Справа № 646/6811/20
№ провадження 2/646/649/2021
У Х В А Л А

"08" лютого 2021 р. м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Проценко А.М.,

за участю секретаря судового засідання Мірзоєвої К.Р.,

позива ОСОБА_1 ,

представників позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

представника відповідача Григоришена В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова заяву представника позивача Шамраєва М.Є. про забезпечення позову у справі №646/6811/20 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Укрдебт Плюс", треті особи: Державний реєстратор Виконавчого комітету Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області Микитенко Л.І., Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, ОСОБА_4 , про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова знаходиться вищезазначена цивільна справа.

08.02.2021 представник позивача ОСОБА_3 через канцелярію суду подав заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходів забезпечення позову, а саме: накласти заборону відчуження на квартиру АДРЕСА_1 ; заборони ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» (, 04073, м. Київ, пр-т Степана Бандери, 28-А) вчиняти будь-які дії щодо квартири АДРЕСА_1 , в тому числі вселення до квартири, реєстрацію місця проживання осіб у квартирі, передання її у користування/оренду (найм) третім особам, вчинення будь-яких дій, пов`язаних з доступом до квартири, а також уповноваження інших будь-яких осіб щодо вчинення відносно квартири будь-яких дій.

У судовому засіданні позивач та представники позивача заяву підтримали, просили задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення заяви заперечував, оскільки в результаті задоволення заяви про забезпеченя позову буде порушено право власності ТОВ "Укрдебт Плюс".

Суд заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України, суд, за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст.150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема заборона вчиняти певні дії.

Згідно роз`яснень, що містяться у п .4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи-підприємця; вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням цих заходів.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Отже, невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення. Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Дослідивши матеріали позовної заяви та заяви про забезпечення позову, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, зважаючи на те, що між сторонами виник спір, який перебуває на розгляді в суді, суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню лише в частині заборони відчуження на квартиру АДРЕСА_1 .

Щодо інших вимог суд зазначає, що на теперішній час відсутні достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» вчиняти будь-які дії щодо квартири АДРЕСА_1 , в тому числі вселення до квартири, реєстрацію місця проживання осіб у квартирі, передання її у користування/оренду (найм) третім особам, вчинення будь-яких дій, пов`язаних з доступом до квартири, а також уповноваження інших будь-яких осіб щодо вчинення відносно квартири будь-яких дій, може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки в цій частині позивачем не обґрунтовано ту обставину, що позивач взагалі має намір до вчинення таких дій в позасудовому порядку з врахуванням подання відповідачем позову до суду з вимогою про усунення позивачем перешкод у здійсненні права користування вказаною квартирою шляхом надання постійного безперешкодного доступу та визнання осіб такими, що втратили право користування квартирою, тобто дане питання підлягає вирішенню в іншій цивільній справі.

Такий захід забезпечення позову як заборона відчуження квартири в даному випадку буде достатнім та пропорційним заявленим позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись статтями 151, 152 і 153 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання позивача про забезпечення позову задовольнити частково.

Забезпечити позов шляхом заборони відчуження на квартиру АДРЕСА_1 .

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом, підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала про забезпечення позову набирає чинності з моменту її підписання суддею, строк пред`явлення до примусового виконання ухвали становить три роки та обчислюється з наступного дня після її прийняття.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено до апеляційної інстанції протягом 15 днів з дня її складання. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Суддя А.М.Проценко