КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції Ул'яновська О.В.
Єдиний унікальний номер справи № 759/5551/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мережко М.В.,

суддів - Верланова С.М., Савченка С.І.,

секретар - Малашевський О.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві (в режимі відеоконференції) цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова Компанія «Стандарт Кепітал» на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 24 червня 2021 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова Компанія «Стандарт Кепітал» про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова Компанія «Стандарт Кепітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, -

В с т а н о в и в :

У червні 2021 року позивач звернувся із вказаним позовом до суду .

Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 20 квітня 2021 року позов задоволений. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторингова Компанія «Стандарт Кепітал» заборгованість за кредити ним договором 14 137,07 доларів США, 5 873 ,48 грн судового збору.

У травні 2021 року (згідно відбитку поштового штампу 24 травня 2021року) товариство подало заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24 червня 2021 року у прийнятті додаткового рішення відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, позивач ТОВ «Факторингова Компанія «Стандарт Кепітал» подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу, посилаючись на порушення норм процесуального права. У скарзі зазначав, що суд неповно з`ясував обставини справи, висновок суду про відсутність доказів на підтвердження оплати послуг є хибним . При цьому у скарзі зазначено, що позивач відповідно до Акту наданих послуг від 30 квітня 2021 року має сплатити 10 000 грн. Просив заяву задовольнити, стягнути судові витрати на правову допомогу в сумі 10 000 грн, та стягнути судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 2 270 грн.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст.ст 128-131 ЦПК України сторони були своєчасно повідомлені про день та час розгляду справи на 02 листопада 2021 року , 02 грудня 2021 року за адресами , які були зазначені в матеріалах справи, Заяв щодо зміни місця проживання або місцезнаходження від сторін не надходило. Заяв про причини неявки в судове засідання від відповідача до апеляційного суду не надходило. Представник позивача приймав участь у розгляді справи в суді апеляційної інстанції в режимі відео конференції.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що відповідач, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, про причини неявки сторони суд не повідомив, вважати причини неявки відповідача до суду поважними відсутні.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволені заяви виходив із того ,що позивачем не надано доказів сплати витрат на правову допомогу .

Такі висновки суду не в повній мірі відповідають обставинам справи .

Питання щодо розподілу судових витрат суд першої інстанції не вирішував Рішення постановлено 21 квітня 2021 року .

У травні 2021 року (згідно відбитку поштового штампу 24 травня 2021року) товариство подало заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім цього, пунктом 1 ч.3 ст.133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1-6 ст.137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як видно із матеріалів справи, постановлення заочного рішення відбулося без участі сторін і відповідно до довідки секретаря судового засідання, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами в разі відсутності учасників справи не здійснюється ( а.с. 34).

Прохальна частина позовної заяви містить заяву про стягнення судових витрат , разом з тим доказів спалти витрат на правову допомогу до позовної заяви не було додано.

Представник позивача не заперечував обставини, що заява надіслана у травні 2021 року, і клопотання про поновлення строку на подання такої заяви не порушувалось.

Відповідног до ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Враховуючи ,що заява ТОВ « Факторингова Компанія « Стандарт Кепітал» про стягнення судових витрат подана з порушенням вимог ч.8 ст. 141 ЦПК України, а відтак відповідно до ст. 126 , 127 ЦПК України така заява має бути залишена без розгляду .

Суд першої інстанції не взяв уваги вказані положення і прийшов до помилкового висновку про відмову у прийнятті додаткового судового рішення , тому ухвала підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про залишення заяви ТОВ «Факторингова Компанія « Стандарт Кепітал» без розгляду.

Керуючись ст.ст. 365, 367,369,375, 377,381 - 384 ЦПК України , суд ,-

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова Компанія «Стандарт Кепітал» задовольнити частково.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 24 червня 2021 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова Компанія «Стандарт Кепітал» про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат залишити без розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 06 грудня 2021 року.

Головуючий

Судді