Справа № 645/4805/19
Провадження № 4-с/645/38/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року м. Харків Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Ульяніч І.В.,

за участі секретаря судових засідань - Погудіної Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного Міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) у виконавчому провадженні № 65436857, -

в с т а н о в и в:

До Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшла скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Данило С.М. на бездіяльність державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного Міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) у виконавчому провадженні № 65436857.

В своїй скарзі скаржник просить визнати протиправними дії державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), який здійснює виконавчі дії у виконавчому провадженні № 65436857, щодо не зняття арешту з коштів ОСОБА_1 на банківському рахунку № НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк», зобов`язати Немишлянський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в особі його керівника негайно вжити всіх необхідних заходів щодо зняття арешту, накладеного на грошові кошти у виді заробітної плати на рахунку НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк»; визнати протиправними дії Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного Міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) щодо списання коштів в сумі 10 207,91 грн. з рахунку НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк»; зобов`язати Немишлянський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного Міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) повернути грошові кошти в сумі 10 207,91 грн. на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк».

Вимоги скарги обґрунтовуються тим, що у Немишлянському відділі державної виконавчої служби у місті Харкові Східного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на примусовому виконанні знаходиться виконавче провадження № 65436857 відкрите на підставі виконавчого листа 645/4805/19 від 12.03.2020 р. по стягненню заборгованості солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КП «Харківські теплові мережі» у сумі 63111,15 грн. В межах цього виконавчого провадження було накладено арешт на банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «Приватбанк», що належить ОСОБА_1 . Про що боржниці стало відомо лише після надходження смс-повідомлення в додатку Приват24, адже жодних постанов про арешт коштів боржниця не отримувала. Крім того, 29.06.2021р. з банківського рахунку № НОМЕР_1 було списано грошові кошти у розмірі 10 207,91 грн. 02.07.2021 р. засобами поштового зв`язку представником позивача - адвокатом Данило С.М. було подано заяву про зняття арешту з банківської картки та повернення коштів. Згідно з відстеженням поштового відправлення 615, воно було вручено 05.07.2021 р. Однак по теперішнього часу жодної відповіді на дану заяву не надходило. У зв`язку із чим 19.07.2021 р. на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 було повторно надіслано заяву про зняття арешту з банківської картки та повернення коштів. Втім на дану заяву також жодної відповіді ані через засоби поштового зв`язку, ані через електронну пошту не отримував. Через наведені обставини було направлено адвокатський запит № 1 від 28.07.2021 р. начальнику Немишлянського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Головко В.Л. У листі від 04.08.2021 № 51450 була надана відповідь начальника ВДВС на адвокатський запит, згідно з якою до відділу документальне підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом не надходило, а надана довідка від АК КБ «ПриватБанк» не є підтвердженням того, що на даний рахунок надходять тільки грошові кошти про зарахування заробітної плати, тому що відповідно до довідки на вказану карту (рахунок) може бути зарахована будь-яка виплата (переказ). У зв`язку з чим відсутні підстави для зняття арешту з коштів боржника. Тим не менше, вважає, що права боржниці ОСОБА_1 порушуються внаслідок протиправної бездіяльності державного виконавця. Адже на вищевказаний банківський рахунок боржниці надходить виключно заробітна плата, яку боржниця отримує, працюючи на посаді робітника з обслуговування будівель господарського відділу у Харківській медичній академії післядипломної освіти. 29.06.2021 року з банківського рахунку № НОМЕР_1 , що належить боржниці ОСОБА_1 , були списані грошові кошти в розмірі 10207, 91 грн. Тобто усі грошові кошти, які боржниця отримала в якості заробітної плати в період з 20.05.2021 по 29.06.2021. Чим грубо порушено положення ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження». А відтак списані грошові кошти підлягають поверненню.

В судове засідання представник Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного Міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) не з`явився, подавши заяву про розгляд скарги за його відсутності, та надав копії матеріалів виконавчого провадження. Також надав заперечення, згідно яких зазначено, що на виконанні у Відділі перебуває виконавче провадження №65436857, з примусового виконання виконавчого листа № 645/4805/19, який виданий Фрунзенським районним суду м. Харкова 12.03.2020року, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КП "Харківські теплові мережі" заборгованість 63111,15 грн. В своїй скарзі ОСОБА_1 просить визнати протиправним дії державного виконавця Відділу, щодо не зняття арешту з коштів ОСОБА_1 на банківському рахунку № НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк» мотивуючи це тим, що на рахунок боржниці надходить виключно заробітна плата та рахунок має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом, про те, станом на теперішній час до Відділу документальне підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом не надходило, а надана довідка від АК КБ «ПриватБанк» не є підтвердженням того, що на даний рахунок можуть надходити тільки заробітна плата тому, що на даний рахунок відповідно до довідки на вказану карту (рахунок) може бути зарахована будь-яка виплата (переказ). Статтею 57 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема, винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах. Згідно ст. 73 Закону України «Про виконавче провадження» кошти, на які не може бути звернено стягнення: Стягнення не може бути звернено на такі виплати: 1) вихідну допомогу, що виплачується в разі звільнення працівника; 2) компенсацію працівнику витрат у зв`язку з переведенням, направленням на роботу до іншої місцевості чи службовим відрядженням; 3) польове забезпечення, надбавки до заробітної плати, інші кошти, що виплачуються замість добових і квартирних; 4) матеріальну допомогу особам, які втратили право на допомогу по безробіттю; 5) допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами; 6) одноразову допомогу у зв`язку з народженням дитини; 7) допомогу при усиновленні дитини; 8) допомогу на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування; 9) допомогу на дітей одиноким матерям; 10) допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною з інвалідністю, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом; 11) допомогу на лікування; 12) допомогу на поховання; 13) щомісячну грошову допомогу у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства громадян, які проживають на території, що зазнала радіоактивного забруднення; 14) дотації на обіди, придбання путівок до санаторіїв і будинків відпочинку за рахунок фонду споживання. 2. Стягнення не здійснюється також із сум: 1) неоподатковуваного розміру матеріальної допомоги; 2) грошової компенсації за видане обмундирування і натуральне постачання; 3) вихідної допомоги в разі звільнення (виходу у відставку) з військової служби, служби в поліції та Державної кримінально-виконавчої служби України, а також грошового забезпечення, що не має постійного характеру, та в інших випадках, передбачених законом; 4) одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві; 5) грошової допомоги, пов`язаної з безоплатним забезпеченням протезування (ортезування) учасника антитерористичної операції, учасника здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, які втратили функціональні можливості кінцівок, благодійної допомоги, отриманої зазначеними особами, незалежно від її розміру та джерела походження. В постанові про арешт коштів зазначається: «Накласти арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику». Тобто державним виконавцем завчасно було вказано, щоб банком було накладено арешт лише на ті кошти, накладення арешту на які не заборонено чинним законодавством. Зняти арешт з майна (коштів) боржника державний виконавець може лише у випадках, передбачених у ч. 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження». У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із ЗУ «Про виконавче провадження». Крім того, боржник зазначає, що накладений арешт позбавляє ОСОБА_1 можливості отримати заробітну плату, що є єдиними коштами, що забезпечують її існування і через неможливість отримати яку, ОСОБА_1 поставлена по суті на межу голодування, оскільки інших доходів не має, про те, у боржниці є право отримувати заробітну плату: 1) Готівкою у касі підприємства, що передбачено п. 18 постанови Правління Національного Банку України № 148 від 29.12.2017; 2) Поштовим переказом через «Укрпошту», що передбачено ст.. 24 ЗУ «Про оплату праці». Також ЗУ «Про оплату праці» у ст. 25 передбачає, що роботодавцю забороняється будь-яким способом обмежувати працівника вільно розпоряджатися своєю заробітною платою, крім випадків, передбачених законодавством, а тому у боржника є і інші способи, які не заборонені законом отримання заробітної плати. Також у своїй скарзі ОСОБА_1 зазначає, що Відділом були списані грошові кошти у розмірі 10207,91 грн. з банківського рахунку № НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк» та просить зобов`язати Відділ повернути грошові кошти в сумі 10207, 91 грн. на рахунок ОСОБА_1 , про те, Відділом не виставлялися платіжні доручення щодо списання грошових коштів у розмірі 10207,91 грн. з банківського рахунку ОСОБА_1 , а у копії виписки по картці/ рахунку НОМЕР_1 за період 29.06.2021- 29.06.2021, виданою АТ КБ "Приватбанк» від 30.06.2021 зазначено, що грошові кошти у розмірі 10207,91 грн. були списані по виконавчому документу № 14761 від 24.12.2020, який згідно даних АСВП знаходиться на виконанні у приватного виконавця Близнюкова Юрія Володимировича з номером виконавчого провадження - 65506180.

Скаржник ОСОБА_1 та її представник до суду також не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду скарги, від представника ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд скарги без його участі, скаргу підтримує та просить її задовольнити.

На підставі ст. 450 ЦПК України суд прийшов до висновку про можливість розгляду скарги у відсутності сторін виконавчого провадження та державного виконавця.

Дослідивши надані документи, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги. При цьому суд встановив та врахував наступне.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) від 17.05.2021 року відкрито виконавче провадження №65436857 з примусового виконання виконавчого листа №645/4805/19, виданого 12.03.2020 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованості 63 111,15 грн.

Постановою державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) від 17.05.2021 року накладено арешт на кошти боржника, що містяться на рахунках боржника відкритих в установах банків, або які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

Постановою державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) від 24.06.2021 року звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що отримує дохід у Харківській медичній академії післядипломної освіти.

Згідно з довідкою АТ КБ «ПриватБанк» від 29.06.2021 року, ОСОБА_1 станом на 29.06.2021 року має в АТ «ПриватБанк» картку № НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) на яку отримує зарплатні виплати. Також на картку (рахунок) може бути зарахована будь-яка виплата (переказ).

02.07.2021 р. засобами поштового зв`язку представником позивача - адвокатом Данило С.М. було подано заяву про зняття арешту з банківської картки та повернення коштів. Однак відповіді на дану заяву не надходило.

19.07.2021 р. на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 було повторно надіслано заяву про зняття арешту з банківської картки та повернення коштів. Втім на дану заяву також жодної відповіді ані через засоби поштового зв`язку, ані через електронну пошту не отримував.

28.07.2021 р. представник позивача - адвокат Данило С.М. звернувся з запитом до начальника Немишлянського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Головко В.Л.

У листі від 04.08.2021 № 51450 була надана відповідь начальника ВДВС на адвокатський запит, згідно з якою до відділу документальне підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом не надходило, а надана довідка від АК КБ «ПриватБанк» не є підтвердженням того, що на даний рахунок надходять тільки грошові кошти про зарахування заробітної плати, тому що відповідно до довідки на вказану карту (рахунок) може бути зарахована будь-яка виплата (переказ). У зв`язку з чим відсутні підстави для зняття арешту з коштів боржника.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зістаттею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення у справі «Горнсбі проти Греції», заява № 18357/91, від 19 березня 1997 року).

Згідно зі статтями 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Загальний порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника визначений в статті 48 Закону України «Про виконавче провадження». Так, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання»,статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

При цьому стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Відповідно до статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Звертаючись до суду зі скаргою, адвокат Данило С.М. вказував, що на відкритий у банку рахунок заявник отримує заробітну плату, який має спеціальний режим використання.

Частиною третьою статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Відповідно до частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

З наведених норм права вбачається, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Такі висновки узгоджуються з правовими висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження 12-28гс20), а також постановах Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 756/1927/16-ц (провадження № 61-10611св20) та від 24 лютого 2021 року у справі № 756/1927/15-ц (провадження № 61-14725св20).

Судом встановлено, що постановою державного виконавця від 17.05.2021 року накладено арешт на грошові кошти, розміщені на рахунку, відкритому у АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 .

При цьому, державний виконавець визначив банківській установі порядок виконання зазначеної постанови, із застереженням щодо неможливості накладення арешту на рахунки та/або звернення стягнення, на які заборонено законом.

АТ КБ «ПриватБанк», на який нормами ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника виконав. Зазначене свідчить про те, що банк не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.

За таких обставин, вказаний рахунок не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на яких заборонено. Кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, та набувають статусу вкладу.

Крім того, положеннями ст. 24 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що виплата заробітної плати здійснюється за місцем роботи. За особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватися через установи банків, поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обов`язковою оплатою цих послуг за рахунок роботодавця.

Отже, арешт рахунку боржника не унеможливлює отримання ним заробітної плати, оскільки за його заявою заробітна плата може бути видана готівкою через касу роботодавця або поштовими переказами на вказаний ним рахунок (адресу), тому вимоги заявника щодо визнання дій державного виконавця щодо не зняття арешту із банківського рахунку та коштів заявника та зобов"язання державного виконавця скасувати арешт коштів боржника задоволенню не підлягають.

Також не підлягають задоволенню вимоги заявника з приводу визнання протиправними дій державного виконавця щодо списання коштів в розмірі 10207,91 грн. та повернення зазначених коштів на рахунок ОСОБА_1 , так як в судовому засіданні встановлено, із заперечень державного виконавця та досліджених судом доказів, а саме виписки по банківському рахунку заявника ОСОБА_1 , про те, що зазначена сума коштів не була списана з рахунку заявника державним виконавцем по виконанню рішення суду в рамкам виконавчого провадження № 65436857, а була списана приватним виконавцем Близнюковим Ю.В. в рамкам виконавчого провадження № 65506180, у зв"язку із виконанням іншого виконавчого документу № 14751 від 24.12.2020 року.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 в повному обсязі.

Оскільки у задоволенні скарги відмовлено, підстав для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суду немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 258, 260, 447 ЦПК України суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного Міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) у виконавчому провадженні № 65436857 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення лише вступної та резолютивної частин судового рішення, а також у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи,якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали виготовлений 06.12.2021 року.

Головуючий суддя - І.В. Ульяніч