ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ України

07 грудня 2021 року

м. Харків

Справа № 635/8039/16

Провадження № 22-ц/818/5267/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Хорошевського О.М.

суддів Бурлака І.В., Котелевець А.В.,

за участю секретаря Пасічник Н.В.

Учасники справи:

Заявник - ОСОБА_1 , ОСОБА_2

Боржник - ОСОБА_3

заінтересована особа: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 08 липня 2021 року, постановлену суддею Бобко Т.В.,

у справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення збитків,

УСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження з ОСОБА_4 на ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 у виконавчих листах по справі 635/8039/16-ц.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 08 липня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як необґрунтовану та ухвалити нову якою задовольнити заяву у повному обсязі.

Скарга містить посилання на те, що їх мати ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. За її життя було відкрито виконавчі провадження щодо виконання рішення суду у справі 635/8039/16 за яким з ОСОБА_3 було стягнуто заборгованість. Після смерті матері вони як спадкоємці набули право вимоги у даних правовідносинах, тому звернулися до суду із відповідною заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив із того, що заявниками не надано жодних доказів на підтвердження тих обставин, що вони є єдиними спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 , прийняли спадщину у відповідності до вимог діючого законодавства, повідомили Міськрайонний відділ державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про смерть стягувача у виконавчих провадженнях з тим, щоб останнім були здійснені дії щодо встановлення правонаступників після смерті останньої. З приводу заявника ОСОБА_1 взагалі відсутні відомості щодо родинного зв`язку між ним та померлою.

Судова колегія з таким висновком погоджується, враховуючи, що він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до п. 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту ст. 55 ЦПК України вбачається, що заміна особи на правонаступника можлива у таких випадках: у разі смерті фізичної особи; у разі припинення юридичної особи; у разі заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні; в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до ч. 5 ст. 442 ЦПК України, положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 8 Закону України Про виконавче провадження сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, в якій вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям правопопередника після постановлення щодо нього судового рішення i заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки, або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Статтями 1216, 1218 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За частиною першою статті 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Частиною першою статті 1297 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Звертаючись до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні заявники не надали суду доказів на підтвердження, що саме вони є спадкоємцями після ОСОБА_4 .

Посилання апеляційної скарги на достатність копій паспорту, РНКПО, копії свідоцтва про народження та свідоцтва про смерть для підтвердження факту що саме заявники є спадкоємцями судова колегія відхиляє оскільки вони не грунтуються на вимогах закону.

Положеннями Цивільного кодексу України закріплено право спадкоємців прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тобто в день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Якщо спадкоємець постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом встановленого строку у передбаченому законом порядку не відмовився від прийняття спадини, він вважається таким, що її прийняв. При цьому, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття.

Документом, що підтверджує право спадкоємців на спадкове майно, є свідоцтво про право на спадщину, яке видається на ім`я кожного спадкоємця, що прийняв спадщину, після закінчення строку, встановленого для її прийняття. Цивільний кодекс України встановлює обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутись до нотаріуса за видачею на його ім`я свідоцтва про право на спадщину на таке майно, а також зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна.

Будь-яких доказів того, що інші ніж заявлені особи не звертались до нотаріального контори з заявами про прийняття спадщини як між іншим, і у порядку спадкування за заповітом суду надано не було.

За таких обставин висновок суду про недоведеність прав заявників як спадкоємців після матері є обгрунтованими.

Щодо інших доводів апеляційної скарги то вони не впливають на висновки суду, тому судова колегія не бере їх до уваги.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись ст. 251, п.1 ч.1 ст. 374, 375, ст. ст. 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 08 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.М. Хорошевський

Судді: І.В. Бурлака

А.В.Котелевець

Повний текст постанови складено 07 грудня 2021 року.