УХВАЛА

09 лютого 2021 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого - судді Масленикова О.А.

за участю:

секретаря судового засідання Новицької А.І.

розглянувши заяву представника відповідача

про

перегляд заочного рішення в цивільній справі № 522/21744/18

за позовом

Моторного (транспортного) страхового бюро України

до

ОСОБА_1

про

відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 22.03.2019 року по цивільній справі № 522/21744/18 за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою - позовні вимоги було задоволено повністю та ухвалено рішення яким стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 56 336 грн. 88 коп., витрати на встановлення розміру збитку та збір документів в розмірі 820 грн., судові витрати в розмірі 1 762 грн., всього 58 918 грн. 88 коп.

27.01.2021 року від представника відповідача по справі надійшла заява про перегляд вищезазначеного заочного рішення. В обґрунтування поданої заяви зазначено, що 31.12.2020 року в Кілійському районному відділі ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Бурьян Олександр Олександрович дізнався про наявність виконавчого провадження за Виконавчим листом від 23.05.2019 року по справі №522/21744/18 про стягнення з нього 58918,88 грн. на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України, але по вказаній справі він участі не приймав, про засідання не повідомлявся, рішення по справі йому не направлялось. За заявою представника відповідача ОСОБА_2 в Кілійському районному суді Одеської області 11.01.2021 року було отримано копію заочного рішення Кілійського районного суду Одеської області від 22.03.2019 року по справі № 522/21744/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 56336 грн. 88 коп. та 1762 грн. судових витрат, а загалом 58918грн. 88 коп.

Також представник відповідача вказує, що ОСОБА_1 зареєстрований за місцем проживання та проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 13.12.2014 року по теперішній час, однак жодного разу за вказаною адресою будь-яких повідомлень та письмових матеріалів не надходило, що підтверджується матеріалами справи. З матеріалами справи № 522/21744/18 представник заявника ознайомився 18.01.2021 року. В матеріалах справи наявні поштові відправлення на адресу: АДРЕСА_2 , але за вказаною адресою відповідач фактично тимчасово мешкав тільки на протязі декількох тижнів з початку до середини жовтня місяця 2017 року без будь-яких договірних відносин та без тимчасової реєстрації місця проживання. Позивач по справі навіть не намагався з`ясувати його місце перебування. Навпаки, Приморський районний суд м. Одеси 18.12.2018 року на свій запит отримав з Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області інформацію щодо місця реєстрації відповідача за адресою: АДРЕСА_1 з 13.12.2014 року, тому справа № 522/21744/18 була направлена на розгляд до Кілійського районного суду Одеської області, який безпідставно направляв всі повідомлення на адресу: АДРЕСА_2 (були повернуті до суду з відміткою за закінченням терміну зберігання) і жодного повідомлення не було здійснено за місцем його реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач не брав участь у розгляді справи, адже не був повідомлений належним чином про розгляд справи та не отримував судову кореспонденцію. Внаслідок неповідомлення Відповідача належним чином про дату і час слухання справи, він був позбавлений можливості надати свої заперечення щодо позовних вимог. Також суд порушив принципи змагальності та рівності сторін, які є елементами права на справедливий судовий розгляд.

На заперечення щодо позовних вимог, представник відповідача вказує, що згідно рахунку фактури №1011/1 від 10.11.2017 року та акту виконаних робіт вбачається, що ТОВ «ДЕЛФИ ГРУПП» виконав роботи про встановлення розміру збитку в сумі 820 грн., що підтверджується платіжним дорученням №541828 від 19.01.2018 року. Відповідно звіту «ДЕЛФИ ГРУПП» №10-11/1 про незалежну оцінку про визначення вартості матеріальної шкоди, завданого власнику автомобіля «HYUNDAI SANTA FE» державний номер НОМЕР_1 складає 64493,43 грн. Наказом №1577 від 20.02.2018 року позивачем вирішено сплатити на рахунок ОСОБА_3 56336,88 грн. та відповідно проведено оплату у вище зазначеному розмірі, що підтверджується платіжним дорученням №902045 від 20.02.2018 року. Проте про час та місце встановлення розміру збитку відповідач не повідомлявся, оскільки повідомлення здійснювалось телеграфом на адресу: АДРЕСА_2 , яке, як зазначено вище, він не отримував і не міг отримати, оскільки там вже не перебував. Огляд транспортного засобу здійснювався без його присутності, розмір збитку встановлювався через майже 10 днів з часу скоєння ДТП, матеріали адміністративної справи не досліджувались. З сумою спричиненого матеріального збитку відповідач категорично не згоден, оскільки необхідно встановити дійсну суму спричиненої шкоди вказаної в звіті «ДЕЛФИ ГРУПП» №10-11/1 про незалежну оцінку про визначення вартості матеріальної шкоди з урахуванням перелічених пошкоджень автомобіля, наявних в протоколі огляду транспортного засобу, який міститься в матеріалах адміністративної справи, щодо притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Докази, на які посилається відповідач наявні в матеріалах даної справи та матеріалах справи №520/13517/17 Київського районного суду м. Одеси, постанова по якій винесена 30.11.2017 року, які відповідач не може зараз подати і які необхідно буде витребувати під час розгляду справи в порядку загального провадження.

На підставі вищезазначеного, представник відповідача просив суд:

- поновити ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення;

- заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задовольнити;

- заочне рішення Кілійського районного суду Одеської області по справі № 522/21744/18 від 22.03.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 56336 грн. 88 коп. та 1762 грн. судових витрат, а загалом 58918грн. 88 коп. скасувати та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

08.02.2021 року від представника позивача надійшли заперечення проти скасування заочного рішення, в якому зазначено, що Кілійським районним судом Одеської області 22.03.2019 року ухвалено заочне рішення по цивільній справі № 522/21744/18 за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі МТСБУ) до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою. На теперішній час вказане судове рішення набрало законної сили та знаходиться на примусовому виконанні в органах Державної виконавчої служби. Відповідачем 27.01.2021 року подано до Кілійського районного суду Одеської області заяву про перегляд заочного рішення від 22.03.2019 року. Заяву мотивовано необізнаністю про розгляд судом цивільної справи за позов МТСБУ та незгодою із визначеною експертом сумою матеріального збитку. Вивченням змісту заяви про перегляд заочного рішення, матеріалів справи вважаємо, що вона не підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Згідно матеріалів справи, відповідач належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи за адресою, яку ним особисто повідомлено співробітникам національної поліції, якими здійснювалося оформлення ДТП та складання протоколу про адміністративне правопорушення. Посилання на адресу проживання відповідача міститься і у рішенні Київського районного суду м. Одеси від 30.11.2017 року, справа № 520/13517/17, яким ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. З внесеними до даної постанови даними ОСОБА_1 погодився, так як її не оскаржено.

Відповідачем також вказується факт проведення огляду пошкодженого колісного транспортного засобу за його відсутності, що на думку відповідача є підставою для скасування заочного рішення. Разом з тим, законодавством не встановлено обов`язковості участі власника пошкодженого автомобіля та особи винної у ДТП в проведені експертом огляду пошкодженого колісного транспортного засобу. Не виклик представника відповідача жодним чином не впливає на результат дослідження (зворотного не доведено). Не зважаючи на зазначене, додатком до Звіту № 10-11/1 про встановлення вартості матеріального збитку, виконаного експертом ОСОБА_4 , є телеграфне повідомлення (наявне в матеріалах справи), направлене на адресу ОСОБА_1 про запрошення на огляд пошкодженого автомобіля. Сума збитку, яка була відшкодована позивачем потерпілій особі, встановлена на підставі вищевказаного Звіту про встановлення вартості матеріального збитку, виконаного експертом з наявними, відповідними повноваженнями експерта, кваліфікацію оцінювача дорожніх транспортних засобів, діє на підставі сертифіката суб`єкта оціночної діяльності, а тому відсутність представника відповідача при огляді пошкодженого транспортного засобу жодним чином не впливає на визначення розміру страхового відшкодування та не може бути підставою відмови у задоволенні позову. Позивачем надано як доказ експертний висновок, а відповідачем не наведено жодного об`єктивного доказу, що цей висновок експерта викликає сумнів. Даний висновок відповідає вимогам ст. 102 ЦПК України, а саме дослідження виконано з дотриманням вимог «Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за N 1074/8395. Згідно ч. 2 п. 22.1 ст. 33 Закону, у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду. У відповідності до п. 43.2 ст. 34 Закону, протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП, у випадках, передбачених ст. 41 Закону - МТСБУ, зобов`язане направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитку. Таким чином, обов`язковою умовою прийняття МТСБУ рішення про здійснення регламентної виплати на користь потерпілої особи є залучення відповідного експерта для встановлення розміру збитку.

Окрім того, представник відповідача вказує, що однією з обов`язкових підстав скасування заочного рішення є посилання відповідача на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи. Ознайомленням із заявою відповідача про перегляд заочного рішення Кілійського районного суду Одеської області від 22.03.2019 року по справі № 522/21744/18 встановлено, що вона не містить тих обов`язкових доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, як то спростування самого факту ДТП, наявність на дату пригоди полісу обов`язково страхування, оскарження суми матеріального збитку, самостійне, повне відшкодування збитку, тощо. Дії відповідача є лише намаганням уникнути цивільно-правової відповідальності. Відповідачу достеменно відомо, що він був учасником ДТП, його визнано винним, ним спричинено матеріальний збиток, який самостійно не відшкодовано. Згідно ст. 39 Закону, основним завданням МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом.

На підставі вищезазначеного представник позивача просив суд заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Кілійського районного суду Одеської області від 22.03.2019 по справі № 522/21744/18 залишити без задоволення.

На призначену дату розгляду заяви про перегляд заочного рішення суду представник позивача в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Представник відповідача ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд заяви у його відсутність та у відсутність відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК УКраїни неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

На підставі ч. 2 статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Проаналізувавши наведені відповідачем в заяві про перегляд заочного рішення доводи, заперечення представника позивача та перевіривши матеріали справи, беручи до уваги відповідні положення цивільного процесуального законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Кілійським районним судом Одеської області 22.03.2019 року було ухвалено заочне рішення у справі № 522/21744/18 за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, яким позовні вимоги було задоволено повністю та ухвалено рішення яким стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 56 336 грн. 88 коп., витрати на встановлення розміру збитку та збір документів в розмірі 820 грн., судові витрати в розмірі 1 762 грн., всього 58 918 грн. 88 коп., /а.с. 40-42/.

Відповідно до відомостей відділу адресно довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 13.12.2014 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , /а. с. 17/.

Кілійським районним судом Одеської області, відповідачу за адресою, яка зазначена в позові, а саме: АДРЕСА_2 , було направлено 23.01.2019 року судову повістку, разом з копією ухвали про відкриття провадження по справі та копію позову з додатками, /а. с. 26/.

Відповідно до поштового повідомлення АТ «Укрпошта», вищезазначені документи відповідач не отримав та зазначене повідомлення повернуто до суду з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

У зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання, судом з метою дотримання норм Цивільного процесуального кодексу України в частині належного повідомлення про час і місце судового розгляду, та згідно ст. 128 ч. 11 ЦПК України шляхом розміщення на офіційній веб-сторінці суду, здійснено повідомлення про виклик в судове засідання відповідача ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Повідомлення сторін про час та місце розгляду справи станом на дату ухвалення заочного рішення проводилось відповідно до вимог ст. ст. 128, 129, 130 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України визначено, що у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Враховуючи вищезазначене, сповіщення відповідача про дату, час та місце судового розгляду, здійснювалось шляхом направлення судових повісток за місцем проживання відповідача, в порядку передбаченому ст. 128 ЦПК України та шляхом оголошення на офіційному веб-сторінці суду.

Згідно ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч. 1 статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (п.п.66-69 рішення у справі «Смірнова проти України»). Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 зазначено про те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Згідно до ч. 1 ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права частиною спільної спадщини Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності (див. рішення у справі «Брумареску проти Румунії» [ВП] (Brumarescu v. Romania) [GC], заява № 28342/95, пункт 61, ЄСПЛ 1999-VII). Юридична визначеність передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішень. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного розгляду справи та її нового вирішення. Повноваження судів вищих інстанцій щодо перегляду мають здійснюватись для виправлення судових помилок та недоліків правосуддя, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен розглядатись як прихований засіб оскарження, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для повторного розгляду. Відступ від цього принципу може бути виправданим лише коли він обумовлений особливими та непереборними обставинами.

Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони й інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Верховний Суд в постанові по справі № 0870/8014/12 прийнятій 15.05.2019 року зазначив, що апеляційним судом вчинено дії щодо належного повідомлення учасників справи про результати розгляду справи, шляхом направлення на їх адреси судового рішення. Повернення відділенням поштового зв`язку до суду поштового конверту з відміткою «за закінченням терміну зберігання» свідчить, що рішення не вручено з причин, що не залежать від суду, який у установленому законодавством порядку вчинив процесуальні дії.

Згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою, можна зробити висновок, що суд, ухвалюючи заочне рішення, повинен дати оцінку всім доказам, які є у справі.

Таким чином, не може бути підставою для скасування заочного рішення посилання відповідача на докази, які були у справі, оскільки вони вже були оцінені судом при ухваленні заочного рішення. Для скасування заочного рішення потрібно, щоб докази були новими (не досліджувались судом при ухваленні заочного рішення) та мали істотне значення для правильного вирішення справи.

В той же час в ЦПК України чітко врегульовано порядок подання доказів. Так, згідно ст. 43 сторони зобов`язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті. Докази, подані з порушенням даної вимоги, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин.

І тільки за одночасної наявності названих процесуальних і матеріальних обставин, суд може скасувати заочне рішення. При спеціальному порядку суд першої інстанції може переглянути заочне рішення, тільки якщо відповідач посилається на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи у випадку відсутності відповідача з поважних причин; порушення норм процесуального права при ухваленні заочного рішення може бути підставою тільки для апеляційного оскарження.

Разом з тим, в ході розгляду справи, судом були досліджені обставини на які посилається представник відповідача щодо предмету спору, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, про відсутність нових доказів, та в разі скасування заочного рішення суду, це фактично призведе до затягування розгляду справи в суді першої інстанції та повторного ухвалення аналогічного за змістом судового рішення, що не відповідатиме принципам ефективності та своєчасності цивільного судочинства.

Крім того, суд вважає клопотання представника відповідача про поновлення пропущеного строку для подання заяви про перегляд заочного рішення обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню судом, оскільки достовірно встановлено поважність пропущення вказаного строку відповідачем, так як про наявність заочного рішення суду він дізнався лише 31.12.2020 року.

Згідно ч. 3 ст.287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що заяву відповідача слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 280, 287-289 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення ухваленого Кілійським районним судом Одеської області від 22.03.2019 року по справі № 522/21744/18 за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою.

Заяву представника відповідача про перегляд заочного рішення в цивільній справі № 522/21744/18 за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою - залишити без задоволення.

Роз`яснити відповідачу положення ч. 4 ст. 287 ЦПК України, згідно яких у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников