Справа № 215/3919/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Науменко Я.О.,

за участю: секретаря Махоні Н.Ю.,

представника позивача Останіна С.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Черненко Є.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №8 Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська пожежно-страхова компанія», ОСОБА_1 , третя особа: Моторно (транспортне) страхове бюро України про солідарне відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної у результаті дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

08.07.2019 ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказує, що їй належить автомобіль «Mercedes Benz Vito 110D», д.н.з. НОМЕР_1 . 25.07.2017 приблизно о 17-00 год. біля автостанції «Терни» у м. Кривому Розі сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої належному їй автомобілю завдано механічних пошкоджень автомобілем Nissan Almera, д.н.з. НОМЕР_2 , який належить відповідачу ОСОБА_1 .. Цивільна відповідальність ОСОБА_1 застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Українська пожежно-страхова компанія». На місці ДТП було складено Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 25.11.2017, відповідно до якого ОСОБА_1 свою вину у скоєнні ДТП визнав повністю. Згідно з висновком автотоварознавчого дослідження № 270/17 від 19.10.2017 їй завдано матеріальну шкоду у розмірі 22 892,33 грн., яку вона просить стягнути солідарно з відповідачів.

До суду 09.09.2019 надійшло пояснення від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Моторно (транспортного) страхового бюро України вих.№286/19/ІНС.ЛОУ від 02.09.2019, в яких вказує на те, що цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 була застрахована на момент дорожньо-транспортної пригоди в ПрАТ «Страхова компанія АСКО ДС»», тому остання несе відповідальність по відшкодуванню шкоди, завданої позивачу в дорожньо-транспортній пригоді винною особою (вх.№16699 від 09.09.2019).

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Черненко Є.І. у відзиві на позов від 02.09.2019 проти заявлених позивачем вимог заперечує, вважаючи їх такими, що не підлягають задоволенню. Зазначає, що відповідач ОСОБА_1 не є належним відповідачем у справі, оскільки його цивільно-правова відповідальність була застрахована в приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Українська Пожежно-Страхова компанія» та сума завданої позивачу майнової шкоди не перевищує 50000 грн.. Також вказує, що висновок автотоварознавчого дослідження №270/17 від 19.10.2017, зазначені в ньому пошкодження та розрахунок збитків не відповідають дійсності, оскільки ДТП за участю автомобілів позивача та відповідача ОСОБА_1 сталася 25.07.2017, а експерт оглядав транспортний засіб позивача 19.10.2017, тобто через чотири місяці після ДТП і обставини, викладені у висновку не зовсім відповідають дійсності. Крім того, звертає увагу, що ПрАТ «Страхова компанія «Українська Пожежно-Страхова компанія» 27.10.2017 здійснила позивачу страхову виплату на суму 9220,83 грн. та з урахуванням висновку експертного дослідження №5/2018 від 27.01.2018, складеного судовим експертом Скороходом К.М., де зокрема вказано, що весь комплекс пошкоджень на автомобілі Mercedes Benz Vito, р/н НОМЕР_3 не міг виникнути внаслідок ДТП, що відбулось 25.07.2017. З огляду на зазначене та те, що позивачем не надано страховій компанії документів на підтвердження факту проведення та оплати відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу на СТО, яка є платником ПДВ, в т.ч. сплату ПДВ, і позивачу здійснено відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, просить у задоволенні позову відмовити (вх.№166971 від 09.09.2019).

У відзиві вих.№ 4394/17 від 10.10.2019 на позовну заяву відповідач приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська Пожежно-Страхова компанія» позовні вимоги не визнало у повному обсязі, зважаючи на відсутність підстав для задоволення позову. При цьому свої заперечення обґрунтовує тим, що позивачу відшкодовано у встановленому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну позивача. Розрахунок шкоди здійснено на підставі ремонтної калькуляції відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів за вирахуванням розміру ПДВ та франшизи. Також відповідач заперечує проти прийняття до уваги Експертного авто товарознавчого дослідження №270/17 від 23.10.2017, проведеного на замовлення позивача та стягнення із страховика витрат на його проведення у сумі 1600 грн.. Зазначає, що представником Страховика пошкоджений транспортний засіб позивача оглянуто у визначений законом строк та вчинено всі необхідні дії після отримання повідомлення про настання страхового випадку. При цьому, вказане Експертне автотоварознавче дослідження №270/17 від 23.10.2017 проведено за відсутності заінтересованої особи ПрАТ «УПСК» та без її повідомлення, а також за відсутності вказівки про обізнаність експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок (вх.№19181 від 16.10.2020).

В судовому засіданні позивач і її представник підтримали заявлені позовні вимог та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник у судовому засіданні проти позову заперечували, з підстав, викладених у відзиві, та просили суд відмовити у позові.

Ухвалою від 05.08.2019 відкрито провадження у справі, визначено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін та призначено проведення першого судового засідання для розгляду справи по суті на 09.09.2019.

У судовому засіданні 09.09.2019 було оголошено перерву для виклику позивача на 17.10.2019.

Позивачем подано суду заяву про призначення судової автотоварознавчої експертизи (вх.№19266 від 17.10.2019).

В судовому засіданні 17.10.2019 було оголошено перерву до 27.11.2019 для направлення вказаної заяви учасникам справи з наданням доказів про це суду.

В зв`язку з зайнятістю судді в іншому провадженні справа 27.11.2019 не розглядалась, про дату наступного судового засідання сторони повідомлені під розписку та судовими повістками.

Позивачем 28.01.2020 надано докази направлення клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи учасникам справи (вх.№1648 від 28.01.2020).

Ухвалою від 28.01.2020 задоволено клопотання позивача та призначено проведення судової автотоварознавчої експертизи, в зв`язку з чим розгляд справи відкладено на 12.03.2019.

19.02.2020 до суду надійшло клопотання судового експерта вих.№19/104-10/2/44 про оплату експертизи та надання для огляду колісного транспортного засобу (вх.№3496 від 19.02.2020).

В зв`язку з зайнятістю судді в іншому провадженні справа 12.03.2020 не розглядалась, про дату наступного судового засідання сторони повідомлені під розписку та судовими повістками.

Судовий експерт направив суду повідомлення №19/104-10/2/44 від 10.03.2020 про неможливість проведення судової експертизи через невиконання позивачем вимог, викладених у клопотанні від 19.02.2020 (вх.№5402 від 19.03.2020).

Позивач подав суду клопотання про залучення до матеріалів справи квитанції про оплату судової автотоварознавчої експертизи на суму 1025 грн. 20 коп. (вх.№6607 від 06.04.2020).

Ухвалою від 15.04.2020 задоволено клопотання позивача та призначено проведення судової автотоварознавчої експертизи, зобов`язано позивача надати судовому експерту на огляд автомобіль, оригінали реєстраційних документів або їх копії щодо автомобіля та запросити для огляду всіх зацікавлених осіб, в зв`язку з чим розгляд справи відкладено на 28.05.2020.

15.05.2020 до суду надійшло клопотання судового експерта вих.№19/104-10/2/172 про надання для проведення дослідження в повному обсязі колісного транспортного засобу, оригіналів реєстраційних документів (або завірених копій) на нього, та опії квитанції про сплату 1015 грн. 20 коп. за проведення автотоварознавчої експертизи (вх.№9250 від 15.05.2020).

В зв`язку з зайнятістю судді в іншому провадженні справа 28.05.2020 не розглядалась.

Судовий експерт надіслав суду повідомлення про неможливість проведення судової експертизи вих.№19/104-10/2/172 від 23.06.2020 в зв`язку з ненаданням для безпосереднього огляду автомобілю «Mercedes Benz Vito 110D», д.н.з. НОМЕР_1 (вх.№ НОМЕР_4 від 17.07.2020).

Позивач 24.07.2020 подав суду клопотання про призначення судової авто товарознавчої експертизи без огляду об`єкту дослідження за матеріалами цивільної справи, оскільки автомобіль марки «Mercedes Benz Vito 110D», д.н.з. НОМЕР_1 , 1998 року випуску, повністю відремонтовано та він знаходиться за межами України, а в зв`язку з запровадженими карантинним заходами, його переміщення в м. Дніпро технічно неможливе (вх.№13743 від 24.07.2020).

У судовому засіданні 04.08.2020 було розглянуто зазначене клопотання позивача, з`ясовано думки відповідача ОСОБА_1 і його представника та відмовлено в його задоволенні, оскільки позивачу було відомо про задоволення його клопотання про призначення судової експертизи і необхідність оплати її вартість та надати експерту для безпосереднього дослідження автомобіль, а тому позивач мав вживати дії щодо забезпечення своєчасної як сплати вартості проведення експертизи, так і надання об`єкту дослідження, що ним не було зроблено в повному обсязі, а саме: не надано на дослідження експерту автомобіль.

У судовому засіданні 04.09.2020 було оголошено перерву до 15.09.2020 для розгляду справи по суті.

Ухвалою від 15.09.2020 розгляд справи було відкладено на 15.10.2020 в зв`язку з задоволенням клопотання позивача про неможливість її явки в судове засідання.

У судовому засіданні 15.10.2020 в зв`язку з неповідомленням позивача про розгляд справи через відсутність у суду знаків поштової оплати для відправлення кореспонденції, було оголошено перерву до 24.11.2020.

У судовому засіданні 24.11.2020 розглянуто клопотання позивача про призначення повторної судової автотоаврознавчої експертизи без огляду об`єкту дослідження за матеріалами справи, проведення якої доручити судовому експерту Рейнюку О.В., та після з`ясування думок відповідача ОСОБА_1 і його представника відмовлено у його задоволенні з огляду на положення ч.2 ст.113 ЦПК України. Після заслуховування вступних слів учасників справи та початку дослідження письмових доказів в судовому засіданні оголошено перерву до 18.12.2020 для продовження дослідження письмових доказів.

В судовому засіданні 18.12.2020 продовжено дослідження письмових доказів та оголошено перерву до 29.01.2021.

В судовому засіданні 29.01.2021 завершено розгляд справи та оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Суд заслухавши пояснення учасників справи та їх представників, дослідивши матеріали справи встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Позивачу ОСОБА_2 належить автомобіль марки «Mercedes Benz Vito 110D», д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.8 том 1).

Згідно з полісом АІ/9470655 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 07.11.2016 відповідач ОСОБА_1 застрахував цивільно-правову відповідальність у ПрАТ «УПСК» з 08.11.2016 до 07.11.2017 включно (копія, а.с.10, 113 том 1).

Відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, оформлену європротоколом, яка сталася 25.07.2017 о. 18.00 год. у місті Кривому Розі по вул. Івана Сірка, відповідач ОСОБА_1 на належному йому автомобілі марки «Nissan Almera» номерний знак НОМЕР_2 під час зупинки автомобіля марки «Mercedes Benz Vito 110D», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить відповідачу та був під керуванням водія ОСОБА_3 , допустив зіткнення із задньою частиною даного транспортного засобу під час руху в одному і тому ж напрямку по одній і тій же смузі, в наслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження.

Так в автомобіля, належному позивачу, зафіксовано пошкодження лівої та правої задніх фар, задньої кришки багажнику та заднього бамперу.

При цьому, автомобіль відповідача ОСОБА_1 , отримав пошкодження переднього бамперу, підфарника, двох радіаторів.

Вказане повідомлення підписане водіями, з зазначенням у місці для зауважень про визнання своєї вини відповідачем ОСОБА_1 (копія, а.с.11, 114 том 1).

Позивач для визначення розміру завданих збитків внаслідок вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди звернулась до судового експерту Рейнюка Олександра Віталійовича, який 23 жовтня 2017 року надав висновок експертного автотоварознавчого дослідження №270/17 по визначенню матеріальних збитків (копія, а.с.12-41 том 1).

Відповідно до даного висновку після дослідження пошкодженого при дорожньо-транспортній пригоді автомобіля «Mercedes Benz Vito 110D», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_5 судовим експертом ОСОБА_4 зроблено висновок про те, що сума матеріальних збитків, завданих із технічної точки зору власнику даного автомобіля складає 22892,33 грн..

Позивач направила Голові Правління ВАТ «Страхова компанія «Українська Пожежно-Страхова компанія» претензію в порядку ст.16 ЦК України від 06.02.2018, в якій зокрема просила відшкодувати завдану їй матеріальну шкоду в повному обсязі на суму 22892,33 грн. (копія, а.с.42-43 том 1).

Листом вих.№1/033 від 06.02.2018 Приватне акціонерне товариство «Українська Пожежно-Страхова компанія» повідомило позивача, що за даним страховим випадком розмір виплаченого страхового відшкодування було визначено шляхом зменшення вартості матеріального збитку, завданого пошкодженням належного позивачу транспортного засобу, на суму податку на додану вартість та суму франшизи за полісом №АІ/9470655 від 07.11.2016, що в загальному складає 9220,83 грн.. Під час визначення відновлювального ремонту також було враховано висновок експертного дослідження №5/2018 від 27.01.2018, складеного судовим експертом Скороход К.М. за результатами інженерно-технічного дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди та механізму утворення пошкоджень автомобіля Mercedes, р/н НОМЕР_3 . Згідно з висновком весь комплекс пошкоджень на вказаному автомобілі не міг виникнути внаслідок ДТП, що відбулась 25.07.2017. Також зазначено, що в разі надання позивачем оригіналів актів виконаних робіт з СТО, що є платником ПДВ, та документу, що підтверджує дійсні виплати на відновлювальний ремонт ТЗ, страховиком буде здійснено доплату тимчасово утриманої суми ПДВ (згідно з розрахунком страховика), копія, а.с.44-45 том 1.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.02.2019 задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення доказів та витребувано від Приватного акціонерного товариства «Українська Пожежно-Страхова компанія» засвідчену у встановленому законом порядку копію страхового полісу АІ/9470655 від 07.11.2016 та копію Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротоколу), складеного 25.07.2017 (копія, а.с.46 том 1).

Позивач направила до Голови Правління ВАТ «Страхова компанія «Українська Пожежно-Страхова компанія» заяву від 28.05.2019 про негайне виконання ухвали суду та надання копій документів.

ПрАТ «Українська Пожежно-Страхова компанія» супровідним листом вих.№1990/18 від 03.06.2019 на адресу позивача направила копії витребуваних документів (копія, а.с.48 том 1).

Згідно з квитанцією №048747 від 19.10.2017 позивачем за проведення автотоварознавчого дослідження експертом Рейнюком А.В. сплачено 1600 грн. (копія, а.с.49 том 1).

Управління Патрульної поліції у місті Кривому Розі ДПП листом №С-248/41/35/01-2018 від 22.02.2018 повідомило позивача, що за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 25.08.2018 біля автостанції «Терни» у місті Кривому Розі, у базі даних «ДТП» такої ДТП за участю автомобіля «Mercedes Benz Vito 110D», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 на адміністративній території м. Кривого Рогу не зареєстровано. Також за даним фактом відсутня реєстрація в журналі єдиного обліку Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області від 25.08.2017 (копія, а.с.50 том 1).

Пошкодження автомобіля відповідача ОСОБА_1 , завдані після ДТП прийшлись на праву нижню частину автомобіля, що відображено на фото (а.с.98 том 1).

Автомобіль позивача після ДТП містить пошкодження заднього бамперу та задньої правої фари (фото, а.с.99 том 1).

На фото, що знаходиться на а.с.100 том 1, відображено положення автомобілів після ДТП.

Відповідач ОСОБА_1 після ДТП 25.07.2017 на підставі Європротоколу направив повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (ОСЦПВВНТЗ) до свого страховика ПрАТ «УПСК», в якому вказав перелік пошкоджень як на своєму автомобілі, так і на автомобілі позивача, а саме: кришка багажнику, задній бампер (копія, а.с.115 том 1).

Водій, який керував автомобілем позивача під час ДТП, ОСОБА_5 , направив страховику відповідача ОСОБА_1 ПрАТ «УПСК» аналогічне повідомлення, в якому зазначив пошкодження автомобіля «Mercedes Benz Vito», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а саме: задній бампер, задня кришка багажнику, ліва та права задні фари (копія, а.с.116 том 1).

27.07.2017, через день після ДТП, представником страховика у присутності водія ОСОБА_5 було складено акт огляду транспортного засобу «Mercedes Benz Vito 110D», 1998 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , за результатами якого виявлені наступні пошкодження: дверцята задня (ляда) деформація металу з переломами з пошкодженням ЛКП; задній бампер деформований; блок-фара ліва задня розбита; блок-фара права задня розбита; ручка кришки багажника розбита; замок кришки багажника заклинило з деформацією; панель задка деформована із зламами; перекіс прорізу задньої дверці (кришка багажника); панель задньої лівої блок-фари деформована. Крім того, в даному акті зазначено, що частини кузова, кабіни, рами вказаного автомобіля на момент огляду відновлювались ремонтом та мають корозійні руйнування (копія, а.с.117 том 1).

Згідно з висновком експертного дослідження за результатами інженерно-технічного дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди та механізму утворення ушкоджень автомобіля Мерседес, д/н НОМЕР_3 , складеного судовим експертом Скороходом К.М. 27.01.2018 за №5/2018, на підставі наданих ПрАТ «УПСК» матеріалів страхової справи, а саме: пояснень водіїв, євро протоколу, цифрових фотознімків пошкоджених автомобілів, на підставі аналізу вказаних пошкоджень автомобілів встановлено наступне. На автомобілі НІССАН, д/н НОМЕР_2 в зоні розташування пошкоджень немає ділянок і частин з локально випуклою назовні (назад) конфігурацією і жорсткою конструкцією, якими могла би бути утворена локальна вм`ятина із подряпинами на правій частині задніх дверей автомобіля Мерседес, д/н НОМЕР_3 . Крім цього, в місці деформації дверей наявна іржа. ДТП відбулось 25.07.2017, огляд автомобіля 26.07.2017. Іржа вказує на те, що з моменту пошкодження пройшов певний час і на 25.07.2017 задні двері автомобіля Мерседес, д/н НОМЕР_3 вже знаходились у пошкодженому стані. Задні стоп сигнали автомобіля Мерседес, д/н НОМЕР_3 знаходяться значно вище, ніж пошкоджений капот автомобіля НІССАН, д/н НОМЕР_2 . Відлущення покриття на внутрішній частині правового стоп сигналу вказує на те, що з моменту пошкодження стоп сигналу пройшов певний час. Задній бампер автомобіля Мерседес, д/н НОМЕР_3 має пошкодження ЛФП в правій частині, які не могли утворитись при механізмі ДТП вказаному водіями у євро протоколі, оскільки знаходились за межами контактування автомобілів.

Аналізуючи слідову інформацію на автомобілях можна стверджувати, що при зіткненні передня частина автомобіля НІССАН, д/н НОМЕР_2 могла контактувати з заднім бампером та задніми дверима автомобіля Мерседес, д/н НОМЕР_3 .

Вказане в сукупності свідчить про те, що на момент ДТП, яке відбулось 25.07.2017, задні двері, бампер, лівий та правий стоп сигнал вже знаходились у пошкодженому стані.

Отже, весь комплекс пошкоджень на автомобілі Мерседес, д/н НОМЕР_3 , а саме: задні двері, бампер, лівий та правий стоп сигнали не міг виникнути внаслідок ДТП, яке відбулось 25.07.2017 (копія, а.с.118-123 том 1).

На підставі ремонтної калькуляції № uip_АЕ6747 від 05.12.2017 визначено вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з ПДВ та без урахування фізичного зносу (копія, а.с.124-126 том 1).

27.10.2017 позивач ОСОБА_2 подала заяву про страхове відшкодування до ПрАТ «УПСК», в якій зокрема зазначила про отримання франшизи в розмірі 500 грн. (копія, а.с.127 том 1).

Відповідно до страхового акту №ОЦ/007/000/17/0800 (аварійний сертифікат) від 06.12.2017, вартість відновлювального ремонту, з урахуванням фізичного зносу деталей, без ПДВ складає 9720,83 грн.. На підставі Договору страхування з врахуванням безумовної франшизи (500 грн.) підлягає перерахуванню страхове відшкодування в розмірі 9220,83 грн. (копія, а.с.128 том 1).

Згідно з платіжним дорученням №4 від 04 січня 2018 року позивач ОСОБА_2 отримала від ПрАТ «УПСК» страхове відшкодування у розмірі 9220,83 грн. (копія, а.с.129 том 1).

Правовідносини, що виникли між сторонами справи на підставі вищевикладених фактичних обставин, мають наступне правове регулювання.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Положеннями статей 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV (далі Закон) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно п.п. 34.2, 34.3, 34.4 ст. 34 Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Отже, виходячи з наведених положень Закону, потерпілий має право на самостійне обрання аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди лише у тому випадку, якщо представник страховика не з`явився у визначений пунктом 34. 3 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків (Постанова ВС від 11.09.2019 у справі №161/14532/16-ц).

Представник страховика (аварійний комісар) ОСОБА_6 з`явився для огляду транспортного засобу потерпілого та в присутності водія транспортного засобу потерпілої ОСОБА_5 склав акт огляду транспортного засобу від 27.07.2017, де вказав перелік механічних пошкоджень автомобіля позивача Мерседес, д/н НОМЕР_3 . У зазначеному акті водій автомобіля позивача ОСОБА_5 погодився з правильністю опису пошкоджень.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Такий правовий висновок зроблений Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 04 липня 2018 року у справі № 754/1108/15-ц, провадження № 61-20780св18.

За таких обставин, покладання обов`язку з відшкодування різниці між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування, у межах страхового ліміту на відповідача ОСОБА_1 , який уклав відповідний договір страхування і сплачував страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності, оскільки на нього можна покласти відповідальність лише у разі, якщо відповідно до умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

Матеріалами справи підтверджено, що ДТП, внаслідок якої були заподіяні механічні пошкодження автомобілю позивача, сталась з вини відповідача ОСОБА_1 , який керував автомобілем НІССАН, д/н НОМЕР_2 , що був забезпечений полісом АІ/9470655 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 07.11.2016 страховика ПрАТ «УПСК» на суму 100000 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що саме на ПрАТ «УПСК» покладено обов`язок відшкодувати завдану позивачу матеріальну шкоду в розмірі оціненої шкоди та в межах ліміту страхування.

При виплаті страхового відшкодування розмір останнього було визначено виходячи із вартості відновлювального ремонту, зменшеного з урахування коефіцієнту фізичного зносу, на підставі пунктів 7.36-7.41 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 за №142/5/2095 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.1.2003 за №1074/8395 та на підставі ремонтної калькуляції, складеної на основі результатів технічного огляду транспортного засобу.

Пунктом 36.2 ст. 36 Закону передбачено, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства на додану вартість. При цьому, доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, -МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Оскільки позивач у заяві про страхове відшкодування за вх.№638 від 27.10.2017 просила здійснити виплату страхового відшкодування безпосередньо на її рахунок і на час подання заяви не надала страховику докази про фактичне здійснення ремонту транспортного засобу «Mercedes Benz Vito», реєстраційний номер НОМЕР_1 , то ПрАТ «УПСК» правомірно утримало суму податку на додану вартість у розмірі 1994,17 грн..

Таким чином, 04.01.2018 ПрАТ «УПСК» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок позивача, що складає 9220,83 грн., яка розрахована наступним чином: 11665 грн. (вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу) 500 грн. (безумовна франшиза) 1944,17 грн. (сума ПДВ, оскільки страхове відшкодування виплачувалось на рахунок потерпілого).

Матеріали справи не містять доказів того, чи повідомляв позивач ПрАТ «УПСК» про незгоду із виплаченим страховим відшкодуванням.

З досліджених вище доказів вбачається, що ПрАТ «УПСК» здійснив позивачу виплату страхового відшкодування в межах страхового ліміту без урахування франшизи відповідно до полісу та суми ПДВ.

Згідно зі ст.9 Закону України «Про страхування» визначено, що франшиза частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Тобто, франшиза це ті збитки, попередньо прописані в договорі, які страховик не відшкодовує в разі виникнення страхового випадку.

В заяві від 27.10.2017 про страхове відшкодування до ПрАТ «УПСК», позивач зазначила про отримання нею від відповідача ОСОБА_1 франшизи в розмірі 500 грн., що й не заперечувалось учасниками справи в судовому засіданні.

Суд критично оцінює висновок експертного автотоварознавчого дослідження №270/17 по визначенню матеріальних збитків судового експерта Рейнюка Олександра Віталійовича від 23 жовтня 2017 року, оскільки він складений майже через три місяці після проведеного огляду транспортного засобу від 27.07.2017 за участю представників позивача і відповідача ПрАТ «УПСК» та без виклику заінтересованих осіб. Також вказаний висновок суперечить висновку експертного дослідження за результатами інженерно-технічного дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди та механізму утворення ушкоджень автомобіля Мерседес, д/н НОМЕР_3 , складеного судовим експертом Скороходом К.М. 27.01.2018 за №5/2018, де зазначено, що весь комплекс пошкоджень автомобіля не міг виникнути в результаті ДТП, що сталось 25.07.2017.

Крім того, як зазначалось вище, судом були двічі задоволені клопотання позивача про проведення судової автотоварознавчої експертизи, проте, судовий експерт направив повідомлення про неможливість надання висновку автотоварознавчої експертизи у зв`язку з не наданням на огляд досліджуваного КТЗ.

Позивач не надала на клопотання експерта досліджуваний КТЗ, що свідчить про ухилення позивача від проведення автотоварознавчої експертизи, яка має суттєве значення.

Відповідно до статті 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

При цьому, зважаючи на положення частини 1 статті 106 ЦПК України, якою встановлено, що учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення, позивач мав можливість самостійно замовити експертизу та подати її висновок до суду, проте такі дії позивачем не вживалися.

З урахуванням викладеного, суд не визнає факт заподіяння матеріальної шкоди в наслідок ДТП в розмірі 22892 грн. 33 коп. та не приймає до уваги наданий позивачем висновок експертного автотоварознавчого дослідження №270/17 по визначенню матеріальних збитків судового експерта Рейнюка Олександра Віталійовича від 23 жовтня 2017 року.

Щодо позовних вимог про солідарне стягнення з відповідачів відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної в результаті ДТП, суд зазначає наступне.

Позов може бути пред`явлений до кількох відповідачів. Участь у справі кількох відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є їхні спільні права чи обов`язки; 2) права і обов`язки кількох відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права й обов`язки (стаття 32 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судами першої й апеляційної інстанцій).

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Право особи заявити однорідні позовні вимоги до кількох відповідачів передбачено у процесуальному законі незалежно від того, чи існує між цими відповідачами солідарне зобов`язання.

Відповідно до статті 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Законодавство України не передбачає солідарного обов`язку страховика та страхувальника щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП майну потерпілого.

У заподіювача шкоди та його страховика не може виникнути солідарного обов`язку щодо виплати страхового відшкодування (Постанова ВП ВС від 20.06.2018 по справі № 308/3162/15-ц (№ в ЄДРСР 75296551).

Враховуючи вищенаведене, суд не знаходить правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2, 3, 5, 10, 11, 12, 13, 79, 80, 81, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська пожежно-страхова компанія», ОСОБА_1 , третя особа: Моторно (транспортне) страхове бюро України про солідарне відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної у результаті дорожньо-транспортної пригоди відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відповідно до пункту 3 розділу XII «Прикінцевих положень» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повне рішення складено 04.02.2021.

Суддя