Справа № 496/450/21
Провадження № 2/496/1170/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Пасечник М.Л.

за участю секретаря - Старостіної А.Ю.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з уточненим позовом до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП, а саме просив суд стягнути з останнього на свою користь грошові кошти у сумі 115 696 грн. у якості відшкодування завданої йому матеріальної шкоди, в результаті механічних пошкоджень автомобіля; кошти в сумі 7400 грн., за витрати, пов`язані із оплатою послуг евакуатора з місця ДТП до міста Балта Одеської області; кошти у сумі 50000 грн. у якості відшкодування завданої позивачу моральної шкоди, а також судові витрати.

Свій позов позивач мотивує тим, що 19.10.2020 року о 18:00 год. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілю марки BMW 530D, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобілем марки VOLKSWAGEN CRAFTER, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Постановою Березанського районного суду Одеської області від 22.01.2021 року по справі №509/5325/20 встановлено, що зіткнення вищевказаних автомобілів знаходиться в прямому причинному зв`язку із грубим порушенням водієм автомобіля BMW 530D, ОСОБА_2 , вимог п.10.3 Правил дорожнього руху, та визнано його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В результаті вищезазначеного ДТП та винних дій відповідача було пошкоджено автомобіль позивача та завдано йому матеріальних збитків на суму 115696 грн. Внаслідок отриманих механічних пошкоджень автомобіль позивача вийшов із ладу, подальше його пересування своїм ходом було неможливе, а тому позивач був вимушений скористатися послугами евакуатора, на якому його автомобіль було доставлено з місця ДТП до його теперішнього місця зберігання - м. Балта Одеської області, що потягло за собою понесення позивачем додаткових витрат на це у розмірі 7400 грн. Позивачу також заподіяно і моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з пошкодженням його автомобіля, та неможливості протягом тривалого часу користуватись вказаним автомобілем за його призначенням, порушенням нормальних життєвих зав`язків позивача, певним ударом його престижу. Позивач був змушений неодноразово відвідувати авторинок та магазини у пошуку необхідних для ремонту запчастин. Крім того, позивач є фізичною особою-підприємцем, вид господарської діяльності згідно КВЕД 47.11: роздрібна торгівля у неспеціалізованих магазинах, переважно продуктами харчування та згідно КВЕД 49.41: діяльність вантажного автомобільного транспорту. В результаті пошкодження автомобілю позивача, він продовжуючи сплачувати податки до державного бюджету, був позбавлений можливості у нормальному режимі здійснювати свою господарську діяльність, вимушений був відмовляти своїм постійним клієнтам у наданні їм послуг з вантажного перевезення, виникли затримки із постачанням товарів до торгових точок, що додатково негативно відображається на репутації позивача, він також був вимушений оправдуватись перед своїми клієнтами, шукати інші шляхи виходу із цієї ситуації, позичати у своїх знайомих транспорт для своїх невідкладних потреб. Розмір відшкодування моральної шкоди визначено у розмірі 50000 грн. Оскільки відповідач не застрахував свою цивільну відповідальність на такий випадок, у нього відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому позовні вимоги пред`являються саме до відповідача, з вини якого і сталось зазначене ДТП.

Посилаючись на ці обставини, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позов та наполягали на його задоволенні.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, зазначивши що суми, яку просить с нього стягнути позивач в нього немає.

Заслухавши поясненнями позивача, його представника та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 19.10.2020 року о 18.00 год. в Одеській області, Біляївській район на 20 км Об`їзної дороги, буд. 20, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом BMW 530D, державний номерний знак НОМЕР_1 , при перестроюванні не надав перевагу в русі автомобілю VOLKSWAGEN CRAFTER, державний номерний знак НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, та скоїв зіткнення, в результаті ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження, чим порушив вимоги п.10.3 ПДР України.

Постановою Березанського районного суду Одеської області від 22.01.2021 року по справі №509/5325/20 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і піддано його адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови складає 340 (триста сорок) гривень.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

В результаті вищезазначеного ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, зокрема позивачу було заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 115696 грн., що підтверджується звітом ТОВ «Бюро Технічної Інвентаризації» незалежної оцінки з визначення матеріального збитку завданого власнику автомобіля VOLKSWAGEN CRAFTER, державний номерний знак НОМЕР_2 від 25.11.2020 року.

За змістом ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст. 1187 ЦК України).

При цьому, п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року: Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (ч.1, 2 ст. 1166 ЦК України) майнова шкоди завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За таких обставин, позивач просить суд стягнути на його користь, суму майнової шкоди, саме з особи винної у її заподіянні.

У відповідності до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ст. 77 ЦПК України).

Статтею 81 ЦПК України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За таких обставин, суд вважає, що докази надані позивачем є достатніми, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача майнової шкоди доведеними та такими, що підлягають до задоволенню.

Також позивач просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 50 000 грн.

Як зазначено в п.3 Постанови від 31.03.1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди) із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (ст. 1167 ЦК України).

Цивільна - правова відповідальність за завдану моральну шкоду настає при наявності протиправної поведінки заподіювача шкоди, встановлення причинного зв`язку між шкодою та протиправною поведінкою, вини заподіювача.

Як зазначено в п.9 Постанови від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості,можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.

Разом з тим, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди не зазначено, з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується, не надав ніяких доказів причино- наслідкового зв`язку між поведінкою відповідача та моральними стражданнями позивача.

Таким чином, позивач не надав доказів на підтвердження факту заподіяння відповідачем моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, не обгрунтував, з чого він виходив, визначаючи розмір заподіяно йому шкоди.

Крім того, позивач просить також стягнути з відповідача на його користь судові витрати у сумі 7484,96 грн., до якої входить: 1730,96 грн. - судовий збів за подачу позову до суду, 454 грн. за подання заяви про забезпечення позову, 5300 грн. - витрати з визначення вартості матеріального збитку завданого автомобілю позивача та витрати, які плануються, на пальне для автомобіля для прибуття до приміщення суду із свого місця проживання у розмірі близько 1000 грн. за один приїзд.

Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За таких підстав, враховуючи вимоги ч.8 ст. 141 ЦПК України, відповідно до яких розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме - судовий збір в розмірі 1 730,96 грн. (кітанція про сплату №9565 від 03.02.2021 року) (а.с.112).

Враховуючи вище викладене, суд дійшов, що позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 10-13, 18, 81, 141, 258-259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо - транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) грошові кошти у сумі 115696 грн. у якості відшкодування завданої матеріальної шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) судові витрати у розмірі 1 730,96 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 03.12.2021 року.

Суддя М.Л. Пасечник