Єдиний унікальний номер справи 183/4625/21
Провадження № 2/183/3129/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2021 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Майної Г. Є., розглянувши в письмовому, спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

14 липня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вищезазначеним позовом до відповідачів - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в обґрунтування якого посилається на те, що вона є власником житлового приміщення, а саме квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 24 квітня 2021 року, який посвідчений приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Шевченком О. М. та зареєстрованого у реєстрі за № 489. У належній їй квартирі зареєстровані двоє осіб: ОСОБА_2 , 1974 року народження, та ОСОБА_3 , 2000 року народження, які є відповідачами у справі. Позивач зазначає, що відповідачі більше одного року не проживають у зазначеній вище квартирі, не приймають участі в утриманні житла, їх особисті речі у квартирі відсутні, при цьому відповідачі добровільно знятися з реєстраційного обліку за вказаною адресою не бажають, чим перешкоджають позивачеві повноцінно користуватися та розпоряджатися її власною квартирою на свій розсуд.

У зв`язку з чим, позивач була вимушена звернутися до суду з позовом та просить суд визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 28 липня 2021 року позовну заяву позивача було прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін і відкрито провадження у справі, цією ж ухвалою сторонам було установлено строки для подання відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив на позовну заяву (а.с. 16).

Сторони відзиву, відповіді на відзив та заперечень не подавали, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Дослідивши наявні письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи зі встановлених таких обставин.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 24 квітня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Шевченком О. М. та зареєстрованого у реєстрі за № 489, який наданий суду у засвідченій позивачем копії, є власником житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7-8). Указаний факт належності на праві приватної власності позивачеві зазначеного нерухомого майна також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 254241122 від 24 квітня 2021 року (а.с. 9).

Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 2199 від 06 липня 2021 року, виданої Виконавчим комітетом Новомосковської міської ради, власникові житлового приміщення ОСОБА_1 , установлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано двоє осіб: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 10).

Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, а саме відповідно до акта № 2932 та акта № 2933 від 07 липня 2021 року, складених головним спеціалістом Відділу реєстрації та обліку громадян Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Ткалею І. А., за підписами жителів квартир АДРЕСА_2 - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , гр. ОСОБА_2 , 1974 року народження, є зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , проте з 2014 року за вказаною адресою не проживає, крім того, гр. ОСОБА_3 , 2000 року народження, також є зареєстрованою за вищевказаною адресою, проте не проживає у квартирі з 2017 року (а.с. 11,12).

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.

Статтею 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Частинами 1, 2 статті 319 ЦК України установлено, що власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Положеннями статті 405 ЦК України визначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Отже, як установлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без поважних причин не проживають більше одного року у квартирі АДРЕСА_3 , де право власності належить позивачеві, при цьому відповідачі не зняті з реєстрації, доказів поважності причин не проживання відповідачів за вказаною адресою суду не надано. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачі порушують права позивача як власника квартири, оскільки позивач не може вільно розпоряджатися належним їй нерухомим майном, і можуть бути визнані такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 274 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 908 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

-позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ;

-відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 ;

-відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП невідомий, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 ;

Рішення суду складено і підписано 06 грудня 2021 року.

Суддя Г.Є. Майна