РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Колесник С.А.,

за участю секретаря судового засідання Кудінової К.А.,

представника позивача - адвоката Персидського В.Ю.,

представника відповідача - адвоката Коваленко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 953/19403/21 за позовною заявою Державного вищого навчального закладу «Харківський коледж текстилю та дизайну» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманої соціальної стипендії, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Державного вищого навчального закладу «Харківський коледж текстилю та дизайну» - Ємельянова О.А. звернулась до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму безпідставно отриманої соціальної стипендії у загальному розмірі 10 859 грн. 42 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 379 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 31.07.2017 відповідач ОСОБА_1 була зарахована на перший курс ДВНЗ «Харківський коледж текстилю та дизайну». 29.09.2017 від відповідача надійшла заява про призначення їй соціальної стипендії, відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2016 № 1045, за категорією: особи, які мають право на отримання соціальної стипендії відповідно до статей 20-22 і 30 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». До заяви було додано копії: паспорта громадянина України; свідоцтва про народження; довідки про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків; посвідчення її батька серії НОМЕР_1 ; посвідчення, що посвідчує статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, яке діє до повноліття відповідачки. Відповідно до наказів директора ДВНЗ «Харківський коледж текстилю та дизайну», починаючи з вересня 2017 року відповідачу щомісяця виплачувалась соціальна стипендія.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 досягла повноліття, однак виплату соціальної стипендії позивачем було помилково продовжено. У подальшому було встановлено, що право на отримання соціальної стипендії відповідач не мала, у зв`язку з чим виникла переплата у розмірі 10 859,42 грн., що підтверджується випискою з банківського рахунку позивача.

З метою врегулювання досудового спору, 07.07.2021 позивачем на адресу відповідача було надіслано лист № 01-5/362 щодо повернення безпідставно отриманої соціальної стипендії, відповіді на який позивач не отримав.

Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача безпідставно отриманої соціальної стипендії у загальному розмірі 10 859,42 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.10.2021 справу передано для розгляду судді Колесник С.А.

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом 13.10.2021 направлено запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - відповідача у справі та 13.10.2021 отримано відповідну довідку, згідно якої відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 13.10.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

При відкритті провадження у справі судом було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Роз`яснено, що у зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі від 13.10.2021 разом з примірником позовної заяви та доданих до неї документів було направлено відповідачу за місцем реєстрації. 25.10.2021 вказане поштове відправлення було отримано відповідачем (а.с. 166).

05.11.2021 через систему «Електронний суд», представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Коваленко В.М. надіслано до суду Відзив на позовну заяву (а.с. 180-187).

Так, представник відповідача зазначає, що позивач для формування заявок на виплату соціальних стипендій, повинен користуватися Єдиним державним автоматизованим реєстром осіб, які мають право на пільги, та в якому зазначено, зокрема строк, на який призначена соціальна стипендія. Крім того, саме позивач повинен контролювати повноту та достовірністю відомостей, що знаходяться в особових справах та передаються до органу соціального захисту населення для виплати соціальної стипендії.

Крім того, представник відповідача вказує, що позивач на підтвердження своїх доводів в позовній заяві, взагалі не посилається на жодний нормативно-правовий акт, з якого можна було б встановити законність вимог позивача. Одночасно в позовній заяві відсутні будь-які посилання на те, яким чином відповідач зобов`язана була повідомити позивача про втрату права на отримання соціальної стипендії.

На підставі викладеного, представник відповідача вважала позов необґрунтованим та намаганням відповідних посадових осіб перекласти свої посадові обов`язки та відповідальність за їх невиконання на позивача.

Також, посилаючись на ст..ст.1212,1215 ЦК України зазначила, що правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Крім того, позивач стверджує, що відповідач втратила статус дитини, яка постраждала від Чорнобильської катастрофи внаслідок досягнення останньою повноліття та остання, діючи, на його думку, недобросовісно, не повідомила позивача про настання повноліття.

Проте, на її погляд, такі твердження є неправдивими та надуманими, так як дата народження ОСОБА_1 позивачу була відома. Даних, що сума соціальної стипендії, виплаченої відповідачу внаслідок зловживань з її боку або подання відповідачем недостовірних даних чи наявності рахункової помилки з боку позивача і недобросовісності з боку набувача, позивач до позову не надав.

На підставі викладеного, просила у задоволенні позову відмовити.

02.12.2021 від представника позивача до суду надійшла Відповідь на відзив, у якому представник ДВНЗ «ХКТД» адвокат Персидський В.Ю. зазначив, що відповідачем у Відзиві не спростована недобросовісність дій відповідача, яка полягала в тому, що відповідач, діючи умисно, знаючи що вона не має права на отримання соціальної субсидії все одно продовжувала її отримувати на протязі 1 року (з 01.01.2020 по 31.12.2020). Відповідач в якості соціальної стипендії отримувала бюджетні кошти, які мали цільове призначення. Своїми діями відповідач нанесла шкоду державі, безпідставно та умисно отримуючи державні кошти, на отримання яких вона не мала права. Ці кошти не були отримані іншими студентами, які дійсно мали право на їх отримання.

Представник позивача ДВНЗ «Харківський коледж текстилю та дизайну» - адвокат Персидський В.Ю. в судовому засіданні позов підтримав, просив про його задоволення.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Коваленко В.М. в судовому засіданні з підстав викладених у Відзиві заперечувала проти задоволення позову.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що згідно наказу № 2-110 від 31.07.2017 відповідача було зараховано на перший курс до ДВНЗ «Харківський коледж текстилю та дизайну» (а.с. 5-6).

Відповідно до копії посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_2 , виданого 22.08.2002 р., ОСОБА_1 має право на пільги і компенсації, встановлені ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Посвідчення діє до повноліття дитини на всій території України (а.с. 8).

Згідно п. 26 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, віднесеним до категорії 1 (пункт 1 статті 14), надаються гарантовані державою компенсації та пільги, в тому числі і вступ поза конкурсом до державних вищих закладів освіти, професійно-технічних закладів освіти та на курси для професійного навчання з обов`язковим наданням гуртожитку на час навчання тим, хто не має житла, і виплатою соціальної стипендії в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, незалежно від місця навчання на території України. Особи, які закінчили середні та професійно-технічні заклади освіти з відзнакою (відмінними оцінками), приймаються без екзаменів до державних вищих закладів освіти за результатами співбесіди. Зазначені особи навчаються в цих закладах освіти за рахунок держави.

Згідно абз. 2 п. 6 ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», студентам із числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи гарантується надання гуртожитку, якщо вони не мають житла, а також виплата соціальної стипендії в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, незалежно від місця навчання на території України.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 30 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», потерпілим дітям, зазначеним у пунктах 1-6 статті 27 цього Закону, та їх батькам надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги, в тому числі: вступ поза конкурсом до державних вищих закладів освіти, професійно-технічних закладів освіти та на курси для професійного навчання з обов`язковим наданням гуртожитку на час навчання тим, хто не має житла, і виплатою соціальної стипендії в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, незалежно від місця навчання на території України. Особи, які закінчили середні загальноосвітні школи та професійно-технічні заклади освіти з відзнакою (відмінними оцінками), приймаються без екзаменів до державних вищих закладів освіти за результатами співбесіди. Зазначені особи навчаються в цих закладах освіти за рахунок держави.

Згідно частини 5 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для виплати соціальних стипендій студентам (курсантам) закладів фахової перед вищої та вищої освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2016 № 1045, для отримання соціальної стипендії студенти (курсанти) звертаються до закладу освіти за місцем їх навчання із заявою, в якій зазначаються: прізвище, ім`я та по батькові; число, місяць, рік народження; зареєстроване та фактичне місце проживання; підстава для отримання соціальної стипендії. До заяви додаються копії таких документів: паспорта громадянина України; свідоцтва про народження дитини; довідки про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (не додається фізичними особами, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відповідну відмітку в паспорті); студентського квитка. У разі неможливості подання копії студентського квитка подається довідка закладу освіти про навчання студента (курсанта) в цьому закладі із зазначенням форми здобуття освіти, а також освітньо-кваліфікаційного рівня, освітньо-професійного ступеня або ступеня вищої освіти. Крім того, студенти (курсанти) додатково подають документи, перелік яких зазначено у вказаному Порядку.

29.09.2017 відповідач звернулася до ДВНЗ «Харківський коледж текстилю та дизайну» з заявою про призначення їй соціальної стипендії відповідно до п. 4 постанови КМУ від 28.12.2016 № 1045, за категорією: особи, які мають право на отримання соціальної стипендії відповідно до статей 20-22 і 30 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». До заяви було додано копії: паспорта громадянина України; свідоцтва про народження; довідки про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків; посвідчення її батька серії НОМЕР_1 ; посвідчення, що посвідчує статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, яке діє до повноліття відповідачки (а.с. 7-14).

Згідно наказу № 2-158 від 30.10.2017 «Про виплати соціальних стипендій за вересень, жовтень 2017 р. та індексації», ОСОБА_1 призначено стипендію у розмірі 750,00 грн., в подальшому вказану виплату було здійснено на підставі наказу № 2-175 від 24.11.2017 (а.с. 16-22).

Згідно наказу № 2-191 від 26.12.2017 «Про виплати соціальних стипендій за вересень, жовтень 2017 р., ОСОБА_1 призначено стипендію у розмірі 890,00 грн. та 140,00 грн. (а.с. 23-27).

Згідно наказу № 2-23 від 20.02.2018 «Про виплати соціальних стипендій за січень, лютий 2018 р., ОСОБА_1 призначено стипендію у розмірі 890,00 грн., в подальшому вказані виплати було здійснено на підставі наказів № 2-34 від 23.03.2018, № 2-60 від 23.05.2018, № 2-69 від 11.06.2018, № 2-87 від 20.07.2018, № 2-109 від 08.08.2018, № 2-134 від 24.09.2018, № 2-151 від 25.10.2018, № 2-162 від 19.11.2018, № 2-175 від 10.12.2018, № 2-14 від 23.01.2019, № 2-25 від 21.02.2019, № 2-33 від 20.09.2019, № 2-54 від 22.04.2019, № 2-63 від 21.05.2019, № 2-73 від 10.06.2019, № 2-121 від 20.08.2019, № 2-144 від 19.09.2019, № 2-166 від 23.10.2019, № 2-176 від 15.11.2019, № 2-189 від 13.12.2019, № 2-30 від 14.02.2020, № 2-20 від 29.01.2020, № 2-45 від 17.03.2020, № 2-53 від 21.04.2020, № 2-56 від 18.05.2020, № 2-67 від 16.06.2020, № 2-82 від 07.07.2020, № 2-87 від 11.08.2020, № 2-116 від 18.09.2020, № 2-127 від 22.10.2020, № 2-136 від 20.11.2020, № 2-146 від 17.12.2020 (а.с. 28-140).

На запит в.о. директора ДВНЗ «Харківський коледж текстилю та дизайну» Ємельянової О.А. № 01-5/6-15 від 15.12.2020, заступникначальника Управління соціального захисту населення Хохлова Н.Л., згідно відповіді № 9777-08 від 17.12.2020 повідомила, що гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку як дитина, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи, не перебуває. Згідно ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ОСОБА_1 втратила статус 03.01.2020 (а.с. 142).

Враховуючи викладене, виплачена у період з 01.01.2020 по 31.12.2020 гр. ОСОБА_1 соціальна стипендія, на думку позивача, підлягає поверненню.

07.07.2021 відповідачу ОСОБА_1 було направлено листа № 01-5/362 від 07.07.2021 та запропоновано повернути помилково виплачену соціальну стипендію у розмірі 10 859,42 грн. (а.с. 157-159).

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно зі ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18).

При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи. У справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнішний спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року, «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» від 08 квітня 2008 року, «Москаль проти Польщі» від 15 вересня 2009 року).

Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії» від 20 травня 2010 року і «Тошкуце та інші проти Румунії» від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року та «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року). Суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

Позивачем не наведено обов`язкових умов повернення надмірно виплаченої соціальної стипендії; ознаки (обставини) навмисного подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну стипендії та на визначення її розміру - судом не встановлені.

Отже, враховуючи соціальний статус сім`ї відповідача, необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручанням у права відповідача, суд дійшов висновку, що примусове повернення наданої соціальної стипендії може призвести до покладення на ОСОБА_1 надмірного тягаря.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Державного вищого навчального закладу «Харківський коледж текстилю та дизайну» про стягнення безпідставно отриманої соціальної стипендіїзадоволенню не підлягають.

В зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог питання розподілу судових витрат судом не вирішується.

На підставі викладеного та керуючись, ст.ст. 1212, 1215 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76-83, 133, 141, 209-211, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Державного вищого навчального закладу «Харківський коледж текстилю та дизайну» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманої соціальної стипендії- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud2021.

Позивач: Державний вищий навчальний заклад «Харківський коледж текстилю та дизайну», місцезнаходження: 61058, м. Харків, вул. Данилевського, буд. 3, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено та підписано 07 грудня 2021 року.

Суддя Колесник С.А.