УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Бородіної Н.М.

за участю секретаря- Кострової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся у суд з позовом до відповідача, ОСОБА_2 , про поділ майна подружжя, в якому просить суд провести поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у наступний спосіб: визнати за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_2 в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя право власності на Ѕ частину зазначеної квартири.

З матеріалів справи вбачається, що спірна квартира перебуває в іпотеці на підставі договору іпотеки від 12.05.2005року укладеним між ОСОБА_2 та ЗАТ КБ «Приватбанк». Згідно витягу з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомості право вимоги за вказаним іпотечним договором було відступлено на підставі договору купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги від 19.02.2007року.

До суду від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів, в якому просить суд витребувати у АТ КБ «Приватбанк» інформацію про угоди АТ КБ «Приватбанк» з приводу передання іпотечних прав на квартиру АДРЕСА_2 » та витребувати інформацію, чи направляв банк вимогу ОСОБА_2 про наявність заборгованості з вимогою погасити борг та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки в разі несплати заборгованості.

У зв`язку з цим ухвалою суду від від 07.10.2020року було зобов`язано АТ КБ «Приватбанк» надати до суду до 04.11.2020року належним чином завірену копію договору купівлі-продажу (відступлення) права вимоги від 19.02.2007року за договором іпотеки від 12.05.2005року на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_2 , укладеним між ОСОБА_2 та ЗАТ КБ «Приватбанк», із додатками.

До суду від АТ КБ «Приватбанк» надійшов лист про неможливість виконання ухвали оскільки за наданими відомостями неможливо ідентифікувати вказану у запиті особи.

Ухвалою суду від 30.11.2020року було виправлено описку допущену в ухвалі суду від 07.10.2020року у прізвищі ОСОБА_3 .

Після чого судом повторно на адресу банку було направлено ухвалу про витребування доказів разом з ухвалою про виправлення описки та листом у якому

було звернуто увагу банку, що ухвалою про витребування доказів від 07.10.2020року зобов`язано банк надати до суду належним чином завірену копію договору купівлі-продажу (відступлення) права вимоги від 19.02.2007року за договором іпотеки від 12.05.2005року на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_2 , укладеним між ОСОБА_2 та ЗАТ КБ «Приватбанк», із додатками.

В наслідок не надання банком документів судове засідання було відкладено.

Ухвалу суду та лист було отримано банком 09.12.2020року, однак до теперішнього часу ухвала не виконана.

17.01.2021року судом було повторно направлено копії зазначених ухвал та лист, в якому роз`яснено необхідність виконання ухвали суду та наслідки її невиконання, однак станом на 09.02.2021року ухвала суду проо витребування доказів від 07.10.2020року з врахуванням ухвали про виправлення описики невиконана.

Відповідно до ч.ч. 6-8 ст.84 ЦПК України, будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, а бо не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. Уразі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Відповідно дост.143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали. Згідно зі ст.144 ЦПК України заходами процесуального примусу є, зокрема, штраф.

Відповідно до ч. 1ст. 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зокрема неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин.

Враховуючи, що АТ КБ «Приватбанк» ухвалу отримано завчасно однак до теперішнього часу документів, які витребував суд не надано та не повідомлено суд про неможливість надати документи, суд приходить до висновку, що АТ КБ «Приватбанк» без поважних причин до суду не подано витребувані докази.

За таких обставин, з метою запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства, суд вважає за доцільне застосувати до АТ КБ «Приватбанк» захід процесуального примусу у виді штрафу, у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2270грн.

Суд зазначає, що відповідно до ч.9 ст.84 ЦПК України притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Частиною 5 статті 148 ЦПК України передбачено, що ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

У відповідності до ч. 6 ст. 148 ЦПК України, суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, стосовно якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

Суд роз`яснює, що відповідно до ч. 2 ст. 148 ЦПК України, у випадку повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.128, 143, 144, 148 ЦПК України, -

ухвалив :

Застосувати до акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (, м. Київ вул.. Грушевського б. 1Д) захід процесуального примусу за невиконання ухвали Київського районного суду м. Харкова від 02.07.2020року по справі № 2-3393/10 -у виді штрафу розміром один прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2270 грн., який стягнути з акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (, м. Київ вул.. Грушевського б. 1Д) на користь Державної судової адміністрації України (, юридична адреса: м.Київ, вул. Липська, 18/5, 01021).

Ухвала дійсна для пред`явлення до виконання протягом 3 (трьох) місяців з дня набрання нею законної сили.

Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом.

Роз`яснити акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк», що застосування заходів процесуального примусу не звільняє його від виконання обов`язків, встановлених ЦПК України, тому слід виконати належним чином ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 07.10.2020року з урахуванням ухвали про виправлення описки від 30.11.2020року у справі № 953/21686/19 в строк до 16.03.2021р. та в разі неможливості подати докази, витребувані судом, надати до суду письмові пояснення причин невиконання ухвали суду.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її оголошення.

Суддя Н.М. Бородіна