Справа № 199/1372/20
РІШЕННЯ

Іменем України

26 січня 2021 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді Богун О.О.,

при секретареві Заніздрі А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про спростування недостовірної інформації, захист честі, гідності, ділової репутації,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про спростування недостовірної інформації, захист честі, гідності, ділової репутації.

Позовна заява мотивована тим, що 07 червня 2019 року ОСОБА_1 познайомився з ОСОБА_2 з яким раніше не був знайомий. Підставою для їхнього знайомства став конфлікт, який розпочався з ініціативи ОСОБА_2

Так ОСОБА_2 залишав свій автомобіль Маzda 6 номер НОМЕР_1 , зареєстрований в Литовській Республіці на нічній стоянці, яка знаходиться по вул. Любарського, 93 в м. Дніпро, і на цій же стоянці залишав свій автомобіль ОСОБА_1 .

07.06.2019 року ОСОБА_1 прийшов забрати свій автомобіль і охоронець стоянки повідомив його, що до нього звернувся власник автомобілю синього кольору Маzda 6 номер НОМЕР_1 , якого звуть ОСОБА_3 , і повідомив, що в період з 06.06.2019 року по 07.06.2019 року, коли він залишив свій автомобіль на цій нічній стоянці, його автомобіль було пошкоджено, а саме залишено подряпину лако-фарбового покриття та вм`ятину на передній пасажирській двері, при цьому він наполягав на тому, що автомобіль подряпав власник автомобіля Volkswagen Polo сірого кольору державний номер НОМЕР_2 , який було розташовано на сусідньому паркувальному місці, і просив охоронця повідомити йому дані власника зазначеного автомобіля, а також залишив свій номер телефони та просив щоб йому зателефонувати.

ОСОБА_1 , якому належав автомобіль Volkswagen Polo сірого кольору державний номер НОМЕР_2 , зателефонував по залишеному ОСОБА_2 , номеру телефони, вони почали спілкуватись, при цьому ОСОБА_1 повідомив ОСОБА_2 , про те, що не завдавав пошкоджень автомобілю Маzda 6 номер НОМЕР_1 , той у свою чергу запропонував ОСОБА_1 зустрітись на стоянці.

Того ж дня, увечері ОСОБА_1 знову залишив свій автомобіль на нічній стоянці, і коли наступного дня зранку прийшов забирати його, то побачив, що автомобіль ОСОБА_2 Маzda 6 номер НОМЕР_1 стоїть перед його автомобілем та заважає його виїзду. Поспілкувавшись з охоронцем стоянки ОСОБА_1 , з`ясував, що ОСОБА_2 характеризувався як скандальна і неприємна людина. Після цього ОСОБА_1 зателефонував до ОСОБА_2 і попросив його прийти на стоянку та переставити свій автомобіль.

ОСОБА_2 прийшов на стоянку і повідомив ОСОБА_1 , що той повинен сплатити йому 1 000,00 грн. на відшкодування шкоди завданої автомобілю Маzda 6 номер НОМЕР_1 , яку він нібито завдав внаслідок того, що зробив подряпину та вм`ятину на двері автомобіля яким володіє ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 ще раз наголосив, що не пошкоджував автомобіль ОСОБА_2 і платить не збирається. Внаслідок цього між ним та ОСОБА_2 виник словесний конфлікт, після чого ОСОБА_1 більше не ставив свій автомобіль на нічній стоянці по вул. Любарського, 93.

Через деякий час, за номером телефону позивача почали телефонувати різні люди з приводу здачі в оренду квартири за об`явою, яку він не давав, оскільки не здавав ніяке житло. Також були і інші дзвінки за об`явами в мережі Інтернет, які ОСОБА_1 не розміщував.

Після цього позивач з метою з`ясування, яку ще інформацію про нього ОСОБА_2 розмістив в мережі Інтернет, оскільки він не сумнівався, що це саме ОСОБА_2 , почав шукати посилання на свій номер телефона і на сайті DRIVER2.COM за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 він знайшов статтю під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Дана стаття була опублікована в блозі користувача з сетевим ім`ям « ОСОБА_4 » на електронній сторінці якого містилось фото ОСОБА_2 .

У вказаній статті були описані події безпосереднім учасником яких був ОСОБА_1 і які відбулись 07-08.06.2019 року. А саме, в статті містилась наступна інформація: «г. Днепр должен знать своих мудаков в лицо! Эта личность ударила моє авто на парковке и скрылась. ОСОБА_5 , тел. НОМЕР_3 . Проживает на ж/м Солнечньїй. Паркует свой автомобиль (серебристьій фольцваген поло НОМЕР_2 ) рядом со мной на охраняемой автостоянке по АДРЕСА_1 . Утром 07 июня обнаружил на своем авто вмятину на двери (след задней правой двери его автомобиля) в месте удара грубо затерты следы краски. Уведомил охранника. А моем регистраторе есть время заезда и его авто, все сфотографировал, расстояние от моего авто до следов его шин замерил рулеткой. Охранник утверждает, что ничего не видел. Вызвал полицию, как ДТП это не классифицируется, т.к. авто не были в движении, написал заявление о порче имущества. Вечером, того же дня, дождался эту личность. он, конечно же все отрицает, хотя на его автомобиле в предполагаемом месте удара сбита краска. В диалог вступать отказывается. Сторож также нести ответственность за нанесенный на территории стоянки ущерб нести отказывается.»

Разом з статтею в якій містився текст зазначеного змісту було розміщено кольорові фотографії на яких було зображено позивача та передню частину його автомобіля з зображенням державного номеру.

Позивач зазначає, що зазначена інформація не відповідає дійсності та не підтверджується об`єктивними фактами, відсутній протокол про порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_1 внаслідок чого було завдано пошкоджень автомобілю ОСОБА_2 або постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_1 , яка б встановлювала, що порушення скоїв ОСОБА_1 та підтверджувала винність діянь ОСОБА_1 , також відсутнє рішення суду на підставі якого ОСОБА_1 був би зобов`язаний відшкодувати шкоду завдану автомобілю ОСОБА_2 не підтверджуються факти, викладені в блозі ОСОБА_2 , навіть показаннями свідків, про що він сам зазначає у тексті.

Фактично, вказана інформація знаходилась в необмеженому доступі, і будь-хто мав можливість ознайомитись зі змістом статі, опублікованій в блозі ОСОБА_2 .

Інформація, розміщена відповідачем на думку ОСОБА_1 , порочить його честь, гідність та ділову репутацію у зв`язку з чим він просить суд визнати недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 , інформацію, опубліковану і поширену ОСОБА_2 у своєму персональному блозі на сайті DRIVER2.COM за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 під сетевим ім`ям « ОСОБА_4 », а саме: «г. Днепр должен знать своих мудаков в лицо! Эта личность ударила моє авто на парковке и скрылась. ОСОБА_5 , тел. НОМЕР_3 . Проживает на ж/м Солнечньїй. Паркует свой автомобиль (серебристьій фольцваген поло НОМЕР_2 ) рядом со мной на охраняемой автостоянке по АДРЕСА_1 . Утром 07 июня обнаружил на своем авто вмятину на двери (след задней правой двери его автомобиля) в месте удара грубо затерты следы краски. Уведомил охранника. А моем регистраторе есть время заезда и его авто, все сфотографировал, расстояние от моего авто до следов его шин замерил рулеткой. Охранник утверждает, что ничего не видел. Вызвал полицию, как ДТП это не классифицируется, т.к. авто не были в движении, написал заявление о порче имущества. Вечером, того же дня, дождался эту личность. он, конечно же все отрицает, хотя на его автомобиле в предполагаемом месте удара сбита краска. В диалог вступать отказывается. Сторож также нести ответственность за нанесенный на территории стоянки ущерб нести отказывается.» Та збов`язати ОСОБА_2 протягом 5-ти календарних днів з дня набрання рішенням суду законної сили спростувати зазначену інформацію у спосіб, якою вона була поширена, а саме - шляхом розміщення у своєму персональному блозі на сайті DRIVER2.COM за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 заяви від власного імені із спростуванням наступного змісту: «Опровержение: Я. ОСОБА_6 заявляю, что информация распостраненная мною в персональном блоге на сайте DRIVER2.COM под сетевым именем «Dneprofstroi», относительно причастности ОСОБА_1 , который парковала свой автомобиль Фольцваген Поло НОМЕР_2 на охраняемой автостоянке по АДРЕСА_1 , к нанесенню повреждений принадлежащему мне автомобилю Маzda 6 номер НОМЕР_1 , является неправдивой и недостоверной. Кто повредил мой автомобиль Маzda 6 номер НОМЕР_1 , я не знаю».

В судове засідання представник позивача не з`явився, в окремо поданій заяві просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги просив задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання відзиву на позов.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.

Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, суд приймає до уваги те, що статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Разом з тим, відповідно до статті 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Захист особистого немайнового права може здійснюватися також іншим способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення (ч. 2 ст. 275 ЦК України).

У частині 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 р. N 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" вказано: "9. Відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації…".

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76-77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими способами як письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показанням свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до п. 4, 15 Постанови Пленуму Верховного суду України N 1 від 27.02.2009 р. "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", при розгляді справ про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної особи та юридичної особи суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин, як поширення інформації, тобто доведення її до відома кола осіб; поширена інформація стосується позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої що не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє немайнове право.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Кожен має право на свободу вираження поглядів у розумінні статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на свободу дотримання своїх поглядів, одержання і передання інформації та ідей без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Відповідно до частини першої статті 30 Закону України "Про інформацію", ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Згідно положень частини другої статті 30 Закону України "Про інформацію", оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 березня 2005 року у справі "Українська Прес-Група" проти України" (заява N 72713/01) з посиланням на рішення Європейського Суду від 8 липня 1986 року у справі "Лінгенс проти Австрії" зазначив, що у своїй практиці Суд розрізняє факти та оціночні судження. Якщо існування фактів може бути підтверджене, неправдивість оціночних суджень не піддається доведенню. Вимога довести правдивість оціночних суджень є нездійсненною і порушує свободу висловлення думки як таку, що є фундаментальною частиною права, яке охороняється статтею 10 Конвенції.

Крім того, відповідно до положень статті 277 ЦК України, не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до правого висновку від 22 липня 2019 року, сформованого Верховним Судом у цивільній справі N 126/274/17, вислови, які відображають власні думки, переконання автора, критичну оцінку ним певних фактів, є оціночними судженнями. Особисте сприйняття позивачем зазначених у позові висловлювань, як таких, що принижують ділову репутацію, не може бути підставою для задоволення позову.

Під час розгляду справи, судом не було встановлено, що саме відповідачем було розміщено статтю, в якій містяться висловлювання, які позивач вважає недостовірними та такими, що принижують його права на повагу до честі, гідності та недоторканість ділової репутації, оскільки надані до суду вияги з інтернет сторінок не містять індетифікуючих ознак якіб дали змогу дійти до висновку, що зазначена інтернет сторінка належить саме відповідачу.

Також стороною позивача в ході розгляду справи не доведений факт завдання шкоди позивачу внаслідок розповсюдження недостовірної інформації відповідачем та причинно-наслідковий зв`язок між розповсюдженням недостовірної інформації та завданням йому шкоди.

Крім того, на думку суду, розміщена інформація в мережі Інтернет на сайті DRIVER2.COM особою під сетевим ім`ям « ОСОБА_4 є суб`єктивною думкою особи яка за допомогою висловлювань, які не містять фактичних даних, тобто висловила оціночні судження, а тому суд вважає, що немає достатніх підстав для визнання недостовірною інформацію розміщену в мережі Інтернет на сайті DRIVER2.COM особою під сетевим ім`ям « ОСОБА_4 , що принижує ділову репутацію позивача.

Окремо суд вважає за необхідне звернути увагу сторони позивача на те, що якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи в такий же спосіб з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку.

Однак, доказів того, що позивач скористався своїм правом на відповідь, матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи не знайшли свого об`єктивного підтвердження обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

В порядку ст. 141 ЦПК України, судові витрати у справі слід залишити за позивачем по фактично понесеним.

На підставі наведеного, та керуючись ст. ст. 4, 19, 141, 258, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про спростування недостовірної інформації, захист честі, гідності, ділової репутації - відмовити в повному обсязі.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання - АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_5 , місцезнаходження - АДРЕСА_3 .

Суддя О.О. Богун

26.01.2021