Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1914/21

Номер провадження: 2/511/616/21

08 грудня 2021 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Гринчак С. І.,

секретаря судового засідання - Писаревської І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Роздільнянської міської ради Одеської області про тлумачення заповіту, -

встановив:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила витлумачити зміст заповіту посвідченого 28.03.1995 року державним нотаріусом Роздільнянської державної нотаріальної контори Л.М.Патраманською, зареєстрованого в реєстрі за №1022 зазначивши про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на випадок смерті заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 належну їй на праві особистої власності квартиру АДРЕСА_1 .

Свої вимоги мотивувала, тим що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 . За життя, а саме 28.03.1995 року ОСОБА_2 , склала заповіт, посвідчений 28.03.1995 року державним нотаріусом Роздільнянської державної нотаріальної контори Л.М. Патраманською, зареєстрований в реєстрі за №1022, яким заповіла ОСОБА_3 належну їй на праві особистої власності квартиру АДРЕСА_2 . У встановленому порядку вона звернулася до приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу Іванової А.Й. із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої заведено спадкову справу №31/2021. Однак відповідно до листа нотаріуса відсутня можливість встановити безспірно той факт, що поданий у заповіті, що складений від імені померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є такі розбіжності: - по батькові спадкодавця ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , даті народження спадкодавця ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_4 , - імені особи на яку зроблено заповіт, а саме: замість ОСОБА_6 зазначено ОСОБА_7 , - в адресі квартири (зміна номеру квартири). Посилаючись на дані обставини, просить задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі, та витлумачити заповіт, так як в ньому допущені вищезазначені розбіжності.

Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 09.09.2021 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 24.11.2021 року, закрито підготовче судове засідання та справа призначена до судового розгляду для розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надав заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, та просила справу розглядати у її відсутність.( а.с.96)

Представник відповідача Роздільнянської міської ради Одеської області, в судове засідання не з`явився. Надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглядати у його відсутність. ( а.с.95)

В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами або договором.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. ст.12,81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом по справі встановлені наступні фактичні обставини справи на підставі наданих доказів та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 12.02.2021 року Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №109 та Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № витягу 4 від 13.04.2021 року (а.с.33)

При житті ОСОБА_2 на праві власності належала квартира АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтва про право власності на житло від 23.02.1993 року №130 (а.с.8).

Наявність квартири підтверджується технічним паспортом, виданого ОСОБА_2 , згідно якого, за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстрована квартира, загальною площею 21,80кв.м, у тому числі житловою 17,60кв.м ( а.с.65-66)

За життя, а саме 28.03.1995 року ОСОБА_2 , склала заповіт (російською мовою), посвідчений державним нотаріусом Роздільнянської державної нотаріальної контори Л.М. Патраманською, зареєстрований в реєстрі за №1022, яким на випадок смерті заповіла ОСОБА_3 належну їй на праві особистої власності квартиру, розташовану в АДРЕСА_4 . (а.с.7)

Відповідно до рішення виконкому Роздільнянської міської ради №27 від 20.01.2020 року квартирі АДРЕСА_5 , яка належить ОСОБА_2 , присвоєно нову адресу: АДРЕСА_6 .( а.с.9)

На день смерті ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала у належній їй квартирі АДРЕСА_1 , що підтверджується Домовою книгою для реєстрації громадян від 13.05.1996 року.( а.с.10-13)

Після смерті ОСОБА_2 у встановленому порядку, ОСОБА_1 спадщину за заповітом прийняла шляхом звернення з заявою до приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу Іванової А.Й., на підставі якої заведено спадкову справу №31/2021. ( а.с.30-73)

Однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , на майно, яке складається з:

- однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_7 , оскільки під час правового аналізу документів , що містяться в спадковій справі №31/2021, відкритої до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 , у звязку з тим, що на підтвердження факту смерті особи, до майна якої відкрито спадкову справу, подано Свідоцтво НОМЕР_1 про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

- на підтвердження підстави спадкування спадкоємцем за заповітом подано заповіт, посвідчений 28 березня 1995 року Роздільнянською державною нотаріальною конторою Одеської області за реєстровим №1022, складений від імені російською мовою: ОСОБА_2 на ім`я російською мовою: ОСОБА_8 ;

- відповідно до даних, що містяться у Спадковому реєстрі, інформація про заповіт, складений від імені ОСОБА_2 відсутня, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №64337218 від 13.04.2021 року, сформованою за наступними параметрами пошуку: ОСОБА_2 ;

- відповідно до даних, що містяться у Спадковому реєстрі, отриманих за параметрами пошуку: ОСОБА_2 , наявна інформація про реєстрацію заповіту, складеного ОСОБА_2 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_4 , який було посвідчено 28 березня 1995 року Роздільнянською державною нотаріальною конторою Одеської області за реєстровим №1022, що підтверджується Інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) №66121144 від 23.08.2021 року.

Зазначені обставини стали підставою для відмови нотаріусом в оформленні правовстановлюючих документів на спадкове майно, що підтверджується Листом №342/02-14 від 23.08.2021 року. ( а.с.22)

З огляду спадкової справи № 31/2021 після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 вбачається, що позивач з заявою про прийняття спадщини звернулася своєчасно. Окрім неї з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса більш ніхто не звертався. ( а.с. 30-73)

При складанні заповіту померла вважала, що її остання воля є зрозуміла і бажала аби після її смерті право власності на належну їй квартиру перейшов у користування позивачу.

Однак нотаріус відмовив позивачу в оформленні правовстановлюючих документів на спадкове майно, в зв`язку із виявленими розбіжностями.

Так, судом достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є донькою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 19.08.1977 року, виданого районним відділом РАЦЦС м.Роздільна Одеської області, актовий запис №177 та Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № витягу 9 від 23.08.2021 року (а.с.62-63).

Згідно паспорту України серії НОМЕР_3 , виданий Роздільнянським РВ УМВС України в Одеській області 04.06.1997 року, прізвище позивача зазначено як « ОСОБА_1 ».(а.с.20)

Відповідно до картки фізичної особи- платника податків, від 04.05.2005 року, державна податкова інспекція у Малиновському районі, повідомляє, що ОСОБА_1 , одержала ідентифікаційний номер НОМЕР_4 29.04.1998 року. ( а.с.87)

Згідно свідоцтва про неповно середню освіту та атестату про середню освіту, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , навчалася у середній загальноосвітній школі № 2 м. Роздільна Одеської області. ( а.с.88-89)

Згідно письмових пояснень свідка: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , встановлено, що вона з ОСОБА_1 навчалася у середній загальноосвітній школі № 2 м. Роздільна Одеської області з першого класу, вона достовірно знала, що ОСОБА_10 по документах Іуліанія, а її всі називали ОСОБА_11 . ( а.с.92-94)

Згідно письмових пояснень свідка: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , встановлено, що вона з молоду знає ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 , вона достовірно знала, що у ОСОБА_2 є донька ОСОБА_13 , 1974 року народження а її всі називали ОСОБА_11 . ( а.с.97-99)

Суд визнає покази свідка достовірними і приймає їх в якості доказів, оскільки свідкам достовірно відомо, що ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 по документах ОСОБА_6 , а називали її ОСОБА_11 .

З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи - відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Згідно зазначеного у трудовій книжки, заведеної 05.11.1957 року, вбачається що вона заведена на ім`я « ОСОБА_2 , 1937 року народження» ( російською мовою) (а.с.14)

Пенсійне посвідчення № НОМЕР_5 , серії НОМЕР_6 , видане 01.12.2009 року на ім`я « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » (а.с.15)

Дані правовідносини регулюються наступними нормами права.

Згідно ст. 1216 ЦК України (2004 р), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Ст.1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

Стаття 1268 ЦК України «Прийняття спадщини. 1. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.».

Крім того згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 1 п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами справ про спадкування", часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Згідно ч. 1 ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

В силу ст. 1256 ЦК України, тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 213 ЦК України, зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін правочину суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Виходячи з аналізу положень норм ст. ст. 213, 1256 ЦК, тлумачення заповіту здійснюється з метою встановлення точної волі заповідача і може мати місце, якщо заповіт викликає питання в спадкоємців, має суперечливий характер, у зв`язку з чим необхідно уточнити його зміст.

При цьому ч. 2 ст. 213 ЦК не допускає, щоб при тлумаченні правочину здійснювався пошук волі учасника правочину, який не знайшов відображення в тексті самого правочину.

На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину, однак не змінюючи при цьому його змісту, який складений зі слів та сполучень слів, які утворюють його текст.

Тлумачення заповіту являє собою інтелектуально-розумовий процес, спрямований на з`ясування змісту заповіту, як одностороннього правочину, з тексту якого неможливо встановити справжню волю заповідача. Тлумачення полягає в усуненні нечітких, подвійних формулювань у заповіті і подоланні таким чином прогалин у реалізації волі заповідача.

Тлумачення заповіту судом не повинно змінювати волі заповідача, тобто підміняти собою сам заповіт, оскільки суд не може брати на себе права власника щодо розпорядження його майном на випадок смерті, тобто тлумачення заповіту є лише інструментом з`ясування волі заповідача після його смерті, а тому суд, здійснюючи тлумачення заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту, адже це може спотворити волю заповідача.

Суд, дослідивши надані по справі докази, давши їм оцінку, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Суд вважає, що даний заповіт дійсно викликає питання у спадкоємця і має суперечливий характер, в зв`язку з чим вважає за необхідне уточнити його зміст та витлумачити вказаний заповіт.

Так Верховний Суд у складі об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду в постанові від 18 квітня 2018 року у справі № 753/11000/14-ц зазначив, що в частинах третій та четвертій статті 213 ЦК України визначаються загальні способи, що застосовуватимуться при тлумаченні, які втілюються в трьох рівнях тлумачення.Перший рівень тлумачення здійснюється за допомогою однакових для всього змісту правочину значень слів і понять, а також загальноприйнятих у відповідній сфері відносин значення термінів. Другим рівнем тлумачення (у разі якщо за першого підходу не вдалося витлумачити зміст правочину) є порівняння різних частин правочину як між собою, так і зі змістом правочину в цілому, а також з намірами сторін, які вони виражали при вчиненні правочину та з чого вони виходили при його виконанні. Третім рівнем тлумачення (при безрезультативності перших двох) є врахування: (а) мети правочину, (б) змісту попередніх переговорів, (в) усталеної практики відносин між сторонами (якщо сторони перебували раніше в правовідносинах між собою), (г) звичаїв ділового обороту; (ґ) подальшої поведінки сторін; (д) тексту типового договору; інших обставин, що мають істотне значення.

Тому тлумаченню підлягає зміст угоди або її частина у способи, встановлені статтею 213 ЦК України, тобто тлумаченням правочину є встановлення його змісту відповідно до волевиявлення сторін при його укладенні, усунення неясностей та суперечностей.

Як вбачається зі змісту заповіту, заповідач ОСОБА_2 заповіла ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_2 .(а.с.7)

Отже суд вважає, що заповіт складений російською мовою, прізвище заповідача не вірно перекладено на українську мову « ОСОБА_4 » замість вірного ОСОБА_5 .

Крім того, неточність в даті народження заповідача була допущена при заповненні реєстрації заповіту, де було зазначено рік народження 1937 без зазначення числа та місяця, а при внесені інформації до реєстру заповітів за відсутності зазначених даних було вказано дату народження ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Також, при складанні заповіту померла вважала, що її остання воля є зрозуміла і бажала аби після її смерті право власності на належну їй квартиру перейшов у користування її доньці ОСОБА_1 , яку всі називали її ОСОБА_11 .

Окрім того, відповідно до рішення виконкому Роздільнянської міської ради №27 від 20.01.2020 року квартирі АДРЕСА_5 , яка належить ОСОБА_2 , присвоєно нову адресу: АДРЕСА_6 .( а.с.9)

У нотаріальному порядку позивач не може успадкувати спадкове майно, у зв`язку з чим звернувся до суду із позовною заявою про тлумачення заповіту.

При розгляді даної справи предмет доказування доведений позивачем відповідними доказами, при чому, їх аналіз дозволяє зробити висновок про те, що вони є належними, допустимими та достовірними як кожний окремо, так і у взаємному зв`язку у їх сукупності.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову та прийняття рішення про тлумачення змісту заповіту складеного від імені померлої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідченого 28.03.1995 року нотаріусом Роздільнянської державної нотаріальної контори Л.М. Патраманською, зареєстрованого в реєстрі за №1022, наступним чином, що ОСОБА_2 на випадок своєї смерті належну їй на праві особистої власності квартиру, розташовану в АДРЕСА_6 , заповіла ОСОБА_1 .

Тлумачення заповіту в такий спосіб не змінює його суті та змісту, а також не змінює коло спадкоємців і не викликає в суду будь-яких сумнівів та протиріч стосовно наявності саме у позивача права на спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судовий збір сплачено позивачем в повному обсязі при зверненні до суду.

На підставі ст.213, 1233, 1256 ЦК України, керуючись ст. ст. 4,18,19,76- 81,95,247,258-259,263-265,268,273,354,355 ЦПК України,

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Роздільнянської міської ради Одеської області про тлумачення заповіту, - задовольнити.

Здійснити тлумачення заповіту, складеного від імені померлої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідченого 28.03.1995 року нотаріусом Роздільнянської державної нотаріальної контори Л.М. Патраманською, зареєстрованого в реєстрі за №1022, наступним чином, що ОСОБА_2 на випадок своєї смерті належну їй на праві особистої власності квартиру, розташовану в АДРЕСА_6 , заповіла ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя С. І. Гринчак