ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/9944/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2021 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Лужецька О.Р., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр № 2 Дарницького району міста Києва», третя особа: Міністерство охорони здоров`я України про стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр № 2 Дарницького району міста Києва», третя особа: Міністерство охорони здоров`я України про стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 15.11.2021 року дану позовну заяву - залишено без руху та запропоновано позивачу в десятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути зазначені недоліки.

03.12.2021 р. позивачОСОБА_1 подав заяву про відвід судді Лужецької О.Р. пославшись на існування обставин, що викликають сумнів в неупередженості і об`єктивності судді.

Із заяви про відвід вбачається, щоОСОБА_1 звертався до Дарницького УП ГУ НП у м. Києві та органів прокуратури із заявою про вчинення кримінального правопорушення суддею Дарницького районного суду м. Києва Лужецькою О.Р., про що були внесені відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зважаючи на вищевикладене є очевидним, що у ОСОБА_1 існують сумніви у неупередженості судді Лужецької О.Р., а відтак наявні передбачені законом підстави для відводу.

Суд не вбачає необхідності повідомляти учасників справи про судове засідання, а тому відповідно до вимог ч. 8 ст. 40 ЦПК України розгляд даної заяви проводиться без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, заяви про відвід судді Лужецької О.Р., приходить до наступного висновку.

Статтею 36 ЦПК України встановлений перелік підстав для відводу (самовідводу) судді у цивільній справі.

Серед таких підстав законодавець зазначає, зокрема, пряму чи побічну заінтересованість судді в результаті розгляду справи та існування інших обставин, що викликають сумнів в його неупередженості або об`єктивності.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожній людині право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував на існування двох елементів безсторонності суду: суб`єктивної, яка полягає у тому, щоб жоден із його членів відкрито не проявляв упередженість та особисту зацікавленість, а також об`єктивної, що передбачає існування достатніх гарантій, щоб виключити будь-які сумніви щодо цього.

Частина 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах "Piersac vs Belgium, Grieves vs UK"). Крім того, згідно принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ у справі "Le Comte, Van Leuven iMeyere vs Belgium", суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п. 26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" ("Wettstein v. Switzerland") та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" ("Castillo. Spain"), від 28 жовтня 1998 року, п. 45).

У справі "П`єрсак проти Бельгії" ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами проявів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи.

Відповідно до ч.3 ст.39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим.

Відповідно до ч.2ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Отже, зважаючи на встановлені обставини та з метою виключення будь-яких сумнівів позивача у безсторонності та об`єктивності судді Лужецької О.Р., суд вбачає підстави для її відводу від розгляду цієї справи.

Керуючись статтями 36, 40 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді задовольнити.

Відвести суддю Лужецьку Олену Романівну від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр № 2 Дарницького району міста Києва», третя особа: Міністерство охорони здоров`я України про стягнення моральної шкоди.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.Р. Лужецька