Справа № 466/4902/19 Головуючий у 1 інстанції: Невойт П.С.
Провадження № 22-ц/811/2448/20 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Жукровської Х.І.,

з участю: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 21 липня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , заінтересовані особи: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Урумова Жанна Михайлівна, Шевченківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про встановлення факту родинних відносин,

в с т а н о в и в:

У червні 2019 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 звернулись до суду із заявою в порядку окремого провадження, в якій просили встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Львові та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Москва, є батьком ОСОБА_3 та сином ОСОБА_5 .

В обгрунтування заявлених вимог посилались на те, що, проживаючи у м. Москва, ОСОБА_6 змінив своє по батькові з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_6 », що в перекладі з вірменської мови є ідентичним, однак, про зміну його по батькові у них немає жодних документів.

Встановлення даного факту їм необхідне для оформлення в нотаріуса права на спадщину, яка залишилась після смерті ОСОБА_6 , оскільки в їхній документах вказано по батькові спадкодавця - « ОСОБА_6 ».

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 21 липня 2020 року заяву задоволено.

Встановлено факт, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Львів, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Москва, є рідним батьком ОСОБА_3 та рідним сином ОСОБА_5 .

Рішення суду оскаржили заінтересовані особи ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , просять його скасувати з підстав порушення норм процесуального права і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви заявників.

Свої доводи апелянти обґрунтовують тим, що заява ОСОБА_3 , ОСОБА_5 не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки існує спір про право на спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_6 , підтвердженням чого є низка судових справ, які перебувають в провадженні судів, а тому суд повинен був залишити заяву без розгляду, роз`яснивши заявникам право звернутися з такою заявою в порядку позовного провадження.

Крім того, апелянти звертають увагу на невиконання судом вимог процесуального закону щодо повного з'ясування всіх обставин у даній категорії справ, зокрема, для встановлення кола спадкоємців, шляхом дослідження матеріалів спадкової справи, та правильного встановлення обставин справи, шляхом дослідження оригіналів поданих заявниками письмових документів.

23.11.2020 року ОСОБА_5 в особі свого представника - адвоката Шпака В.В. подала відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує доводи та вимоги апелянтів.

Звертає увагу, що в судових спорах, на які покликаються апелянти, жодним чином не оспорюється право заявника на спадкування і ніхто з інших спадкоємців не ставить під сумнів того факту, що заявник ОСОБА_5 є матір`ю спадкодавця, а заявник ОСОБА_3 - його дочкою, а тому він є безспірним.

Наголошує, що встановлення факту родинних відносин між заявниками та померлим ОСОБА_6 викликане зміною його по батькові при зміні громадянства, відомості про які у їхніх документах відсутні.

У судове засідання апеляційного суду інші учасники справи, окрім сторони апелянтів, не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи всі були належним чином повідомлені, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, а тому справу розглянуто відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України, у їхній відсутності.

Заслухавши пояснення сторони апелянтів в підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік фактів, що мають юридичне значення та які встановлюються в судовому порядку, передбачений у частинах першій та другій статті 315 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного чи природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).

Згідно зі статтею 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Як роз`яснено у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (зі змінами і доповненнями), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується із наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з частиною шостою статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року, тощо. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

З точки зору закону, під спором про право в справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви.

Процесуальний закон вимагає встановити наявність спору про право, а не припускати його можливість.

Такий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 16 січня 2018 року (справа №640/10329/16).

Враховуючи наведене й те, що апелянти, які заявляють свої права на спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_6 , не визнають прав заявників, колегія суддів доходить висновку, що існує конфлікт інтересів заявників та апелянтів, як заінтересованих осіб, внаслідок заперечення ними проти задоволення заяви заявників, а тому наявний спір про право, який повинен вирішуватись в порядку позовного провадження.

Отже, під час розгляду даної справи встановлено існування спору про право, який повинен вирішуватися в порядку позовного провадження, а тому оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню із залишенням заяви ОСОБА_3 , ОСОБА_5 без розгляду.

При цьому, заявникам необхідно роз`яснити, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Керуючись ст.ст. 294, 367, 374 ч.1 п.4, 377, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 21 липня 2020 року скасувати.

Заяву ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про встановлення факту родинних відносин - залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 19 листопада 2021 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич