Справа № 737/813/20
Проваждення № 2/737/12/21
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

02 лютого 2021 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі судді Рубаненко Н.Ю., за участі секретаря Москалець Н.А.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи Коляди Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Куликівської районної державної адміністрації в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

до ОСОБА_6 ,

треті особи на стороні позивача: Куликівська селищна рада, Служба у справах дітей Куликівської районної державної адміністрації,

про позбавлення батьківських прав

ВСТАНОВИВ:

Куликівська районна державна адміністрація звернулась до суду з даним позовом, в якому просить позбавити ОСОБА_6 батьківських прав по відношенню до її неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та передати їх Куликівській райдержадміністрації як органу опіки та піклування для подальшого влаштування, а з ОСОБА_6 стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі Ѕ частини всіх видів її доходів.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_6 тривалий час ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своїх дітей, які з 09.11.2015р. перебувають на обліку в службі у справах дітей Куликівської райдержадміністрації. ОСОБА_6 з 14.01.2020 року разом з дітьми не проживає, не спілкується з ними, не займається їх вихованням, матеріально не утримує, не піклується про їх здоров`я. Така поведінка матері свідчить про її самоусунення від виконання батьківських обов`язків щодо дітей.

Питання про стан виконання батьківських обов`язків ОСОБА_6 неодноразово обговорювалося на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини.

02 жовтня 2020 року Куликівська районна державна адміністрація своїм розпорядженням №172 затвердила висновок служби у справах дітей про доцільність позбавлення ОСОБА_6 батьківських прав по відношенню до її чотирьох дітей.

Представник позивача в судовому засіданні поданий позов підтримала, просила його задовольнити із зазначених у ньому підстав та позбавити ОСОБА_6 батьківських прав, стягнути з неї аліменти в розмірі 1/2 усіх видів заробітку, оскільки остання не виконує батьківські обов`язки відносно своїх неповнолітніх дітей та не утримує їх матеріально. Вважає, що позбавлення ОСОБА_6 батьківських прав щодо її синів буде відповідати інтересам дітей.

Представник третьої особи - служби у справах дітей Куликівської районної державної адміністрації подала письмову заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила розглянути справу без участі представника служби в зв`зку із реорганізацією.

Третя особа - Куликівська селищна рада надала письмові пояснення за підписом селищного голови Постернак Ю.О., в яких виступаючи в інтересах дітей, та з метою забезпечення їх прав та законних інтересів, вважає, що є всі наявні підстави для задоволення позову, справу просить розглянути у відсутності представника Куликівської селищної ради.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи, що підтверджується розпискою про вручення судової повістки. Клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за її відсутності, до суду не надходило.

У відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно з ч.1-4 статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, а тому, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч.1 ст. 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 ч. 1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини.

Згідно пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України), та є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 81 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається із матеріалів справи батьками неповнолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (а.с.8-11).

Батько дітей - ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 27.12.2017 року (а.с. 25).

Мати дітей - ОСОБА_6 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживала по АДРЕСА_2 , але із 14.01.2020 року на території села не проживає (а.с. 15-16).

Згідно з інформацією Куликівського ВП ЧВП ГУНП в Чернігіській області №1661/124/49.1/07/2020 від 02.04.2020 року ОСОБА_6 на даний час постійно проживає в АДРЕСА_3 разом із своєю матір`ю, повертатися до своїх дітей не має наміру, не може виконувати свої материнські обов`язки, приймати участь у вихованні дітей та їх матеріальному забезпеченні (а.с. 30-31).

Неповнолітні діти ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 тимчасово влаштовані в сім`ю рідної бабусі ОСОБА_10 та проживають по АДРЕСА_1 , навчаються в Дрімайлівському закладі загальної середньої освіти І-ІІ ступенів (а.с. 17-23).

ОСОБА_5 з 2018 року живе в сім`ї рідної тітки ОСОБА_12 у АДРЕСА_4 , навчається в 2 класі Ніжинської ЗОШ І-ІІІ ступенів №15 (а.с. 23-24).

Відповідно до наказу начальника служби у справах дітей Куликівської районної державної адміністрації від 09.11.2015 року №37 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , взяті на облік як діти, які перебувають у складних життєвих обставинах, в зв`язку із тим, що проживають у сім`ї, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків (а.с. 32).

Розпорядженням Куликівської районної державної адміністрації вiд 02.10.2020 року №172 затверджено висновок служби у справах дітей Куликівської райдержадміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 по відношенню до її неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.12-14).

Сім`я ОСОБА_6 перебуває на обліку в Центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Куликівської селищної ради з 2007 року як така, що опинилась в складних життєвих обставинах з проблемою зловживання алкоголем, ухиленням від виконання батьківських обов`язків. ОСОБА_6 може періодично вживати алкоголь, не приділяє належної уваги вихованню дітей, у яких постійно конфлікти з однолітками та вчителями, є проблеми з поведінкою дітей в школі. Двоє старших дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з метою корекції поведінки з 30.10.2018 року по 27.05.2019 року направлялись до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей (а.с. 28).

Довідкою-характеристикою від 22.09.2020 року №228 підтверджується той факт, що ОСОБА_6 зловживала спиртними напоями, не працювала, недостатньо уваги приділяла вихованню дітей (а.с. 16).

За період з 2017 року по 2019 рік ОСОБА_6 більше десяти разів притягувалась до адміністративної відповідальності, в тому числі чотири рази за ст.184 КУпАП - невиконання батьками або особами, що їх замінюють обов`язків щодо виховання дітей (а.с. 29).

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила, що є рідною бабусею дітей, внуки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 проживають разом з нею, а ОСОБА_6 її невістка, яка ще 14.01.2020 року поїхала з села і з того часу з дітьми не проживає, не спілкується, матеріально їх не утримує. Також зазначила, що ОСОБА_6 випивала, гуляла та вже не вперше покидає дітей. Так, в 2018 році вона поїхала з дому і з`явилася лише через 9 місяців. Нещодавно ОСОБА_6 з`являлася в селі, але з дітьми не бачилася і не спілкувалася.

Свідок ОСОБА_12 пояснила в судовому засіданні, що є рідною тіткою дітей. В 2017 році помер її брат, а їх батько і вона завжди чим могла допомагала цій сім`ї. Найменшого племінника ОСОБА_5 в 2018 році забрала в свою сім`ю в м. Ніжин, де ОСОБА_5 спочатку відвідував дошкільний заклад, а на сьогоднішній день він учень 2 класу Ніжинської ЗОШ №15. За весь час перебування ОСОБА_5 в м. Ніжині його мати ОСОБА_6 там не з`являлася, з сином не спілкувалася, його навчанням та життям не цікавилася.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що працює головним спеціалістом служби у справах дітей Куликівської райдержадміністрації. Дана сім`я з 2015 року перебувала на обліку у службі. Під час виїздів за місцем проживання в будинку завжди був безлад, запасів продуктів не було, ОСОБА_6 часто перебувала у стані сп`яніння, діти потрапляли в лікарню з причин неналежного догляду.

Отже, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що ОСОБА_6 не піклується про фізичний, духовний розвиток та виховання своїх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що негативно впливає на їх фізичний та духовний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання ними освіти, тобто поведінка відповідача є такою, що свідчить про її ухилення від виконання обов`язку по вихованню дітей.

Вищезазначені обставини вказують, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками.

По справі не здобуто доказів, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 буде суперечити інтересам дітей.

Доказів, що підтверджують обставини виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків щодо виховання та розвитку дітей, наявність у відповідача заробітку, зацікавленість відповідача у їх вихованні, надання їм батьківської турботи, необхідного харчування, матеріального забезпечення, не надано.

Відповідно до ч.1 ст17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголосив на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (§ 57, § 58).

Разом з тим, поведінка відповідача за час розгляду справи свідчить про те, що їй байдужа доля її дітей. За весь час розгляду справи відповідач в судові засідання, будучі належним чином повідомленою, не з`являлася, причини неявки не повідомляла.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач за власною ініціативою самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своїх неповнолітніх дітей, без поважних причин залишивши їх без материнської уваги та турботи, при цьому, має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дітьми та позивачем доведено, що поведінка відповідача відносно неповнолітніх дітей є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки зазначена міра є виправданою з огляду на необхідність захистити інтереси дітей.

Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

У відповідності до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини та ч.ч. 7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно з ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Позбавлення батьківських прав відповідача, відповідно до ч.2 ст.166 СК України не звільняє її від обов`язку утримувати своїх дітей, у зв`язку з чим, суд задовольняє вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дітей.

За правилами ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Враховуючи вимоги ст.ст. 166, 180, 184 СК України, майновий стан відповідача, яка є особою працездатного віку, відсутність даних про наявність інших утриманців, стан здоров`я дітей та їх вік, а також вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч.2 ст.182 СК України, суд приходить до висновку, про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у розмірі 1/2 частки усіх доходів відповідача щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Розмір аліментів, визначений судом, відповідатиме принципам розумності та справедливості.

З огляду на положення п.14 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за дану позовну заяву справлянню не підлягає.

Таким чином, враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, оцінивши достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19, 150, 155, 164-166, 180-183, 191 СК України, ст.ст. 2, 3, 19, 23, 76-89, 258-268 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Куликівської районної державної адміністрації задовольнити.

Позбавити ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) батьківських прав по відношенню до її неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь опікуна (піклувальника) або державної установи, в якій будуть перебувати неповнолітні діти ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 аліменти на їх утримання у розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 жовтня 2020 року і до досягнення дітьми повноліття.

Передати дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 нароження Куликівській районній державній адміністрації як органу опіки і піклування для їх подальшого влаштування.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 10.02.2021 року

Суддя Н. Ю. Рубаненко