснити відчуження спірного майна, що може утруднити або зробити неможливим виконання рішення по справі.

В даній ситуації позивачем надано докази на підтвердження того, що існує ризик, за яких спірне майно - житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , може бути відчужено особі, яка не є стороною спору.

Крім того, суд враховує інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, зокрема, те, що обраний вид забезпечення позову є тимчасовим заходом і не є формою позбавлення майна або повного утруднення його використання.

Суд, не оцінюючи наперед докази, але враховуючи усі обставини та доводи, надані позивачем на підтвердження своїх вимог і, з`ясувавши обсяг позовних вимог у відповідності до виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, прийшов до висновку, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, тому вимога щодо накладення арешту та заборони відчуження на нерухоме майно відповідача підлягає задоволенню.

Підстав для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення позову, передбачених ч.3ст.154 ЦПК України судом не встановлено.

Керуючись ст. ст. 149-151, 153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно у порядку набувальної давності задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.10.1995 року, посвідчений державним нотаріусом Першої Нікопольського державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 , до набрання чинності рішенням суду по даній справі.

Відомості про сторони:

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Інших відомостей про сторони у суду та заявника немає.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Термін пред`явлення даної ухвали до виконання три роки.

Копію ухвали направити для відома та негайного виконання до Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Копію ухвали направити для відома сторонам.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О. В. Рунчева