Справа № 2-1664/10
Провадження № 4-с/638/184/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі головуючого Цвіри Д.М., за участю секретаря судового засідання Малиновської Є.Е., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Харків скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків), -

В С Т А Н О В И В :

01 жовтня 2021 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків), в якій заявник просить суд:

- визнати неправомірною відмову державного виконавця Шевченківського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків), у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом №2-1664/10 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів у загальному розмірі 70007,28 грн.;

- скасувати постанову державного виконавця Шевченківського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) про відмову у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-1664/10 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів у загальному розмірі 70007,28 грн.;

- зобов`язати державного виконавця Шевченківського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) відкрити виконавче провадження за виконавчим листом № 2-1664/10 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів у загальному розмірі 70007,28 грн.

Скарга обґрунтована тим, що повернення державним виконавцем Шевченківського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) виконавчого листа №2-1664/10 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості у сумі 70007,28 грн., стягувачу без прийняття до виконання у зв`язку із невідповідністю виконавчого документа передбаченим ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» вимогам до нього, а саме відсутністю дати народження боржника фізичної особи, є неправомірним, оскільки відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника не є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження. Натомість, державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Від державного виконавця Шевченківського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) Козловської В.В. до суду надійшов відзив на скаргу, в кому державний виконавець просила відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на те, що ЗУ «Про виконавче провадження» прямо передбачений обов`язок, а не право виконавця, повернути стягувачу виконавчий документ без прийняття до виконання, якщо він не відповідає визначеним Законом вимогам, зокрема якщо в ньому відсутня дата народження боржника фізичної особи. Натомість, у повідомленні про повернення виконавчого документа стягувачу, заявнику було роз`яснено право на звернення до суду, що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність зазначеним вимогам, однак стягувач таким правом не скористався. Посилання на те, що державний виконавець має право одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну, є безпідставними, оскільки усіма переліченими правами виконавець може користуватися в ході виконання рішення в рамках відкритого виконавчого провадження.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явився, у своїй скарзі розгляд справи просив провести без його участі.

Боржник ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Державний виконавець Шевченківського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) Козловська В.В., будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила.

Неявка зазначених учасників справи, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду (ч. 2 ст. 450 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги скарги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів справи встановлено, та не є спірними обставинами у цій справі, що 14 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) із заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 2-1664/10 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості у сумі 70007,28 грн., до якої додав оригінал виконавчого листа № 2-1664/10 від 06.09.2021 року, а також фотокопії паспорта та ідентифікаційного номера боржника ОСОБА_2 .

У вищевказаній заяві ОСОБА_1 зазначено про те, що за відсутності в матеріалах цивільної справи відповідних відомостей, у виконавчому документі не було зазначено дати народження та ідентифікаційного номера боржника ОСОБА_2 , однак відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника, не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Згідно повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 20.09.2021 року №104397, за наслідками розгляду старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) Козловською В.В. заяви стягувача щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-1664/10 виданого Дзержинським районним судом м. Харкова від 06.09.2021 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 70007,28 грн. заборгованості, посилаючись на необхідність зазначення у виконавчому документі дати народження боржника-фізичної особи, керуючись п. 6 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», зазначено про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання.

В повідомленні також роз`яснено, що згідно абз. 2 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

За змістом ст. 129, 129-1 Конституції України, та у відповідності до ст. 18 ЦПК України, судове рішення, що набрало законної сили, обов`язкове для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції» (далі Конвенція).

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Правовою основою діяльності органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є Конституція України, цей Закон, міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, інші закони, нормативно-правові акти, прийняті на їх виконання.

Згідно із ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачені вимоги до виконавчого документа, закріплено, що у виконавчому документі зазначаються :

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону (п. 6 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження»).

З матеріалів справи вбачається, що у виконавчому листі № 2-1664/10 виданому Дзержинським районним судом м. Харкова від 06.09.2021 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 70007,28 грн. заборгованості, відсутні реєстраційний номер облікової картки платника податків та дата народження боржника ОСОБА_2 .

Отже, вищевказаний виконавчий документ № 2-1664/10 виданий Дзержинським районним судом м. Харкова від 06.09.2021 року, який був пред`явлений до примусового виконання заявником ОСОБА_1 до Шевченківського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків), не відповідає передбаченим до нього ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» вимогам.

За таких обставин, враховуючи положення п. 6 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», суд приходить до висновку, що повертаючи виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання, державний виконавець діяв відповідно до вимог Закону «Про виконавче провадження», у зв`язку із чим, правові підстави вважати такі дії державного виконавця неправомірними, - відсутні.

Посилання скаржника на те, що у відповідності до ч. 5 ст. 18 Закону «Про виконавче провадження», під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних, у зв`язку із чим виконавець має можливість самостійно отримати інформацію, зокрема про дату народження боржника, суд не може прийняти до уваги, оскільки такі дії державний виконавець виконує під час виконання рішення, в межах відкритого виконавчого провадження, а не підчас вирішення питання про його відкриття.

При цьому суд зазначає, що у відповідності до п. 12 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

Отже, у даному випадку скаржник не позбавлений права звернутися до суду, що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

У зв`язку із наведеним, суд відмовляє у задоволенні вимог скарги ОСОБА_1 у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447, 451 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків), - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua).

Суддя Д.М. Цвіра