УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/695/21

Номер провадження 2-н/495/115/2021

10 лютого 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Волкова Ю.Ф., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по заробітній платі із Державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торгівельний порт» у розмірі 79 194 грн 57 коп., та середнього заробітку за час затримки розрахунку,

встановила:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по заробітній платі із Державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торгівельний порт» заборгованості по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі, яка станом на 20 січня 2021 року складає 79 194 грн 57 коп., середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період із 21 січня 2021 року по дату фактичного розрахунку, виходячи із середньоденного заробітку заявника - 224 грн 76 коп., за кожний день затримки розрахунку.

За результатами розгляду вказаної заяви, видано наказ від 10 лютого 2021 року про стягнення із Державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торгівельний порт» на користь ОСОБА_1 нараховану за травень 2020 року січень 2021 року, але не виплачену при звільненні заробітну плату, у сумі 79 194 грн 57 коп.

Щодо вимоги в іншій частині, суд керується таким.

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо (частина третя статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, далі ЦПК України).

Статтею 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Відповідно до частини першої та третьої статті 163 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником. До заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

У заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються (пункт 4 частини друга статті 163 ЦПК України).

Частиною другою статті 167 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Частиною третьою статті 165 ЦПК України визначено, що у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Відповідно до частини першої статті 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо, зокрема, заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Крім того, згідно пункту 8 частини першої статті 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Так, згідно із статтею 117 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), на яку посилається заявник у заяві про видачу судового наказу, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Між тим, звертаючись до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, заявник у прохальній частині заяви не зазначив конкретної суми, яку належить стягнути з боржника; періодом стягнення визначено: із 21 січня 2021 року по дату фактичного розрахунку, що свідчить про заявлення вимог на майбутнє. У даному випадку необхідно звернути увагу, що у судовому порядку підлягають захисту лише порушені права.

Встановлені обставини не свідчать про безспірність вимог щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті. Також суд не наділений повноваженнями в межах наказного провадження здійснювати розрахунки сум.

З огляду на те, що заявлена вимога у частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку за період із 21 січня 2021 року по дату фактичного розрахунку не відповідає змісту і завданню наказного провадження у цивільному процесі (без визначення безспірної суми і заявлення вимог на майбутнє), суд дійшов висновку про відмову у видачі наказу у вказаній частині на підставі пункту 8 частини першої статті 165 ЦПК України

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 19, 163-167, 260-261, 353-355 ЦПК України

постановила:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу у частині стягнення із Державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Крім того, заявник має право звернутися до суду з аналогічними вимогами в спрощеному позовному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя Ю.Ф.Волкова