П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 грудня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Гасюк В.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 25 серпня 2021 року про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , третя особа - Святошинський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві, про виселення та зняття з реєстраційного обліку громадян, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду з заявою та просив поновити строк для пред`явлення виконавчих листів по справі № 759/12097/13-ц, виданих Святошинським районним судом міста Києва 13 березня 2015 року про виселення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 ; видати дублікати виконавчих листів у зазначеній справі.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 24 квітня 2014 року задоволено частково позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про виселення та зняття з реєстраційного обліку громадян з предмету іпотеки. Виселено відповідачів з квартири АДРЕСА_1 . На виконання рішення суду 13 березня 2015 року було видано виконавчі листи у зазначеній справі. 05 травня 2015 року були відкриті виконавчі провадження. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 19 червня 2014 року було заборонено Святошинському РВ ДВС міста Києва вчиняти дії по виселенню відповідачів з квартири. АТ «Райффайзен Банк Аваль» дізнався з АСВП, що виконавчі провадження були завершені, про що 30 листопада 2017 року винесені постанови про повернення виконавчих документів стягувачу. Рішенням суду, яке набрало законної сили, у задоволенні позову ОСОБА_2 до АТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання недійсними свідоцтва про право власності на квартиру, постанови про передачу майна, акту державного виконавця відмовлено. За таких обставин, ухвала суду від 19 червня 2014 року, якою заборонено Святошинському РВ ДВС міста Києва вчиняти дії по виселенню відповідачів з квартири, втратила чинність. Рішення суду від 24 квітня 2014 року про виселення відповідачів з квартири підлягає виконанню. Станом на 11 листопада 2020 року оригінали виконавчих документів, видані Святошинським районним судом міста Києва від 13 березня 2015 року у справі № 759/12097/13-ц, до банку не надходили.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 25 серпня 2021 року заяву АТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено. Поновлено АТ «Райффайзен Банк Аваль» строк для пред`явлення виконавчих листів по справі № 759/12097/13-ц про виселення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 з предмету іпотеки - квартири за АДРЕСА_1 . Видано дублікати виконавчих листів по цивільній справі № 759/12097/13-ц за позовом АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про виселення та зняття з реєстраційного обліку громадян з предмету іпотеки - квартири за АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що на момент звернення банку до суду з заявою про видачу дублікатів виконавчих листів, право власності було зареєстровано за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а на момент постановлення оскаржуваної ухвали право власності вже було зареєстровано за ОСОБА_5 . Під час розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого документа суд зобов`язаний з`ясувати чи виконано рішення повністю або частково, чи не призведе видача дубліката виконавчого листа до отримання стягувачем неналежного. Суд має також встановити, за яких обставин та ким втрачено виконавчий документ. Якщо виконавчий документ був втрачений при пересилці, до заяви повинно бути додано довідки органів зв`язку. Банк, не маючи на те законних підстав, так як не є власником квартири, пред`явив виконавчі листи до виконання і розпочалася процедура виселення з предмету іпотеки.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви, суд першої інстанції зазначив, що рішення суду не виконується через втрату виконавчих листів. АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся із заявою до суду про видачу дублікатів виконавчих документів та поновлення строку на їх пред`явлення в межах строку, встановленого п. 17.4 Розділу VIII Перехідних положень ЦПК України.

Однак, апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 24 квітня 2014 року позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , третя особа - Святошинський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві про виселення та зняття з реєстраційного обліку громадян з предмету іпотеки задоволено частково. Виселено ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 . Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На час відкриття виконавчого провадження діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року (далі - Закон № 606-XIV). На час звернення заявника до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання вже діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року (далі - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до пункту 7 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

З огляду на зміст частини першої статті 11 Закону № 1404-VIII строк пред`явлення виконавчого документа до виконання - це період часу, в межах якого стягувач має право пред`явити виконавчий документ до примусового виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» 1999 року (в редакції, що діяла на момент відкриття виконавчого провадження) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII; близький за змістом припис був відображений у частині другій статті 24 Закону № 606-XIV).

Натомість, з матеріалів справи вбачається, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1, 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди.

Відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Суть переривання строку полягає у тому, що при настанні зазначених обставин (юридичних фактів) перебіг строку починається спочатку, а час, який минув до перерви, до нового строку не зараховується. Про це було безпосередньо зазначено у частині другій статті 23 Закону № 606-XIV, яка є попередньою редакцією Закону № 1404-VIII, тоді як в чинній редакції Закону питання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання урегульовано статтею 12, але в ній ця норма відсутня.

Норми щодо переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебувають у системному зв`язку із застосуванням норм, що регулюють завершення виконавчого провадження шляхом повернення виконавчого документа стягувачу.

Враховуючи положення ч. 4, 5 ст. 12 Закону № 1404-VIII після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Таким чином, повернення виконавчого документа без виконання не позбавляє стягувача права на повторне пред`явлення виконавчого документа до виконання в межах строку, встановленого статтею 12 Закону № 1404-VIII.

Виконавчі документи повернуто стягувачу постановами виконавця від 30 листопада 2017 року, а, отже, на момент звернення до суду з заявою 14 листопада 2020 року строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання не сплив.

Що стосується вимог заявника про видачу дубліката виконавчого листа, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Заявником не доведено факт втрати оригіналів виконавчих листів.

На підтвердження втрати оригіналів виконавчих листів АТ «Райффайзен Банк Аваль» надав суду заяви про відкриття виконавчого провадження від 03 квітня 2015 року, адресовані ВДВС Святошинського районного управління юстиції у місті Києві, постанови про відкриття виконавчого провадження від 05 травня 2015 року, постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 30 листопада 2017 року та акт про втрату виконавчого документа від 02 листопада 2020 року.

В акті про втрату виконавчого документа зазначено, що під час службової перевірки було встановлено факт відсутності у матеріалах особової справи ОСОБА_2 оригіналів виконавчих листів. Разом з тим, вказаний акт не може свідчити про втрату виконавчих документів, оскільки він складений та підписаний працівником банком, та зміст цього акту залежить виключно від волі останнього, який зацікавлений у результатах службової перевірки.

Жодних інших належних та об`єктивних доказів втрати оригіналів виконавчих документів заявник суду не надав, обмежившись посиланням на те, що вони на адресу банку не надходили.

Так, суду також не надано доказів того, що АТ «Райффайзен Банк Аваль» з`ясовувалися обставини направлення виконавчою службою постанов про повернення виконавчих документів стягувачу та оригіналів виконавчих листів у порядку ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» рекомендованим листом з відповідним реєстровим номером, за яким можна відстежити рух поштових відправлень, які, як стверджує заявник, не надійшли на адресу банку.

За таких обставин, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, що у силу вимог ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду з прийняттям постанови по суті вимог заявника.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 25 серпня 2021 рокускасувати та прийняти постанову.

У задоволенні заяви Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 06 грудня 2021 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.