Дата документу 28.10.2021
Справа № 334/6845/21
Провадження № 2/334/3948/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2021 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Філіпової І. М.,

за участю секретаря Єременко А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання її такою, що втратила право користування кімнатою АДРЕСА_1 . Позивач є власником житлового приміщення (кімнати у гуртожитку) за вказаною адресою згідно договору купівлі - продажу від 09.09.2021 року. У вказаній кімнаті з 26.11.2014 року зареєстрована відповідачка, проте фактично у вказаному приміщенні не проживає. Позивачу відомо, що відповідач також має паспорт громадянки Російської Федерації, згідно якого вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . У зв`язку з реєстрацією сторонньої особи у кімнаті, позивач позбавлений можливості оформлення та отримання державної субсидії, що суттєво порушує його права як власника.

Позивач у судове засідання не з`явився, представником позивача адвокатом Плецькою Ю. подано заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника за наявними матеріалами справи, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 27.10.2021 року на електронну пошту суду надійшла заява від ОСОБА_2 про розгляд справи без участі відповідача. У заяві вона повідомляє, що їй відомо про призначене судове засідання 28.10.2021 року, повідомляє, що не може прибути у судове засідання, щодо задоволення позову не заперечує. Вона вказує, що з 04.04.2018 року фактично проживає у Російській Федерації за адресою: АДРЕСА_2 . До свого виїзду до Російської Федерації вона дійсно проживала у кімнаті 93 гуртожитку по АДРЕСА_1 , проте в даній кімнаті вона не мешкає та проживати не має наміру, оскільки бажає залишитися проживати за кордоном.

Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є власником житлового приміщення (кімнати) в гуртожитку АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі - продажу від 09.09.2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імені якої діяла ОСОБА_3 , копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.09.2021 року.

Згідно п. 3.2.1 договору купівлі - продажу від 09.09.2021 року продавець зобов`язаний звільнити нерухоме майно від наявних в ній речей домашнього вжитку, передати покупцю ключі до нерухомого майна, зняти з реєстраційного обліку себе та всіх з зарєстрованих осіб в день підписання договору.

Згідно копії витягу з реєстру територіальної громади м. Запоріжжя від 14.09.2021 року ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно копії акту від 07.09.2021 року у кімнаті АДРЕСА_1 ОСОБА_2 не проживає з 2018 року. Акт засвідчений підписами сусідів: ОСОБА_4 (кім. 14), ОСОБА_5 (кім. 15).

Згідно копії паспорту громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до змісту ст. 16 ЦК України кожна особа має право, звернутися до суду за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про припинення дії, яка порушує це право.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 317, 319 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У ч. 1 ст. 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має права вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

Враховуючи викладене, аналізуючи досліджені докази, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування квартирою, оскільки вона не проживає за своїм зареєстрованим місцем проживання, що створює перешкоди позивачу у здійсненні ним права користування та розпорядженням житловим приміщенням, який належить йому на праві власності.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 16, 317, 319, 321, 383, 391, 405 ЦК України, ст. 4, 5, 12 ,13, 81, 89, 141, 258-259, 280 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: Філіпова І. М.