Провадження № 2/369/387/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2021 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Ковальчук Л.М.,
за участю: секретаря судового засідання Моргун А.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та просить ухвалити рішення, яким стягувати з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з моменту подачі позовної заяви про зменшення розміру аліментів і до досягнення ними повноліття.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.10.2012 у справі № 2-3546/12 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 05.09.2012 і до досягнення ними повноліття.
Позивач зазначає, що розмір аліментів на даний час є завеликим та ставить останнього у скрутне матеріальне становище, оскільки наразі ОСОБА_1 уклав новий шлюб, від якого народилась дитина ОСОБА_5 , яка часто хворіє, перебуває на лікуванні та потребує коштів на своє утримання. До того ж, ОСОБА_1 вказує, що винаймає житло, оскільки не має власного, що також потребує значних витрат.
Враховуючи, що у позивача змінився матеріальний та сімейний стани, останній звернувся до суду із даним позовом.
Ухвалою від 16.12.2019 відкрито провадження у справі, встановлено сторонам строки на подачу до суду заяв по суті справи.
29.01.2020 до суду від ОСОБА_2 надійшов відзив, зі змісту якого слідує, що відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі та зазначає, що дійсно за рішенням суду з позивача на її користь стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця.
Однак, ОСОБА_1 кошти на утримання дітей не сплачує, за ним обліковується заборгованість в межах виконавчого провадження станом на 31.12.2019 у сумі 309233,93 грн., за період з 2012 по 2019 рік позивач здійснив лише один платіж в рахунок аліментів на утримання дітей в грудні 2019 року на суму 10146,07 грн., а відтак ОСОБА_2 вважає, що твердження позивача про скрутне матеріальне становище, у зв`язку з великим розміром аліментів, не відповідає дійсності.
Відповідач вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 суперечать положенням ст. 182, 183 СК України, тому в задоволенні позову слід відмовити.
В судове засідання сторони не з`явились, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, відповідач позов не визнає.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.10.2012 у справі № 2-3546/12 позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 05.09.2012 і до досягнення ними повноліття.
Як вбачається з довідки-розрахунку заборгованості від 19.09.2016 у виконавчому провадженні щодо виконання виконавчого листа № 2-3546/12 за рішенням суду у вказаній справі, станом на 19.09.2016 заборгованість ОСОБА_1 по аліментах становить 145220,50 грн.
Згідно довідки-розрахунку заборгованості від 27.01.2020 у виконавчому провадженні щодо виконання виконавчого листа № 2-3546/12 за рішенням суду у вказаній справі, станом на 31.12.2019 заборгованість ОСОБА_1 по аліментах становить 309233,93 грн.
22.10.2016 ОСОБА_1 та ОСОБА_6 уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 22.10.2016 серії НОМЕР_1 .
Відповідно до довідки, виданої заступником голови житлової комісії військової частини НОМЕР_2 , старшина ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_2 з 10.07.2017, складом сім`ї три особи, а також у списках осіб, які мають право на першочергове отримання жилих приміщень з 10.02.2017.
ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_1 та ОСОБА_6 народилась дитина ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 11.05.2017 серії НОМЕР_3 .
Згідно з довідкою від 18.11.2019, ОСОБА_5 не відвідувала садок з 05.11.2019 по 18.11.2019, оскільки хворіла на ГРВІ.
Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами спору, суд виходить із наступного.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 цієї статті).

Частинами 1, 2, 3 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Частина 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, за змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Разом з тим, ст. 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів.

Згідно ст. ст. 12, 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Матеріали справи свідчать про те, що факт зміни матеріального становища платника аліментів є доведеним, оскільки народження у нього іншої дитини, яку він відповідно до закону зобов`язаний утримувати, свідчить про погіршення його фінансового стану.

З урахуванням наявності на утриманні позивача ще однієї дитини, необхідним і достатнім розміром аліментів для забезпечення гармонійного розвитку спільних дітей сторін є 1/3 частина всіх видів заробітку позивача, з урахуванням вимог ст. 182 СК України, оскільки заявлений позивачем розмір 1/6 частина всіх видів заробітку позивача на утримання двох дітей є надто заниженим та не відповідатиме інтересам дітей.

Посилання позивача на те, що його донька ОСОБА_5 постійно хворіє, перебуває на лікуванні, а також те, що позивач винаймає житло для сім`ї, у зв`язку з чим несе значні матеріальні витрати, не підтверджуються жодними належними, достатніми та допустимими доказами у справі.

Наявність у позивача заборгованості по сплаті аліментів не є підставою для відмови у задоволенні позову про зменшення розміру аліментів.

Вимоги позивача щодо стягнення з нього аліментів у новому розмірі, починаючи з дати подачі до суду позовної заяви про зміну розміру аліментів не підлягають задоволенню, оскільки за правилами ст. 191 СК України лише для стягнення аліментів встановлено час з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, ст. 180-184, 192 СК України, суд
УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, визначений рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.10.2012 у справі № 2-3546/12, та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно з урахуванням індексації, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення старшою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття старшою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на іншу дитину, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.10.2012 у справі № 2-3546/12.

Виконавчий лист № 2-3546/12, виданий 05.10.2012 Києво-Святошинським районним судом Київської області, відізвати з дня набрання даним рішенням законної сили, долучивши його до матеріалів справи.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Ковальчук