У Х В А Л А

про забезпечення позову

09.02.2021 року Херсонський міський суду Херсонської області у складі головуючого судді Єпішина Ю.М., розглянувши заяву адвоката Шевченка Антона Сергійовича про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про визнання припиненим застереження (договору) про задоволення вимог іпотекодержателя,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про визнання припиненим застереження (договору) про задоволення вимог іпотекодержателя згідно Іпотечного договору від 26.01.2007 року, реєстровий номер 277, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Воєводіною І.М., укладеного між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «УкрСиббанк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» .

Позивачем подано заяву про забезпечення позову, шляхом заборони вчинення реєстраційних дій щодо офісу і магазину промислових товарів, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01) до вирішення справи по суті. На думку позивача існує необхідність у забезпеченні позову, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, дана заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріли заяви, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 1 та п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. При цьому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Також вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у розі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" судам роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову (ч.7ст. 153 ЦПК України).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п.п.1, 9 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Реєстраційна дія - державна реєстрація прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, скасування державної реєстрації прав, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав, крім надання інформації з Державного реєстру прав.

З матеріалів справи убачається, що між сторонами існують правовідносини, які виникли із укладених ними 26.01.2007 року договорів позики та іпотеки. При цьому договір іпотеки та внесені до нього 14.02.2007 року зміни посвідчені нотаріально.

За умовами договору іпотеки договір забезпечує виконання усіх зобов`язань ОСОБА_1 за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 26.01.2007 року та за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 26.01.2007 року. Предметом іпотеки є нерухоме майно: офіс і магазин промислових товарів, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 , які належить ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане 19.01.2007 року Виконкомом Херсонської міської на підставі рішення виконавчого комітету від 16.01.2007 року № 32.

Позивачем заявлені вимоги про визнання припиненим застереження (договору) про задоволення вимог іпотекодержателя згідно Іпотечного договору від 26.01.2007 року, реєстровий номер 277, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Воєводіною І.М., укладеного між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «УкрСиббанк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект».

Необхідність у забезпеченні позову заявник обґрунтовує тим, що 25.01.2021 року ОСОБА_2 отримано вимогу ТОВ «Кей-Колект» від 15.01.2021р. вих. №15/01/2021/733721/1 про усунення порушень основного зобов`язання за Договором про надання споживчого кредиту та намір звернення на предмет іпотеки, в порядку визначеному ст. 37 ЗУ «Про іпотеку».

Вид забезпечення позову, який просить застосувати позивач, співмірний з заявленими нею позовними вимогами.

З огляду на викладене, враховуючи, що між сторонами виник спір щодо припинення права іпотеки, стосовно нерухомого майна - офіс і магазин промислових товарів, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 та належать на праві власності ОСОБА_1 , що призведе до неможливості ефективного захисту та поновлення порушених прав позивача в межах предмета та підстав пред`явленого ним до суду позову, а також істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, постановленого за результатами його розгляду у разі задоволення позову.

Відповідно до ст.2, ч.1 ст.25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно. Проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій що набрало законної сили.

Тому з метою збереження існуючого становища до розгляду справи по суті, застосування такого заходу забезпечення позову, як заборона вчиняти певні дії, передбаченого п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України відповідатиме меті застосування правового інституту забезпечення позову та позовним вимогам.

При задоволенні заяви про забезпечення позову, суд також керується прецендентною практикою Європейського суду з прав людини, а саме, в рішенні «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, яким встановлено, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

Керуючись ст. ст. 151 -153, 157 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву адвоката Шевченка Антона Сергійовича про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про визнання припиненим застереження (договору) про задоволення вимог іпотекодержателя - задовольнити.

Забезпечити позов, шляхом заборони вчинення реєстраційних дій щодо офісу і магазину промислових товарів, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01), належних ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане 19.01.2007 року Виконкомом Херсонської міської на підставі рішення виконавчого комітету від 16.01.2007 року № 32.

Копію ухвали про забезпечення позову невідкладно направити всім учасникам справи та для виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову, яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя Ю.М.Єпішин