_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/250/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2021 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючий - суддя Васильків Олена Василівна,

секретар судового засідання - Бродецька Тетяна Вікторівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Комунального підприємства «Одеськелектротранс» (код: 03328497, місце знаходження: 65007, м.Одеса, вул. Водопровідна, 1), треті особи: ТДВ "Страхова компанія "Гардіан" (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, 96) та ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий, місце проживання: АДРЕСА_2 ), про стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

І. ПРОЦЕДУРА

28.12.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача наступні грошові кошти, а саме: - суму матеріальної шкоди, яка складає 28652,94 грн. - суму сплачену ФОП ОСОБА_3 за проведення оцінки вартості матеріального збитку автомобіля VOLKSWAGEN POLO, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2010 року випуску, яка складає 2800,00 грн. - суму моральної шкоди, яка складає 1000 грн. - суму витрат на правову допомогу у розмірі 3000 грн., та судовий збір за подання позовної заяви.

Ухвалою від 29.12.2020 року провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

02.02.2021 року від КП "Одесміськелектротранс" надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 02.02.2021 року вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження замінено судове засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

02.03.2021 року позивач ОСОБА_1 подав до суду відповідь на відзив.

02.03.2021 року до участі у справі в якості третіх осіб залучено ТДВ "Страхова компанія "Гардіан" та ОСОБА_2

24.06.2021 року від ТДВ СК "Гардіан" до суду надійшли пояснення третьої особи.

01.10.2021 року представником позивача до суду подані письмові пояснення.

Ухвалою суду від 01.11.2021 року підготовче засідання у справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

24.11.2021 року представник позивача ОСОБА_5. подала до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та представника позивача.

25.11.2021 року представник відповідача КП "ОМЕТ" Зуєва І.І. подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника КП "ОМЕТ".

18.06.2021 року від ТДВ СК "Гардіан" надійшла заява про розгляд справи без участі третіої оосби.

Третя особа ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Будь-яких заяв щодо розгляду справи та суті позовних вимог від третьої особи до суду не надходило.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ

В позовних вимогах позивач посилається на те, що 26.05.2020 року сталася ДТП, внаслідок чого автомобіль позивача зазнав пошкоджень. Постановою суду від 08.07.2020 року водій тролейбуса ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. ТДВ "СК "ГАРДІАН" було здійснено часткову виплату страхового відшкодування на користь ОСОБА_1 . На теперішній час КП "ОМЕТ" як особа, яка відшкодовує шкоду, завдану працівником під час виконання ним своїх трудових обов`язків повинно відшкодувати ОСОБА_1 різницю між фактичним розміром шкоди (сума відновлювального ремонту) і страховою виплатою, здійсненою ТДВ "СК "ГАРДІАН".

У відзиві на позовну заяву представник КП "ОМЕТ" посилається на те, що відшкодування завданих збитків в результаті дорожньо-транспортної пригоди покладається саме на страхову компанію. Стягнення відшкодування зі страхувальника допускається лише у разі перевищення меж суми ліміту, який визначений в договорі. При цьому представник зазначає, що стягненню підлягає не сума відновлювального ремонту, а сума матеріальних збитків. Оцінка вартості збитків проводилась без повідомлення та участі представника КП "ОМЕТ", що викликає сумнів у її об`єктивності. Також в позовній заяві факт завдання позивачу моральної шкоди у розмірі 1000,00 грн. не обгрунтований належним чином.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Постановою судді Київського районного суду м. Одеси Борщова І.О. від 08.07.2020 року у справі №947/17786/20 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, на підставі якої піддано його адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 340 грн. /а.с.12/.

Вказаною постановою встановлено, що водій ОСОБА_2 26.05.2020 року близько 19.15год., керуючи тролейбусом ЗиУ682, державний номерний знак НОМЕР_3 , рухаючись по вул. К.Комарова в м. Одеса, напроти буд. 12, в порушення п.п.2.3б, 12.1 Правил дорожнього руху України не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого стався обрив натяжного тросу, який при падінні пошкодив автомобіль Volkswagen Polo, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , та автомобіль Volkswagen Passat СС, державний номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_4 , внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Власником автомобіля Volkswagen Polo, державний номерний знак НОМЕР_2 , є ОСОБА_1 , на підтвердження чого суду подано Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 від 18.02.2011 року /а.с.13/.

Відповідно до Договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту (включаючи відповідальність перевізника) №У-У/2020/26 від 28.12.2019 року, укладеному між КП "Одесміськелектротранс" та ТОВ "СК "ГАРДІАН", предметом цього Договору є страхування майнових інтересів, що не суперечать закону і пов`язаних з відшкодуванням Страхувальником (особою, відповідальність якої застрахована) шкоди, заподіяної цим третій особі, а саме: фізичній особі або її майну та (або) майну юридичної особи, внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ТЗ). Ліміт відповідальності Страховика при експлуатації кожного окремого забезпеченого ТЗ становить за завдання збитку майну третіх осіб - 100000,00 грн. З п. 5 вказаного Договору вбачається, що він діє до 31.12.2020 року /а.с.14-18/.

З виписки по картці/рахунку ОСОБА_1 , наданої АТ "ПриватБанк", вбачається, що 10.08.2020 року ТДВ "СК "Гардіан" перерахувало на рахунок ОСОБА_1 16291,19 грн. /а.с.19/, а також 03.09.2020 року ТДВ "СК "Гардіан" перерахувало на рахунок ОСОБА_1 1377,84 грн. /а.с.20/.

Відповідно до Звіту №0408/20 з оцінки вартості матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля VOLKSWAGEN POLO, реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого в результаті ДТП, складеного ФОП ОСОБА_3 вартість матеріальних збитків, нанесених власнику об`єкту оцінки - автомобіль VOLKSWAGEN POLO, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2010 року випускку, власник ОСОБА_1 , певна станом на дату оцінки становить 46321,97 грн. у тому числі 20% ПДВ за складники; вартість матеріальних збитків, нанесених власнику об`єкту оцінки - автомобіль VOLKSWAGEN POLO, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2010 року випуску, власник ОСОБА_1 , певна станом на дату оцінки із застосуванням витратного та порівняльного підходу з метою використання результатів оцінки для проведення страхових виплат, та прийняття майнових рішень по відшкодуванні матеріального збитку становить 32360,53 грн. /а.с.21-37/.

IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною 5 ст. 1187 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Статтею 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Частиною 1 ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Окрім того, при ухваленні рішення суд приймає до уваги постанову Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року (справа №755/18006/15-ц, провадження №14-176цс18), відповідно до якої покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди.

V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

В ході судового розгляду справи достеменно встановлено, що в результаті ДТП, скоєної третьою особою ОСОБА_2 , позивачу як власнику пошкодженого транспортного засобу було завдано матеріальної шкоди, частину якої було відшкодовано ОСОБА_1 третьою особою ТДВ "СК "ГАРДІАН".

Враховуючи, що страхова компанія виплатила позивачу страхове відшкодування заподіяного збитку в сумі 17669,03 грн., в той час, як відповідно до договору ліміт відповідальності становить 100000,00 грн., суд погоджується з доводами сторони КП "ОМЕТ" щодо того, що КП "ОМЕТ" не є належним відповідачем, оскільки розмір позовних вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди охоплюється лімітом відповідальності страховика.

Щодо вимог ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди суд зазначає, що стороною позивача не обгрунтовано, в чому саме полягає зазначена моральна шкоди та не визначено, чим обумовлений заявлений розмір такої шкоди.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, так як не обґрунтовані та не доведені. При цьому, суд вважає, що позовні вимоги до КП "ОМЕТ" заявлені як до не належного відповідача. Доводи викладені КП "ОМЕТ" в відзиві на позов щодо даних обставин стороною позивача не були спростовані. В ході судового розгляду справи при вирішенні питання щодо залучення страхової компаніїї до участі у справі стороною позивача не було погоджено статус страховика - як належного відповідача, в зв`язку з чим позов не підлягає задоволенню.

VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 206, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 22, 23, 1166, 1172, 1187, 1194 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Комунального підприємства «Одеськелектротранс» (код: 03328497, місце знаходження: 65007, м.Одеса, вул. Водопровідна, 1), треті особи: ТДВ "Страхова компанія "Гардіан" (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, 96) та ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий, місце проживання: АДРЕСА_2 ), про стягнення грошових коштів, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення суду складено 06.12.2021 року.

Суддя Васильків О.В.