Єдиний унікальний номер 448/1065/21
Провадження № 2/448/557/21
22.11.2021 року місто Мостиська
Мостиський районний суд Львівської області у складі:
головуючої судді - Гіряк С.І.
за участі секретаря судового засідання - Рушеляк Г.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мостиська цивільну справу
за позовом: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 )
відповідача: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 )
предмет та підстави позову: про припинення стягнення аліментів
учасники справи:
відповідач - не з`явилася,
представник третьої особи - не з`явився,
негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
1. 27 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 з вимогою про припинення стягнення аліментів, а також просить відкликати з Мостиського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) виконавчий лист (судовий наказ) у справі №448/623/19 про стягнення аліментів з нього.
2.Позивач також просить припинити стягнення аліментів із дня реєстрації ним позову.
3. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що перебував у шлюбі з відповідачкою, рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 18.06.2019 року шлюб між ними розірвано. Вказує, що в них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3 .
4. Також вказує, що на підставі судового наказу судді Мостиського районного суду Львівської області у справі 448/623/19 від 04.06.2019 року з нього стягнуто на користь відповідачки аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 08.05.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.
5. Зазначає, що у грудні 2019 року відповідачка виїхала за межі України в пошуках роботи, повернулась в березні 2020 року, проте, проживала окремо від нього та дочки, винаймаючи квартиру у м.Львові. З вересня 2020 року по листопад 2020 року вона повторно виїхала на роботу в Республіку Польща. Повернувшись у листопаді 2020 року на Україну, наймала квартиру, не повідомивши його про адресу, а в період різдвяних та великодніх свят проживала з ним та дочкою - по АДРЕСА_2 .
6. Також вказує, в червні 2021 року відповідачка знову покинула Україну, переїхавши в Республіку Польща, залишивши йому нотаріально посвідчену заяву про згоду на здійснення ним догляду та сумісне проживання з їхньою дочкою ОСОБА_4 на період її відсутності.
7. Вказує, що з осені 2019 року, відповідачка фактично не проживає з дитиною і не здійснює догляд за нею, проте, щомісяця отримує аліменти згідно судового наказу, які стягують з нього.
8. Стверджує, що дочка проживає разом з ним, повністю перебуває на його утриманні, її стан здоров`я задовільний, вона забезпечена усім для нормального розвитку, навчання та проживання, він повністю забезпечує потреби дитини.
9. Також зазначає, що відповідачка не бере участі у вихованні дитини, виїхала за кордон, зрідка дзвонить дочці по телефону або спілкується з дочкою у соціальній мережі, жодної матеріальної допомоги дочці не надає. Аліменти на утримання дочки надходять на банківську картку відповідачки, яку вона забрала з собою.
10.Посилається й на те, що на підставі судового наказу відкрито виконавче провадження постановою державного виконавця, яке просить відкликати.
11. Відповідач відзиву на позов не надала.
ІІ. Пояснення, заяви (клопотання) учасників справи.
12. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, надав пояснення аналогічні обґрунтуванню позовних вимог, просив позов задовольнити.
13.Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Суд констатує, що крім направлення судових повісток на адресу зареєстрованого місця проживання відповідачки, повідомлення про виклик відповідачки в судове засідання здійснювався шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Мостиського районного суду Львівської області (http:// court.gov.ua/). Слід зазначити, що жодних клопотань, заяв та відзиву від ОСОБА_2 до суду не надходило.
14. Представник третьої особи Мостиського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) - у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, вирішення позову покладає на розсуд суду.
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
15. Ухвалою суду від 28.09.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
16.Ухвалою суду від 19.10.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
17. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення).
18. Оскільки, відповідач, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, повторно не з`явилася в судове засідання без поважних причин та не подала відзив, а позивач заперечень проти такого вирішення справи не подав, суд керуючись ч.4 ст.223, 280-281 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи.
ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом.
19. Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.10) ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 . ЇЇ батьками є: батько - ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_2 .
20. Шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 18 червня 2019 року (а.с.12-13).
21. Судовим наказом Мостиського районного суду Львівської області від 04 червня 2018 року (а.с.11) стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини - дочки ОСОБА_3 у розмірі ј заробітку (доходу) платника аліментів.
22.На підставі даного судового наказу відкрито виконавче провадження про стягнення аліментів із відповідача.
23. Згідно довідки Гостинцівської сільської ради від 15.04.2019 року № 672 про склад сім`ї або зареєстрованих осіб ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає та зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 (а.с.14).
24. Відповідно до висновку оцінки потреб сім`ї від 24.01.2020 року за підписом директора відділу Горбацьо Г.М. (а.с.15-16), стан здоров`я ОСОБА_3 задовільний, дитина забезпечена усім для нормального розвитку, навчання та проживання, батько повністю забезпечує потреби дитини, мама відсутня і не бере участі у вихованні дитини, станом на 24.01.2020 року - не працює.
25. З акту обстеження житлово-побутових умов від 21.01.2020 року, здійсненого начальником служби у справах дітей Мостиської РДА за адресою проживання дитини: АДРЕСА_2 (а.с.17) вбачається, що мати неповнолітньої ОСОБА_3 виїхала за кордон, зрідка дзвонить дочці по телефону або спілкується, користуючись додатком «вайбер», жодної матеріальної допомоги дочці не надає. Вказано також, що мати згідно судового рішення отримує аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , які надходять на її банківську картку (по 2500,00 грн. щомісячно), яку мати вдома не залишила, а взяла з собою.
26. Нотаріально посвідченою заявою від 22.06.2021 року встановлено, що ОСОБА_2 дала згоду на здійснення ОСОБА_1 догляду та сумісне проживання з їхньою дочкою ОСОБА_4 на період її відсутності (а.с.18).
V. Застосоване судом законодавство та висновки Суду.
ЦПК України встановлено, що:
27. відповідно до положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом і кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (статті 12 і 81);
28. суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13);
29. доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);
30. належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
31. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (стаття 77);
32.У відповідності до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
33. Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
34. Відповідно до положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
35. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
36. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Норми матеріального права:
37. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.
38. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина.
39. З аналізу вищевказаних норм СК України вбачається, що право на отримання аліментів на утримання дитини має той із батьків, з ким фактично проживає дитина.
40. Судом встановлено, що неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з осені 2019 року проживає з позивачем та фактично знаходиться на його утриманні, але відповідачка продовжує отримувати аліменти на утримання доньки на свою користь, які стягуються із відповідача згідно судового наказу.
41. Згідно з ч.4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
42. Відповідно до ч.ч.1, 2 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідних для розвитку дитини.
43. Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини, частинами сьомою, восьмою статті 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. В усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
44. У статті 18 Конвенції про права дитини зазначено про необхідність докладання всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної і однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
46. У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13 у справі «М.С. проти України» йдеться про визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками.
47. Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.
48. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 4 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.
VI. Висновки Суду
49. Враховуючи наведені норми та дослідивши обставини справи, Суд вважає, що позивачем належними та допустимими доказами доведено підстави припинити стягнення з нього аліментів на утримання дочки у зв`язку зі зміною обставин, зокрема, ним доведено, що аліменти стягуються з нього для забезпечення гармонійного розвитку дитини, проте, їх отримує відповідачка, котра з осені 2019 року з дитиною не проживає, що в даній ситуації спору суперечить інтересам дитини, а також, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом звільнення його від сплати аліментів щодо дитини, яка проживає з ним, перебуває на його утриманні, щодо якої позивач бере більш активну участь у вихованні. Крім того, до задоволення підлягає похідна вимога щодо відкликання виконавчого листв із виконавчої служби про стягнення даних аліментів.
50. Відносно вимоги позивача про припинення стягнення аліментів із дня реєстрації позову, слід зазначити наступне.
51. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
52. За нормами статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що випливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
53. Відповідно до п. 23 Постанови №3 від 15.05.2006 Пленуму ВС України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за положеннями ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
54. Враховуючи наведені положення, аліменти, що стягуються з позивача на користь відповідачки на утримання дочки вважаються припиненими не з моменту звернення до суду, а з дня набрання рішенням законної сили.
VІІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
55. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
56. Так, згідно квитанції від 26.08 2021 року позивачем було сплачено 908,00 грн. судового збору (встановлений законом мінімум), а тому на користь позивача підлягає стягненню з відповідачки судовий збір у розмірі 908,00 грн.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-283, 430 ЦПК України, Суд
1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Мостиський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про припинення стягнення аліментів - задовольнити частково.
2. Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ј (однієї четвертої) заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.05.2019 року і до виповнення її повноліття відповідно до судового наказу Мостиського районного суду Львівської області №448/623/19 від 04.06.2019 року - з дня набрання даним рішенням законної сили.
3. Відкликати з Мостиського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) виконавчий лист (судовий наказ) у справі №448/623/19, виданий Мостиським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ј заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.05.2019 року і до виповнення її повноліття.
4. У решті позовних вимог відмовити.
5. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 понесені ним витрати зі сплати судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 коп.
6. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
7. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільного процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
8. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
9. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
10. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
11. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
12. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
13. Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду.
14. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
15. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
16. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Відомості щодо учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ;
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;
Повний текст судового рішення складено 06.12.2021 року.
Суддя С.І. Гіряк
Рішення набрало законної сили:

«___» ______________ 20__ р.

Суддя С.І. Гіряк