за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Харківська міська рада, про встановлення факту родинних відносин за касаційною скаргою Харківської міської ради на рішення Московського районного суду міста Харкова від 20 травня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року.
У березні 2019 року заявник звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою та просив встановити факт родинних відносин з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Харкові, посилаючись на те, що він є її рідним племінником. Встановлення факту необхідно йому для отримання спадщини.
Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 20 травня 2019 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року, заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Харківська міська рада, про встановлення факту родинних відносин задоволено.

Встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є племінником ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Харкові.

У листопаді 2019 року Харківська міська рада подала касаційну скаргу на рішення Московського районного суду міста Харкова від 20 травня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що Харківська міська рада оспорює факт, що ОСОБА_1 є племінником ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому в справі наявний спір про право, який можливо вирішити лише в порядку позовного провадження.

Суд першої інстанції на виконання вимог статей 294, 315 ЦПК України повинен був залишити заяву без розгляду і роз`яснити заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Постановою Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від 27 січня 2021 року касаційну скаргу Харківської міської ради залишено без задоволення, рішення Московського районного суду м. Харкова від 20 травня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року залишено без змін.

Погоджуючись з висновками суду першої та апеляційної інстанцій, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважала, що в цій справі мова йде лише про наявність чи відсутність факту родинних відносин та його доведеність, оскільки інших спадкоємців, крім ОСОБА_1 , немає, а спір про право між ОСОБА_1 та Харківською міською радою на даному етапі відсутній. Встановлення цього факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

З такими висновками колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду погодитися не можу і відповідно до вимог статті 35 ЦПК України висловлюю окрему думку.

Згідно з частиною другою статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частинами третьою, четвертою та шостою статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (пункт 1 частини першої статті 315 ЦПК України).

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами в порядку окремого провадження є те, що розгляд такої заяви не пов`язаний з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ в порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний із порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умови, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Відповідно до частини четвертої статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Частиною першою статті 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Суди встановили, що ОСОБА_1 звернувся до Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте 04 березня 2019 року отримав постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій зазначено, що батьками ОСОБА_2 , як і матері заявника, були ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . В той же час, згідно з архівним витягом щодо запису про народження № 185, їх дочка (мати заявника) ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_4 , а згідно зі свідоцтвом про одруження № НОМЕР_1 ОСОБА_5 , дата її народження - ІНФОРМАЦІЯ_5 . До того ж, у свідоцтві про смерть матері заявника ОСОБА_5 зазначено, що вона померла ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 83 років.

Таким чином, нотаріус не зміг ідентифікувати як одну і ту ж саму особу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка після реєстрації шлюбу значиться як ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що, в свою чергу, не дає можливості встановити родинні стосунки як рідних сестер ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , та встановити родинні відносини, як тітки і племінника, ОСОБА_2 та заявника.

Харківська міська рада залучена до участі в справі як заінтересована особа, оскільки інших спадкоємців, крім ОСОБА_1 немає, а тому Харківська міська рада відповідно до статті 1277 ЦК України в разі відмови в установленні факту заявнику зобов`язана подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Заінтересована особа, як під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій, так і в касаційній скарзі, оспорювала факт того, що ОСОБА_1 є племінником ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На мою думку, заява заінтересованої особи про оспорення факту, що заявник ОСОБА_1 є племінником ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідчить про наявність спору про право на спадщину померлої.

За наявності такої заяви Харківської міської ради суди першої та апеляційної інстанцій і касаційний суд зобов`язані були залишити заяву ОСОБА_1 без розгляду.

При цьому вважаю безпідставним висновок колегії суддів Другої палати Касаційного цивільного суду про те, що в цій справі мова йде лише про наявність чи відсутність факту родинних відносин та його доведеність, оскільки в порядку, передбаченому Главою 6 Розділу ІVЦПК України, суд розглядає справи не про встановлення самого лише факту, а саме про встановлення факту, що має юридичне значення, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи.

Встановлення факту родинних відносин надає ОСОБА_1 право на отримання спадщини після смерті ОСОБА_2 , а оспорнення Харківською міською радою факту, що ОСОБА_1 є племінником ОСОБА_2 , свідчить про наявність спору про право.

За таких обставин, вважаю, що необхідно було скасувати рішення Московського районного суду міста Харкова від 20 травня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року, а заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Суддя М. Ю. Тітов