Справа № 274/7238/20 Провадження № 2/0274/582/21
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.21 р.м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,

розглянувши цивільну справу за позовомОСОБА_1
доОСОБА_2
пророзірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась з позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 17.03.2020 р. Бердичівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 91, посилаючись на те, що вони шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам.

ОСОБА_2 позов визнав, про що зазначено у його заяві від 08.02.2021 р.

Судом з`ясовано, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Бердичівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 17.03.2020 р. зареєстровано шлюб, актовий запис № 91, вони є батьками дитини ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 5, 10).

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Разом з тим, згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Звернення ОСОБА_1 з позовною вимогою про розірвання шлюбу, зареєстрованого з ОСОБА_2 , та визнання останнім цього позову свідчить про те, що подальше спільне життя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і збереження шлюбу між ними суперечило б їх інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, такий шлюб не ґрунтувався б на вільній згоді ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Частиною другою статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи зазначене, Суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, зареєстрованого з ОСОБА_2 .

Частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Виходячи з наведеного та зважаючи, що визнання ОСОБА_2 позову ОСОБА_1 про розірвання шлюбу не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Суд задовольняє позов.

Щодо розподілу судових витрат.

ОСОБА_1 просить стягнути на її користь з ОСОБА_2 у якості відшкодування судових витрат 3 840,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, ці витрати складаються з судового збору, сплаченого за подання позовної заяви (840,80 грн.) та витрат на правничу допомогу (2 999,20 грн.): 3 840,00 840,80).

Частиною третьою статті 137 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З попереднього розрахунку судових витрат випливає, що втирати на правничу допомогу складають 2 500,00 грн., саме у такому розмірі їх було сплачено адвокату Месевич А.І. (а. с. 12, 13-А).

Доказів того, що розмір цих витрат складає 2 999,20 грн. ОСОБА_1 не подала.

Частиною четвертою статті 137 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Визначаючи розмір витрат ОСОБА_1 на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, Суд, зважаючи на опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (а. с. 12), враховує, що справа є типовою, тобто нескладною, а обсяг виконаних робіт адвокатом та наданих ним послуг є незначним, виконання цих робіт та надання послуг не потребувало багато часу.

Приймаючи до уваги наведене, Суд вважає, що розмір витрат ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат має становити 1 000,00 грн.

На підставі статей 141 та 142 Цивільного процесуального кодексу України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 50% судового збору (420,40 грн.), сплаченого за подання позову, інші 50% судового збору (420,40 грн.) підлягають поверненню ОСОБА_1 з державного бюджету, також з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування витрат на професійну правничу допомогу підлягає стягненню 1 000,00 грн.

Керуючись статтями 141, 258, 259, 263 265, 280 282 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про розірвання шлюбу задовольнити.

2. Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 17.03.2020 р. Бердичівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 91, розірвати.

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, у розмірі 420,40 грн., та 1 000,00 грн. у якості витрат професійну правничу допомогу.

4. Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, у розмірі 420,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення у письмовій формі до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут