Головуючий у першій інстанції Куриленко О. М.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2021 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ОТП БАНК» в особі відділення «Варненське» Акціонерного товариства «ОТП Банк» в м. Одеса, Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (третя особа - ОСОБА_2 ) про визнання договорів недійсними, на ухвалу Київського районного суду м. Одеси, постановлену під головуванням судді Куриленко О.М. 30 липня 2021 року у м. Одеса, -

встановила:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила:

визнати недійсним Договір поруки № SR-507/054/2008 від 08 липня 2008 року, укладений між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 ;

визнати недійсним пункт 347 «Переліку кредитних договорів, що входять до кредитного портфеля» Додатку № 1 до Договору купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н від 28 травня 2010 року, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», що стосується відступлення від ПАТ «ОТП Банк» до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором від 08 липня 2008 року № ML-507/054/2008;

стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача судові витрати по справі.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 30 липня 2021 року цивільну справу № 947/23020/21 (провадження № 2/947/3938/21) за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ОТП БАНК» в особі відділення «Варненське» Акціонерного товариства «ОТП Банк» в м. Одеса, Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (третя особа - ОСОБА_2 ) про визнання договорів недійсними, - передано на розгляд до Голосіївського районного суду м. Києва.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу суду та передати справу до Київського районного суду м. Одеси для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позовні вимоги ОСОБА_1 були подані у зв`язку із діяльністю філії відповідача - відділення «Варненське» Акціонерного товариства «ОТП Банк» в м. Одеса, яке територіально знаходиться у Київському районі м. Одеси, у зв`язку із чим даний позов підсудний саме Київському районному суду м. Одеси.

Заслухавши суддю-доповідача, здійснивши розгляд апеляційної скарги в письмовому провадженні, дослідивши наведені в ній доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч.1, 2 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

З матеріалів справи вбачається, що 29 липня 2021 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати недійсними: Договір поруки № SR-507/054/2008 від 08 липня 2008 року, укладений між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 ; визнати недійсним пункт 347 «Переліку кредитних договорів, що входять до кредитного портфеля» Додатку № 1 до Договору купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н від 28 травня 2010 року, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», що стосується відступлення від ПАТ «ОТП Банк» до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором від 08 липня 2008 року № ML-507/054/2008; стягнути солідарно з Відповідачів на користь Позивача судові витрати по справі.

Вирішуючи питання про відкриття провадження та підсудність даної справи, судом першої інстанції вірно враховано положення частини 1 статті 378 ЦПК України, згідно якої недотримання судом правил виключної підсудності є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд до належного суду (ст.378 ч.1 ЦПК України ).

Частиною 2 ст. 27 ЦПК України передбачено, що позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вбачається, що місцезнаходження відповідача - Акціонерного товариства «ОТП БАНК» є м. Київ, вул. Жилянська, 43, та відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» є м. Київ, вул. Фізкультури, 28 Д, що територіально відноситься до Голосіївського районного суду м. Києва.

Разом з тим, як вбачається з кредитного договору № ML-507/054/2008 та договору поруки № SR - 507/054/2008, вони були укладені саме з Акціонерним товариством «ОТП БАНК» (м. Київ, вул. Жилянська, 43).

Частиною 9 ст. 187 ЦПК України передбачено, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду;

Таким чином, судом обґрунтовано встановлено, що даний позов не підсудний Київському районному суду м. Одеси, тоді як справа належить до територіальної юрисдикції Голосіївського районного суду м. Києва (03127, м. Київ, вул. Полковника Потєхіна, 14 А).

Колегія суддів вважає необґрунтованими посилання у апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 на те, що позовні вимоги були подані у зв`язку із діяльністю філії відповідача - відділення «Варненське» Акціонерного товариства «ОТП Банк» в м. Одеса, яке територіально знаходиться у Київському районі м. Одеси, у зв`язку із чим даний позов підсудний саме Київському районному суду м. Одеси.

Колегія суддів зауважує, що у постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 р. у справі № 676/5955/18-ц, зроблено висновок про те, що філія, яка в силу положень ст. 95 ЦК України не є юридичною особою, не наділена цивільною-процесуальною дієздатністю, у зв`язку із чим не може виступати стороною у цивільному процесі.

Колегією суддів встановлено, що у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не міститься інформація про те, що відділення «Варненське» Акціонерного товариства «ОТП Банк» в м. Одеса зареєстроване як юридична особа. У відомостях про відокремлені підрозділи юридичної особи інформація про відділення «Варненське» Акціонерного товариства «ОТП Банк» в м. Одеса також відсутня.

Отже, філія відповідача - відділення «Варненське» Акціонерного товариства «ОТП Банк» в м. Одеса, яке не є юридичною особою, не наділено цивільною процесуальною дієздатністю та не може виступати стороною у цивільному процесі, а тому вірним є висновок суду першої інстанції про те, що дана справа не підсудна Київському районному суду м. Одеси, а належить до територіальної юрисдикції Голосіївського районного суду м. Києва, оскільки місцезнаходженням відповідача Акціонерного товариства «ОТП БАНК» є м. Київ, вул. Жилянська, 43.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 30 липня 2021 року постановлено з додержанням норм матеріального права, підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 30 липня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими п.2«а» - 2 «г» ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 03 грудня 2021 року.

Судді Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова

О.М. Таварткіладзе

О.В. Князюк