Провадження № 2/686/149/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Бондарчука В.В.,

при секретарі Петльованій Л.В.,

з участю представника позивача-відповідача ОСОБА_1 , відповідача-позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача-позивача ОСОБА_3 ,

представника відповідача Сторчай Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_2 про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

встановив:

4 липня 2019 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом про визнання недійсним державного акту виданого на ім`я ОСОБА_2 ,посилаючись на те,що їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від21 квітня 2003 року належить земельна ділянка площею 0,053га. в садівничому товаристві «Прогрес». При зверненні до Хмельницької регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» на розроблення технічної документації із землеустрою для присвоєння кадастрового номеру позивач дізналася пр. наявність накладення суміжної земельної ділянки кадастровий номер№:35:001:1263, яка на праві власності належить ОСОБА_2 . Незаконність державного акту виданого на вищезазначену земельну ділянку,позивач обґрунтовує тим, що нею межі суміжної земельної ділянки при виготовленні технічної документації із землеустрою відповідачем не погоджувалися. Межі суміжної земельної ділянки не відповідають фактичному землекористуванню, зокрема газовий регулятор тиску, який встановлений ще у 2004 році перебуває на земельній ділянці відповідача. З огляду на викладене, позивач відповідно до вимог ст.ст.116, 152,153 ЗК України просить її вимоги задовольнити.

13 вересня 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом, який обґрунтовує тим, що набув право власності на земельну ділянку площею 0,051 га. в садівничому товаристві «Прогрес» кадастровий номер :35:001:1263,на підставі договору купівлі-продажу від 23 квітня 2003 року. 24 січня 2010 року позивач замовив технічну документацію із землеустрою, яка була виготовлено землевпорядною організацією «Карат», та на підставі якої земельній ділянці було присвоєно кадастровий номер, а 25 жовтня 2016 року право власності на земельну ділянку із вищезазначеним кадастровим номером було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

11 вересня 2019 року ОСОБА_2 звернувся із заявою до ПП «Діоріт Плюс 1» з метою проведенні інвентаризації земельної ділянки, за наслідками якої було встановлено, що площа земельної ділянки за актом користування відповідно до встановленого паркану складає

0,0485 га. та має невідповідність конфігурації, у зв`язку із чим огорожа ОСОБА_4 розташована на земельній ділянці ОСОБА_2 , крім цього на належній позивачу за зустрічним позовом земельній ділянці розташований газопровід, що пролягає до домоволодіння ОСОБА_4 та збудовано приміщення. З огляду на викладене, та керуючись ст.ст.316, 317, 321 ЦК України, ст.ст.106,152, 158 ЗК України ОСОБА_2 просить усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, перенести огорожу за межі земельної ділянки №:35:001:1263, демонтувати частину приміщення, що розташоване на земельній ділянці позивача, привести у відповідність до відомостей із Державного земельного кадастру межу між суміжними земельними ділянками.

Представника позивача-відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні просив первісний позов задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову відмовити.

Відповідач-позивач ОСОБА_2 та його представник в судовому засіданні в просили в задоволенні первісного позову просили відмовити , а зустрічний задовольнити.

Представник відповідача ГУ ЦДЗК в Хмельницькій області в задоволенні первісного позову просив відмовити, з підстав наведених у відзиві.

Ухвалою суду від 18 листопада 2019 року по справі було призначено судову земельно-технічну експертизу.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши наявні у ній докази, вважає, що первісний позов слід задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову відмовити з огляду на наступне.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_4 на праві власності належить земельна ділянка розміром 0,053 га. на території Хмельницької міської ради на землях садівничого товариства «Прогрес» на підставі договору купівлі-продажу від 1 квітня 2003 року.

05 червня 2003 року на ім`я ОСОБА_4 було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХМ №013028.

ОСОБА_2 на праві власності належить земельна ділянка розміром 0,051 га. на території Хмельницької міської ради на земля садівничого товариства «Прогрес» на підставі договору купівлі-продажу від 23 квітня 2003 року.

29 серпня 2012 року на ім`я ОСОБА_2 було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №691834, право власності було зареєстровано шляхом здійснення відповідного запису від 25 жовтня 2016 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

ОСОБА_4 позбавлена можливості розробити технічну документацію із землеустрою для присвоєння кадастрового номеру належної їй земельній ділянці по причини наявного накладення із суміжною земельною ділянкою, яка перебуває у володінні ОСОБА_2 .

Відповідно до висновку судового експерта №728/019 від 28 лютого 2020 року, останнім було констатовано наступне:

-площа фактичного землекористування ОСОБА_4 земельною ділянкою відповідає правовстановлюючим документам та документації із землеустрою на земельну ділянку площею 0,053 га, яка розташована на території Хмельницької міської ради на землях садівничого товариства «Прогрес», та належить їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХМ №013028 від 05 червня 2003 року. Проміри та конфігурація фактичного землекористування не відповідають правовстановлюючим документам та документації із землеустрою на дану ділянку, однак в самому дослідженні описано в чому полягає невідповідність, зокрема фактична тильна межа ділянки вужче на 1,06 м. ніж передбачено правовстановлюючими документами.

-фактичне землекористування ОСОБА_2 земельною ділянкою (конфігурація, площа, проміри) не відповідає правовстановлюючим документам та документації із землеустрою на земельну ділянку розміром 0,051 га., яка розташована на території Хмельницької міської ради на землях садівничого товариства «Прогрес» та належить ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №691834 від 29 серпня 2012 року, кадастровий номер :35:001:1263, а саме: площа земельної ділянки менша на 21 кв.м., фактично передня межа ділянки вужча на 1,83 м.

-земельна ділянка розміром 0,051 га., яка належить ОСОБА_2 накладається на земельну ділянку, яка перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_4 , однак надати повну та однозначну відповідь неможливо, оскільки відсутні геодезичні дані, які необхідні для відновлення меж ділянки з достатньою точністю, що робить неможливим співставлення розташування меж ділянок відповідно до правовстановлюючих документів. З огляду на що експерт здійснив дослідження на підставі співставлення накладення земельної ділянки кадастровий номер :35:001:1263 та земельної ділянки ОСОБА_4 згідно фактичних меж.

-будинковий регулятор тиску, який є частиною системи газопостачання належного ОСОБА_4 житлового будинку відповідно до робочого проекту з газопостачання 2004 року, встановлений на стіні робочого проекту зі сторони переднього фасаду на відстані 0,6 м. від лівого кута та на відстані 0,88 м. від фактичної межі із земельною ділянкою ОСОБА_2 . Будинковий регулятор тиску розташованій на межі земельної ділянки кадастровий номер :35:001:1263 та частково 5 см. на цій ділянці.

ОСОБА_4 , обґрунтовуючи первісний позов посилалася на те, що у зв`язку із накладенням меж суміжних земельних ділянок вона не має можливості виготовити технічну документацію із землеустрою для присвоєння кадастрового номеру належній їй земельній ділянці, з висновку судового експерта таке обґрунтування знайшло своє підтвердження, при цьому суд звертає увагу на той факт, що площа земельної ділянки ОСОБА_4 відповідає площі зазначеній у державному акті, а проміри і конфігурація не відповідають цим даним по причині звуження тильної межі земельної ділянки на 1,06 м. При цьому до складу земельної ділянки ОСОБА_2 частково увійшли житлова будівля та нежитлова будівля, що належить ОСОБА_4 , що відображено у додатку 11 до висновку експерта.

З технічної документації із землеустрою виготовленою Земельно-аграрним центром «Карат» вбачається, що земельні ділянки розташовані єдиним масивом (а.с.38).

Житлова та нежитлова будівлі, частина яких увійшла до складу земельної ділянки ОСОБА_2 були побудовані ще до 2003 року, коли ОСОБА_4 придбала земельну ділянку та садовий будинок, однак здійснювала добудову до них, відповідна добудова відображена у робочому проекті газопостачання житлового будинку, який був розроблений та затверджений у 2004 році.

Відносини, пов`язані з набуттям громадянами прав на землю та розробленням технічної документації для цього, врегульовані ЗК України та Законом України від 22 травня 2003 року № 858-IV «Про землеустрій» (далі - Закон № 858-IV).

Відповідно до статті 50 Закону № 858-IV проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання) або зміни цільового призначення земельної ділянки.

Ст.81 ЗК України в редакції, що діяла на час видання оспорюваного державного акту на право приватної власності визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування,

міни, іншими цивільно-правовими угодами.

Наказом Державного комітету по земельних ресурсах України №43 від 04 травня 1999 року затверджено «Інструкцію про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів направо тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі». П.1.15 Інструкції визначено, що розробку технічної документації зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою здійснюють суб`єкти господарювання, які отримали ліцензії на провадження господарської діяльності щодо проведення землевпорядних робіт, або територіальні органи земельних ресурсів.

Згідно п.2.1 Інструкції роботи зі складання державного акта на право власності

на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою виконуються в такій послідовності: підготовчі роботи; встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки та меж обмежень на використання земельної ділянки; складання кадастрового плану земельної ділянки; заповнення бланка державного акта.

П.2.6 Інструкції визначено, що кадастровий план земельної ділянки складається в масштабі, який забезпечує чітке зображення всіх елементів і написів. На план наносяться: межі земельної ділянки з описом суміжних землевласників і землекористувачів; поворотні точки меж земельної ділянки; лінійні проміри між точками по межах земельної ділянки; річки, озера, канали, шляхи, лісосмуги, інші елементи ситуації; межі будинків і споруд, розташованих на земельній ділянці; межі вкраплених земельних ділянок сторонніх землевласників і землекористувачів (додається їх список); межі угідь та зон обмежень щодо використання земельної ділянки.

Згідно п.2.9 Інструкції заповнення державних актів на право власності на

земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою покладається на Державне підприємство "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" та його структурні підрозділи. Усі записи мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються. Заповнення вказаних документів здійснюється з використанням комп`ютерної техніки.

Згідно ст.15 Закону України «Про державний земельний кадастр» до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв.

В силу ч.9 ст.24 цього Законупри здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер.

До зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 долучено план інвентаризації земельних ділянок у садівничому товаристві (а.с.87) з якого вбачається що земельна ділянка ОСОБА_2 є зміщеною по відношенню до інших суміжних земельних ділянок та має розриви.

Способи захисту цивільних прав, у тому числі захисту права власності, визначені в статті 16 ЦК України, перелік яких не є вичерпним.

Відповідно до положень статей 16, 386, 391 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Згідно з частиною другою статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодуванням завданих збитків.

Статтею 158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Виключно судом вирішуються земельні спори щодо володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

З матеріалів справи випливає, що між сторонами існує спір щодо меж земельних ділянок, належних їм на праві власності.

Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів.

Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (стаття 55 Закону № 858-IV).

Власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Види межових знаків і порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин (стаття 106 ЗК України).

Згідно з пунктом 3.12 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376, закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою.

Закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) може здійснюватися за відсутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок у випадку їх нез`явлення, якщо вони були належним чином повідомлені про час проведення вищезазначених робіт, про що зазначається у акті приймання-передачі межових знаків на зберігання.

Механізм формування земельної ділянки як певного об`єкта цивільних прав визначено законодавцем у статті 79-1 ЗК України та полягає у визначенні її площі, меж та внесенні інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Згідно із статтею 1 Закону України від 07 липня 2011 року № 3613-VI «Про державний земельний кадастр» (далі - Закон № 3613-VI) державна реєстрація земельної ділянки - це внесення до Державного земельного кадастру передбачених Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Відповідно до статті 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Збитки, завдані власникам земельних ділянок внаслідок видання зазначених актів, підлягають відшкодуванню в повному обсязі органом, який видав акт.

Підставою для подання позову про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою є створення іншою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Однією з умов подання такого позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Характерною ознакою цього позову є протиправне вчинення перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.

Враховуючи, що до складу земельної ділянки належної ОСОБА_2 частково увійшли будівлі (житлова та нежитлова), та огорожа, що належать ОСОБА_4 , а також будинковий регулятор тиску, при цьому між сторонами існує спір, щодо меж земельних ділянок, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, яку в тій конфігурації, промірах та координатах було сформовано, присвоєно кадастровий номер та внесено до Державного земельного кадастру із істотними порушеннями при виготовленні технічної документації із землеустрою, що призвело до накладення на суміжну земельну ділянку, яка перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_4 згідно державного акту на право приватної власності. Хоча позивачем і не заявлялися вимоги щодо скасування рішення щодо державної реєстрації земельної ділянки, однак це не може бути підставою для відмови у задоволенні позову з огляду на встановлені в судовому засіданні порушення прав як землевласника ОСОБА_4 .

В задоволенні позову до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області слід відмовити, оскільки в судовому засіданні не встановлено порушення прав позивача ОСОБА_4 діями чи бездіяльністю допущеними при формуванні земельної ділянки, присвоєнні кадастрового номеру та видачі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку.

Оскільки первісний позов було задоволено, в повному обсязі, суд не вбачає підстав для задоволення зустрічного позову, оскільки без проведення інвентаризації земельних ділянок, встановлення в натурі меж суміжних ділянок, скасування державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :35:001:1263, або виправлення помилок в порядку визначеному ст.37 Закону України «Про Державний земельний кадастр» у технічній документації із землеустрою, спір між сторонами по суті вирішений не буде. У своєму висновку, експерт не зміг надати однозначної відповіді на поставлене питання щодо розташування меж земельних ділянок ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , оскільки встановити точне місце розташування земельної ділянки останньої згідно даних державного акту серії ХМ №013028 від 05 червня 2003 року не представляється за можливе.

Керуючись ст.ст.79-1, 152,155,158 ЗК України, ст.ст.16, 386, 391 ЦК України, ст.ст.15,24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», ст.ст. 76, 258, 264, 265 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_2 про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯК №691834 від 29 серпня 2012 року виданого Управлінням Держкомзему в м. Хмельницькому задовольнити частково.

Визнати недійсним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯК №691834 від 29 серпня 2012 року виданий Управлінням Держкомзему в м. Хмельницькому на ім`я ОСОБА_2 .

В задоволенні позовних вимог до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом перенесення огорожі, перенесення мережі газопроводу, демонтування частини приміщення з дотриманням будівельних норм щодо відстані розміщення приміщення до межі земельної ділянки кадастровий номер :35:001:1263, загальною площею 0,051 га., приведення у відповідності до відомостей із Державного земельного кадастру межу між суміжними земельними ділянками площею 0,051 га кадастровий номер :35:001:1263, яка належить на праві власності ОСОБА_2 та земельною ділянкою ОСОБА_4 , що належить їй згідно державного акту на праві власності серії ХМ №013028 від 5 червня 2003 року відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту судового рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Позивач-відповідач ОСОБА_4 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач-позивач ОСОБА_2 , місце проживання с. Івки, Старосинявського району Хмельницької області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач Головне управління Держгеокадастру в Хмельницькій області,

місцезнаходження вул.Інститутська, 4/1 м. Хмельницький, .

Повний текст рішення складений 8 лютого 2021 року.

Суддя: