СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 6/759/883/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року м. Київ

Святошинський районний суд м.Києва в складі

головуючого судді Миколаєць І.Ю.,

при секретарі судових засідань Фітяк Є.М.,

за участю заявника (боржника) ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

стягувача ОСОБА_3

представника стягувача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у справі за заявою ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) про видачу судового наказу про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 р. ОСОБА_5 , який представляє інтереси заявника звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з вищезазначеною заявою, яка обгрунтована фактичним проживанням ОСОБА_1 , яка за судовим наказом є боржником у одному помешканні із ОСОБА_3 , який є стягувачем разом із дітьми та спільним із ОСОБА_3 утриманням дітей. Зазначає, що повідомлені обставини стягувачем у своїй заяві про видачу судового наказу не відповідають дійсності.

15.11.2021 р. надійшли заперечення від стягувача ОСОБА_3 , якими він просить відмовити у задоволенні вищезазначеної заяви. Заперечення обгрунтовані фактом проживання дітей саме з ним та їх утриманням.

У судовому засіданні представник заявника та заявник заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню підтримують та просять задовольнити.

Представник стягувача та стягувач просять відмовити у задоволенні заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно з`ясувавши обставини, на які заявник посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає що у заяві має бути відмовлено виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання. Про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом. Ухвала суду за результатами розгляду заяви може бути оскаржена у порядку, встановленому цим Кодексом.

Обгрунтовуючи подану заяву, ОСОБА_1 посилається на норму ст. 432 ЦПК України, за якою виконавчий документ може бути визнано таким, що не підлягає виконанню за вичерпним переліком обставин, якими є помилковість виконавчого листа, або припиненням обов`язку за виконавчим листом.

Слід зазначити, що в контексті даної норми помилковість видачі виконавчого листа полягає саме у помилковості видачі конкретного виконавчого листа, а не судового рішення на підставі якого видано виконавчий лист. Вирішуючи питання про помилковість виконавчого листа, суд не вирішує питання помилковості чи правильності судового рішення на підставі якого видано виконавчий лист, а вирішує відповідність вказаного виконавчого листа судовому рішенню за яким його видано. В той же час, у даному випадку видано судове рішення (у широкому розумінні вказаного поняття) у формі судового наказу. Законодавством передбачено, що виданий судовий наказ вже сам по собі і є виконавчим листом. Однак спосіб захисту передбачений ст. 432 ЦПК України унеможливлює визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у разі, якщо таким виконавчим листом є судовий наказ, оскільки в даному випадку таке визнання призведе до фактичного скасування судового рішення у спосіб, що суперечить основним принципам ЦПК щодо судових рішень. За вищенаведеної обставини, законодавець передбачив спеціальний спосіб захисту у даному випадку, а саме за ч.8 ст. 170 ЦПК України, за якою у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

У розумінні ст. 432 ЦПК України, в даному випадку також і не відбувалось припинення обов`язку, оскільки сплата аліментів за вищевказаним наказом є пролонгованим у часі обов`язком, який не можливо припинити до повноліття дітей у разі відсутності нововиявлених обставин. А в разі наявності нововиявлених обставин, застосовується положення ч.8 ст. 170 ЦПК України.

За наведених вище обставин, судом встановлено, що заявником обрано неправильний спосіб захисту, що само по собі вже є самостійною причиною для відмови у задоволенні заяви. Чинний ЦПК не передбачає в запропонованому заявником порядку відновлення вірогідно порушених прав заявника, у зв`язку із чим роз`яснює, що та заявник може звернутися до суду в поряду ч.8 ст. 170 ЦПК України.

Враховуючи вищеванедене, у задоволенні заяви слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 432 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у справі за заявою ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) про видачу судового наказу про стягнення аліментів, відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п"ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п"ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.Ю. Миколаєць