КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Заришняк Г.М. Кулікова С.В.

при секретарі Загородній С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргуособи, яка не брала участі у справі Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», поданою його представником Гурським Германом Юрійовичем, на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 03 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», приватного нотаріуса КМНО Шевельова Ярослава Дмитровича, про скасування заборони відчуження нерухомого майна та виключення запису з державного реєстру іпотек,-

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ПАТ «Комерційний банк «Надра» та приватного нотаріуса КМНО Шевельова Я.Д. про скасування договору іпотеки та зобов`язання вчинити дію.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що їй на підставі дубліката довідки, виданої ЖБК «Темп-8» від 20 грудня 1993 року за № 154, виданого ЖБК «Темп-8» 06 грудня 2005 року за № 107, зареєстрованої в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна на право приватної власності 16 грудня 2005 року, належала квартира АДРЕСА_1 . 28 липня 2006 року приватним нотаріусом КМНО Шевчук З.М. був посвідчений договір дарування вказаної квартири.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 14 червня 2012 року вказаний договір дарування визнаний недійсним. 01 вересня 2006 року між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «Надра» укладено кредитний договір № 78/П/99/2006-840, за умовами якого банк надав ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 72 000 доларів США для придбання земельної ділянки, розташованої за адресою: Тарасівська сільська рада, Києво - Святошинського району, Київської області.

В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «Надра» укладено договір іпотеки, посвідчений 01 вересня 2006 року приватним нотаріусом КМНО Шевельовим Я.Д., за умовами якого предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_2 , яка на той час належала ОСОБА_3 на підставі вищевказаного договору дарування від 28 липня 2006 року.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 19 вересня 2014 року скасовано державну реєстрацію права власності на підставі договору дарування квартири, посвідченого 28 липня 2006 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевчук З.М. за № 2081д, зареєстрованого Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 01 серпня 2006 року в реєстрову книгу д. 126-225 за реєстровим № 410, на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 41,60 кв. метри, житловою площею 18,7 кв. метри, ОСОБА_3 .

Оскільки вищевказана квартира незаконно перебуває в іпотеці банку, позивач не може повною мірою реалізувати своє право власності на неї. Рішенням державного реєстратора Управління Державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 17 червня 2015 року ОСОБА_2 відмовлено в реєстрації права власності на вказану квартиру у зв`язку з наявністю обмежень (іпотеки).

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва, занесеною до журналу судового засідання, залучено до участі у справі правонаступника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1

03 березня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася у суд з заявою про зміну предмету позову, в якій просила скасувати заборону відчуження квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер обтяження 3678508, зареєстрований 01 вересня 2006 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевельовим Я.Д. на підставі договору іпотеки № 2108 від 01 вересня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Шевельовим Я.Д.; виключити запис з державного реєстру іпотек, реєстраційний номер обтяження 3690585, зареєстрований 05 вересня 2006 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевельовим Я.Д. на підставі договору іпотеки № 2108 від 01 вересня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Шевельовим Я.Д.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 03 березня 2020 року позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», приватного нотаріуса КМНО Шевельова Ярослава Дмитровича, про скасування заборони відчуження нерухомого майна та виключення запису з державного реєстру іпотек - задоволено.

Скасовано заборону відчуження нерухомого майна - квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер обтяження 3678508, зареєстрованого 01 вересня 2006 року о 19 год. 50 хв. 33 с. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевельовим Я.Д. на підставі договору іпотеки № 2108 від 01 вересня 2006, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевельовим Я.Д.

Виключено запис з державного реєстру іпотек, реєстраційний номер обтяження 3690585, зареєстрованого 05 вересня 2006 року о 19 год. 19 хв. 26 с. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевельовим Я.Д. на підставі договору іпотеки № 2108 від 01 вересня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевельовим Я.Д., щодо квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 травня 2021 року апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 03 березня 2020 року - закрито.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 серпня 2021 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» - задоволено, ухвалу Київського апеляційного суду від 19 травня 2021 року - скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ТОВ «Діджи Фінанс» - Гурський Герман Юрійович, яке не приймало участі у справі подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те що рішенням суду зачіпаються та порушуються його права та законні інтереси.

Посилається на порушення судом процесуального та невірне застосування матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається, зокрема, на те, що товариство 21 жовтня 2020 року набуло право вимоги до ОСОБА_3 за договором іпотеки.

Суд першої інстанції безпідставно припинив іпотеку за позовом ОСОБА_1 , оскільки посилаючись на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 вересня 2014 року встановив протиправність дій з відчуження нерухомого майна зберігши при цьому правовідносини іпотеки. При цьому, під час розгляду справи звільнив позивача від обов`язку доказування обставин одночасно проігнорувавши інші висновки суду у вищевказаній справі.

02 листопада 2021 року ухвалою Київського апеляційного суду, занесеною до протоколу судового засідання, залучено ТОВ «Діджи фінанс» правонаступником ПАТ КБ «Надра» (а.с. 194-195, том 2).

В судовому засіданні представник відповідача ТОВ «Діджи фінанс» підтримав апеляційну скаргу.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_3 поза волею ОСОБА_2 (правонаступником якої є ОСОБА_1 ) укладено договір дарування квартири, внаслідок чого порушені права позивача.

Суд першої інстанції вказав, що іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобов`язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов`язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов`язань або зменшити їх.

Також, суд першої інстанції вказав, що оскільки рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію, належним способом захисту права або інтересу позивача у такому разі є скасування запису про проведену державну реєстрацію права та їх обтяжень.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 264 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі дубліката довідки, виданої ЖБК «Темп-8» від 20 грудня 1993 року за № 154, виданого ЖБК «Темп-8» 06 грудня 2005 року за № 107, зареєстрованої в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна на право приватної власності 16 грудня 2005 року (а.с. 129, тот 1).

28 липня 2006 року між ОСОБА_2 , від імені якої діяв ОСОБА_4 , на підставі довіреності, посвідченої Носівською державною нотаріальною конторою 21 липня 2006 року за реєстровим № 1268, був укладений договір дарування квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевчук З.М. Обдарований ОСОБА_3 . (а.с. 10, том 1).

З матеріалів справи вбачається, що 01 вересня 2006 року між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «Надра» укладено кредитний договір № 78/П/99/2006-840, за умовами якого банк надав ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 72 000 доларів США для придбання земельної ділянки, розташованої за адресою: Тарасівська сільська рада Києво - Святошинського району Київської області (а.с. 19, том 1).

В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «Надра» укладено договір іпотеки, посвідчений 01 вересня 2006 року приватним нотаріусом КМНО Шевельовим Я.Д., за умовами якого предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1 , яка на той час належала ОСОБА_3 на підставі вищевказаного договору дарування від 28 липня 2006 року (а.с. 23, том 1).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 28 березня 2009 року відділом реєстрації смерті у м. Києві (а.с. 26, том 1).

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 14 червня 2012 року визнано недійсною довіреність від 21 липня 2016 року від імені ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_4 , посвідчену Носівською державною нотаріальною конторою Чернігівської області, зареєстровану в реєстрі за № 1268.

Визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_4 , який діяв від імені ОСОБА_2 , та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевчук З.М., зареєстрований в реєстрі за № 2081д. (а.с. 7, том 1).

Згідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів № 12160816 від 12 листопада 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевчук З.М. до державного реєстру правочинів внесено реєстраційний запис про скасування договору дарування квартири від 28 липня 2006 року № 2081д на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва № 2-81/12 від 14 червня 2012 року (а.с. 152, том 1).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 08 вересня 2016 року Голосіївським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві (а.с. 82, том 1).

Таким чином, спадкоємцем за законом ОСОБА_2 є ОСОБА_1 .

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 19 вересня 2014 року скасовано державну реєстрацію права власності на підставі договору дарування квартири, посвідченого 28 липня 2006 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевчук З.М. за № 2081д, зареєстрованого Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 01 серпня 2006 року в реєстрову книгу д. 126-225 за реєстровим № 410, на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 41,60 кв. м, житловою площею 18,7 кв.м, ОСОБА_3 (а.с. 13, том 1).

Встановлені обставини свідчать, що внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_3 поза волею позивача ОСОБА_2 було укладено договір дарування квартири, внаслідок чого порушені її майнові права.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Частиною п`ятою статті 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно із частиною першою статті 4 Закону України «Про іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством.

Правові, економічні та організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до частини третьої статті 3 цього Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації. Аналогічні положення містяться й у частині другій статті 3 Закону України «Про іпотеку», відповідно до якої взаємні права й обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону.

Відповідно до частин першої, другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав на нерухоме майно вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Згідно Інформаційної довідки № 201040918 від 20 вересня 2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо квартири АДРЕСА_1 зареєстрована заборона на нерухоме майно на підставі договору іпотеки № 2108 від 01 вересня 2006 року та внесено відомості в державний реєстр іпотек: реєстраційний номер обтяження 3690585, зареєстроване 05 вересня 2006 року о 19 год. 19 хв. 26 с. приватним нотаріусом КМНО Шевельовим Я.Д., підстава обтяження - договір іпотеки № 2108 від 01 вересня 2006 року, боржник - ОСОБА_3 , іпотекодержатель ВАТ КБ «Надра».

Враховуючи вищевикладені обставини колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що наявність такого рішення порушує права та інтереси позивача на вільне володіння, користування та розпорядження її власністю.

02 листопада 2021 року до Київського апеляційного суду надійшла заява від ТОВ «Діджи фінанс» про застосування строків позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Право вимоги за договором іпотеки від 01 вересня 2006 року набуто ТОВ «Діджи Фінанс» лише 21 жовтня 2020 року за договором відступлення права вимоги укладеного між ТОВ «Фастлайн Капітал» та товариством, тобто, після ухвалення судового рішення ще 03 березня 2020 року.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ КБ «Надра» приймало участь у справі та не зверталось до суду із заявами про застосування строків позовної давності.

Згідно ч. 1, ч.2 ст.48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Статтями 46, 47 ЦПК України передбачено, що вони можуть мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони (цивільна процесуальна правоздатність) та здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність).

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Згідно ст.55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 200/11343/14-ц, відповідач, який не був належно повідомлений судом першої інстанції про розгляд справи, не брав участі у такому розгляді, є підставою для вирішення апеляційним судом заяви цього відповідача про застосування строку позовної давності, навіть якщо така заява не подавалась у суді першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене та те, що ТОВ «Діджи фінанс» залучено до участі у справі, як правонаступника ПАТ КБ «Надра» та відповідно до закону до нього перейшли всі права та обов`язки сторони у справі, колегія суддів вважає необґрунтованими посилання представника ТОВ «Діджи фінанс» на постанову Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 200/11343/14-ц.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно припинив іпотеку за позовом ОСОБА_1 , оскільки посилаючись на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 вересня 2014 року встановив протиправність дій з відчуження нерухомого майна зберігши при цьому правовідносини іпотеки не може бути підставою для скасування оскаржуваного рішення, зважаючи на те, що майно вибуло із власності ОСОБА_2 поза її волею.

В свою чергу колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що в силу положень цивільного процесуального кодексу України ТОВ «Діджи фінанс» не наведено обґрунтованих підстав для відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 .

За встановлених обставин доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи та порушення прав скаржника.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» - Гурського Германа Юрійовича- залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 03 березня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 грудня 2021 року.

Головуючий

Судді