Провадження № 2/344/1123/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

10 лютого 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.

секретарів Орнат Л.І., Сивухіної Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась в суд з наведеним позовом, вимогами якого просила суд визнати ОСОБА_2 , таким що втратив право на користування житловою площею в квартирі АДРЕСА_1 . Позов обґрунтовує тим, що вона є власником даної квартири. У квартирі зареєстрований відповідач, однак з 2019 року у ній не проживає у зв`язку із закінченням навчання та повернення у країну постійного проживання - Ірак. До 2019 року ОСОБА_2 винаймав дану квартиру будучи студентом.

У строк встановлений судом відповідач відзив на позов не подав, будь-яких інших клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами.

Позивач у судове засідання не з`явилась, її представник суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Не заперечив проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права користування нерухомим майном внаслідок чого власник позивається про його відновлення, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі продажу квартири від 20 грудня 2019 року за реєстровим № 1676 (а.с.3-5).

У квартирі зареєстровано двоє осіб, у тому числі ОСОБА_2 як піднаймач, що підтверджується довідкою ТзОВ «ЖЕД Експрес-Комфорт» № 219 від 23 липня 2020 року (а.с.8).

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Дану правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 16 листопада 2016 року № 6-709цс16

Відповідач, який не є членом сім`ї позивача, не проживає у спірній квартирі з 2019 року, не несе витрати по утриманню житла, що підтверджується довідкою ТзОВ «ЖЕД Експрес-Комфорт» № 219 від 23 липня 2020 року та конвертами які повернулись до суду за закінченням терміном зберігання, а тому його слід визнати таким, що втратив право на користування житловою площею в квартирі АДРЕСА_1 .

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити.

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому з відповідача слід стягнути 840 грн. 80 коп. судового збору в користь позивача.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 391 ЦК України, керуючись ст.ст. 89, 259, 263-265, 273, 280-283, 289 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування житловою площею в квартирі АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Іраку, місце проживання - невідоме, посвідка на постійне проживання в Україні № НОМЕР_1 від 21 грудня 2018 року, дійсна до 21 грудня 2028, вид. 2601, в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , витрати по оплаті судового збору в розмірі 840 гривень 80 копійок

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бабій О.М.

Повний текст рішення складено та підписано 10 лютого 2021 року.