Провадження 2-н/522/2327/21
УХВАЛА

06 грудня 2021 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Косіцина В.В., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги постачання природного газу,

ВСТАНОВИВ:

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання» звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу, у якій просить стягнути з ОСОБА_1 44908,50 грн. заборгованості за спожиту електроенергію, інфляції та судові витрати у розмірі 227 грн.

Згідно з ч. 5 ст. 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

30.11.2021 року на адресу суду в порядку ч. 5 ст. 165 ЦПК України надійшла відповідь з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області про реєстрацію місця проживання боржника. Відповідно до наданих відомостей ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , тобто навіть адреса реєстрації місця проживання не співпадає з адресою за якою за твердженням представника заявника надаються послуги, а заявник вказує, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Частиною 2 статті 163 ЦПК України визначено, що у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Згідно п. 3, 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Пунктом 13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 N 14 "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження" роз`яснено, що якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (пункт 3 частини першої статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

До заяви про видачу судового наказу додано копію договору про надання послуг за адресою АДРЕСА_2 від 06.06.2018 року.

Проте жодного доказу того, що зазначена боржником особа є власником квартири/будинку чи основним квартиронаймачем суду не надано.

Згідно відомостей з Державного реєсьру речових право на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно боржник не є власником жодного обєкту нерухомого майна.

Зареєстрованим місцем проживання боржника є АДРЕСА_1 .

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що подана заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам ст. 163 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

На підставі викладеного, враховуючи, що письмових доказів, що підтверджують фактичне надання послуг заявником та отримання таких послуг боржником суду не надано, не вказані підстави перерахунку нарахувань, із заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Також, слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 163,165 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію.

Роз`яснити товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія», що згідно ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Косіцина В.В.