№ 637/1161/21
№ 2-о/637/83/21
У Х В А Л А

Іменем України

06 грудня 2021 року смт. Шевченкове

Суддя Шевченківського районного суду Харківської області Островська Н.І., розглянувши заяву відділу земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища Шевченківської селищної ради, заінтересована особа: Шевченківська селищна рада про встановлення факту, що має юридичне значення,

у с т а н о в и в :

У листопаді 2021 року відділ земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища Шевченківської селищної ради в особі начальника Світлани Бичко звернулися до суду з вимогою встановлення факту належності громадянину ОСОБА_1 державного акту серії Р2 № 772531, зареєстрованого за № 13 від 26.06.2003 на земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0009 площею 5, 5388 га, виданого на ім`я ОСОБА_1 .

Дана заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання положень статей 175, 177, 318 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1, пункту 5 частини 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 5 частини 2 статті 293, п., п.1, 6 ч.1 ст.315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, родинних відносин між фізичними особами та факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тобто імператив зазначеного конституційного положення встановлює обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу. Як підкреслив Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 01 квітня 2008 року № 4-рп/2008, неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.

Відповідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Положеннями частин 3, 4 статті 294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника та заінтересованих осіб.

Статтею 42 ЦПК України передбачено, що у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи. У справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч 8 ст. 49 КПК України заявник та заінтересовані особи у справах окремого провадження мають права та обов`язки сторін, крім випадків, передбачених у розділі IV цього Кодексу.

Так, з матеріалів справи вбачається, що з даною заявою до суду звернулася начальник відділу земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища Шевченківської селищної ради С. Бичко, тобто заявник діє від імені юридичної особи.

Законодавчо поняття юридичної особи наведене в статті 80 ЦК України, згідно якій юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Згідно положень статті 95 ЦК України, філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місце знаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності. Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до єдиного державного реєстру.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 175 ЦПК України заява подається до суду в письмовій формі і підписується заявником або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Частиною 3 ст. 58 ЦПК України визначено процесуальну дієздатність представника юридичної особи, а саме - юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до частини першої статті 92 Цивільного кодексу України, юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації (частина четверта статті 87 Цивільного кодексу України).

Інформація відносно осіб, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені вноситься до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - ЄДР, на підставі відомостей, які надаються юридичними особами державному реєстратору (Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 15 травня 2003 року №755-IV).

З матеріалів справи вбачається, що заявником вказано юридичну особу відділ земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища Шевченківської селищної ради , однак до матеріалів справи не додано відповідних документів на підтвердження юридичної особи відділу земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища Шевченківської селищної ради, а саме відомостей про керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені юридичної особи, відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи).

З аналізу вказаних норм закону слідує, що заява може бути підписана та подана до суду керівником юридичної особи, членом виконавчого органу або адвокатом, який діє від імені юридичної особи.

Проте, заявником не надано до суду необхідних документів, що встановлюють юридичну особу відділу земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища Шевченківської селищної ради та повноваження представника діяти від його імені.

Крім того, в порушення вимог ЦПК України, як вбачається із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення заявником зазначено заінтересованою Шевченківську селищну раду, однак не обґрунтовано їх заінтересованість після встановлення факту належності особі правовстановлюючого документу, оскільки заінтересованість особи визначається в залежності від мети встановлення факт, що має юридичне значення.

Отже, при подачі до суду заяви заявник має обґрунтувати мету встановлюється факту та заінтересованість Шевченківської селищної ради після встановлення факту належності особі правовстановлюючого документу або ж в залежності від мети встановлення факту, що має юридичне значення, вказати іншу заінтересовану особу, при цьому виконавши вимоги ст. 318 ЦПК.

Слід також зазначити, що заінтересованими особами у справах про встановлення факту, що має юридичне значення, залежно від мети встановлення цього факту можуть бути не лише особи, які захищають свої інтереси або інтереси держави, а й особи, на права, обов`язки та законні інтереси яких може вплинути рішення у справі, а також інші особи, які мають право на спадщину.

До заінтересованих осіб належать особи, які беруть участь у справі та мають у ній юридичну заінтересованість. Коло заінтересованих осіб визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права та обов`язки. Участь у справі цих осіб зумовлюється тим, що із установленням окремих обставин заявник може реалізувати свої права у правовідносинах, у яких беруть участь і заінтересовані особи. Для цих осіб характерним є те, що їхні суб`єктивні права та обов`язки мають юридичний зв`язок із суб`єктивними правами і обов`язками заявників.

До заінтересованих осіб не можуть бути віднесені органи державної влади та місцевого самоврядування та інші організації, яким закон надає право засвідчити певний юридичний факт, але своєчасно цього не було здійснено, хоча така можливість не втрачена (наприклад, відмова нотаріальної контори засвідчити факт і час пред`явлення документа).

Такі організації не є заінтересованими особами тому, що вони не визначають правових наслідків цього юридичного факту, а лише засвідчують, реєструють його.

Заявником не роз`яснено яке саме значення для них має факт належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документу. Так само не роз`яснено яке відношення, як заінтересована особа, має Шевченківська селищна рада до розгляду вимог про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заявникам та заінтересованим особам які є спеціальними суб`єктами цього виду провадження. При визначенні кола заінтересованих осіб у встановленні факту слід враховувати їх юридичний інтерес, а саме:

- тоді, коли факти, що підлягають встановленню, можуть вплинути на їх права та обов`язки;

- якщо це організації та установи, в яких заявник буде реалізовувати рішення про встановлення факту.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, заявник зобов`язаний додати до заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються вимоги.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, судом встановлено невідповідність заяви вимогам ст. 318 ЦПК України, згідно якої у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Всупереч зазначеним вимогам заявник взагалі не зазначає, на що випливає встановлення факту належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документу. Заявником зазначено лише те, що помилку у написання по-батькові у державному акті на право власності на землю було виявлено при збиранні документів для визнання спадщини відумерлою, проте з довідки Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області, вбачається, що у даних правовідносинах спадкування може здійснюється відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України, тобто спадкоємцем може бути будь-яка фізична особа.

Враховуючи вказані суперечності, не зрозумілою є мета встановлення юридичного факту.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України заява по суті справи повинна містити зміст вимог, а саме спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Із суті заяви та доданих доказів суд вбачає, що заявник обрав не вірний спосіб захисту порушених прав.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з них факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Однак копії свідоцтва про народження або в паспорта особи, заявником до заяви не долучено.

Звертаючись із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, особа відповідно до вимог статті 258 ЦПК України вказує мету встановлення юридичного факту, яка дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи зумовлює він правові наслідки. У заяві необхідно також вказати причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, та навести докази його існування.

Закон надає юрисдикції суду встановлювати факти, що мають юридичне значення, але при певних умовах: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відмовити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Спір про право характеризує такий стан відносин, коли між сторонами існують певні розбіжності з приводу наявності, змісту та обсягу прав та обов`язків, здійснення яких неможливо без судового втручання.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 Про встановлення фактів, що мають юридичне значення від 31 березня 1995 року постановлено звернути увагу судів на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Частиною п`ятою ст. 95 ЦПК України передбачено, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до пункту 5.27 Національного стандарту України Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07 квітня 2003 року № 55, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії. В порушення вищевказаних вимог ЦПК України матеріали заяви містять додані копії письмових доказів, що належним чином не засвідчені.

Вказане, можливо виправити шляхом подання до суду уточненої заяви.

Оскільки справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, то відповідно до вимог ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження заяви до суду постановляє ухвалу про залишення заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 318 Цивільного процесуального кодексу України,-

п о с т а н о в и в :

Заяву відділу земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища Шевченківської селищної ради, заінтересована особа: Шевченківська селищна рада про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків тривалістю п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

У разі невиконання ухвали суду у вищезазначений строк заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.І.Островська