Провадження № 2/521/4645/21
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Бобуйка І.А.
секретаря судового засідання Підмазко Ю.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні по суті в приміщенні суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Одеської міської ради (місцезнаходження: м. Одеса, площа Думська, буд. 1) про визнання права власності на спадщину, -
31.08.2021 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом та просив суд: визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом майна ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позовна заява обґрунтована наступним. Дружині позивача - ОСОБА_2 , її матері - ОСОБА_3 та позивачу належало по 1/3 частині квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , відкрилася спадщина на 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Це майно фактично успадкувала її донька ОСОБА_2 , оскільки з 09.10.1990 р. була зареєстрована та проживала з матір`ю у спадковій квартирі. ОСОБА_2 не зверталась до нотаріуса за прийняттям спадщини, не отримувала правовстановлюючих документів на спадщину. Після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина на 2/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно позовної заяви, за прийняттям спадщини позивач звернувся до Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса, заведено спадкову справу №925/2020. 16.06.2021р. нотаріус Ставнійчук А.О. склала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Причиною відмови нотаріус вказала недоведеність прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 .
Згідно позовної заяви, відсутність можливості отримати правовстановлюючий документ на спадщину дружини, змусила позивача звернутися до суду з даним позовом.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 13.09.2021 року відкрито провадження у вищевказаній справі.
Разом з позовом позивач подав до суду клопотання про витребування доказів, в якому просив суд: витребувати у Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса посвідчену копію спадкової справи щодо майна ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 №925/2020, та у разі заведення посвідчену копію спадкової справи щодо майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та витребувати від Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради відомості: за якою адресою була зареєстрована ОСОБА_3 станом на 18.10.2001 року; за якою адресою була зареєстрована ОСОБА_2 станом на 29.07.2020 року
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 13.10.2021 року клопотання про витребування доказів задоволено.
05.11.2021 року на виконання ухвали суду від 13.10.2021 року державний нотаріус Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса Ставнійчук А. надала суду копію спадкової справи щодо майна ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 №925/2020.
09.11.2021 року представник відповідача подав до суду клопотання про долучення доказів, в якому просив долучити до матеріалів справи лист КП «БТІ» від 25.10.2021 року №4387-02/618, лист ДНАП ОМР від 26.10.2021 року № 900/01-08.
10.11.2021 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 10.11.2021 року підготовче провадження у справі закрито та призначено розгляд справи по суті.
07.12.2021 року в судове засідання представник позивача не з`явився, однак надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його особистої участі, вказав, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив, відзив не надав.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
У разі зміни позивачем предмета або підстави позову, зміни розміру позовних вимог суд відкладає судовий розгляд для повідомлення про це відповідача.
Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити в повному обсязі з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 12.12.2000 р., посвідченого ДП ДАК «Хліб України» «Хліб Одещини», реєстровий №Х-1230, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та позивачу належало по 1/3 частині квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Загальна площа квартири 55,5 кв.м., житлова площа 27,8 кв.м. Право власності було зареєстровано в КП «БТІ» ОМР 20.12.2000 року за №389 доп. стор. 120 р. 2591.
Судом встановлено, ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис №35. 06.07.1974 року ОСОБА_4 та позивач уклали шлюб, про що свідчить свідоцтво про одруження, актовий запис №816 серії НОМЕР_1 . ОСОБА_5 змінила прізвище на « ОСОБА_6 ».
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, що видане відділом реєстрації актів громадського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №8991, серія НОМЕР_2 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
За змістом п. п. 4, 5 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України 2004 р. відносини спадкування регулюються нормами ЦК України 2004 р., якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 р. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 р.) або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми статті 548 ЦК Української РСР від 1963 р.
У статті 548 ЦК Української РСР від 1963 р. визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
Згідно п. 1 ч. 1 ч. 2 ст. 549 ЦК Української РСР від 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном . Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом
шести місяців з дня відкриття спадщини.
Судом встановлено, що майно у вигляді 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належало ОСОБА_3 фактично успадкувала її донька - ОСОБА_2 , оскільки з 09.10.1990 р. була зареєстрована та проживала з матір`ю у спадковій квартирі, що підтверджується поквартиною карточкою, що була надана Центром адміністративних послуг ОМР, та долучена до матеріалів справи за клопотання представника відповідача. Також, судом встановлено, що ОСОБА_2 до нотаріуса за прийняттям спадщини не зверталась, правовстановлюючих документів на спадщину не отримала.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла дружина позивача - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, що видане Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси), актовий запис №7441, серії НОМЕР_3 . Після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина на 2/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Судом встановлено, що за прийняттям спадщини позивач звернувся до Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса, де було заведено спадкову справу №925/2020. 16.06.2021 р. нотаріус Ставнійчук А.О. склала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Причиною відмови нотаріус вказала недоведеність прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 .
Згідно зі ст. 4 Глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції 22.02.2012 року № 296/5, свідоцтво про право на спадщину за законом видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
Відповідно до ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або законом.
Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті.
Також, ст. 1258 вказаного Кодексу передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
За ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України ).
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому чинним на момент такої нотаріальної дії законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину та можливості подальшого оформлення своїх спадкових прав у порядку, передбаченому законом, вимоги про визнання права на спадщину в судовому порядку задоволенню не підлягають у зв`язку з відсутністю порушених прав спадкоємців, щодо захисту яких вони звернулися до суду. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду по захист своїх спадкових прав за правилами позовного провадження.
Судом встановлено, що на час відкриття спадщини позивач постійно проживав разом зі спадкодавцем, що свідчить про прийняття ним спадщини згідно ст. 1268 ЦК України. Позивач, як той з подружжя, який пережив свою дружину, відповідно до ст. 1261 ЦК України, є єдиним спадкоємцем її майна. Спадщину позивач прийняв своєчасно та належним чином. Інших спадкоємців майна ОСОБА_2 чи ОСОБА_3 немає. Заповітів вказані особи не складали.
Таким чином, єдиним спадкоємцям, який має право на спадщину, а саме на 2/3 квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її чоловік ОСОБА_1 .
Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Керуючись ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1223, 1236, 1247, 1248, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст. ст. 5, 13, 258, 259, 263-265, 280, 354 ЦПК України, СУД
Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Одеської міської ради (місцезнаходження: м. Одеса, площа Думська, буд. 1) про визнання права власності на спадщину задовольнити.
Визнати в порядку спадкування за законом за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , право власності на спадщину у вигляді 2/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку у тридцятиденний строк. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
СУДДЯ: Бобуйок І.А.