Ухвала

05 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 337/5708/19

провадження № 61-17385ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про визначення часток у праві спільної власності, припинення права на частку у спільному майні, визнання права власності та виселення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22 липня 2020 року позов ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 задоволено частково. Визначено, що частка в спільному майні, а саме квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 становить по 1/7 частина кожному; ОСОБА_2 становить 11/42 частин; ОСОБА_6 становить 1/6 частина. Припинено право власності ОСОБА_6 на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 . Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області виплатити ОСОБА_6 грошову компенсацію вартості 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 у розмірі 97 746 грн 66 коп., яка внесена на депозитний рахунок ОСОБА_2 , згідно з квитанцією акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» від 22 січня 2020 року № 2PL075564. Визнати за ОСОБА_2 , право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 у порядку припинення права власності ОСОБА_6 на цю частку квартири. В іншій частині позову ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 14 вересня 2020 року у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги відмовлено. Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишено без руху для усунення недоліку, а саме надання платіжного документа про сплату судового збору у розмірі 9 238 грн 38 коп. Зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.

30 вересня 2020 року ОСОБА_6 повторно подав клопотання про звільнення від сплати судового збору, надаючи, при цьому, інші докази на підтвердження підстав звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 05 жовтня 2020 року у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги відмовлено. Продовжено ОСОБА_6 строк для усунення недоліку апеляційної скарги, що зазначено в ухвалі Запорізького апеляційного суду від 14 вересня 2020 року. Зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.

16 жовтня 2020 року ОСОБА_6 втретє подав клопотання про звільнення від сплати судового збору, надаючи, при цьому, інші докази на підтвердження підстав звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги відмовлено. Апеляційну скаргу ОСОБА_6 визнано неподаною та повернуто скаржнику.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_6 апеляційний суд виходив з того, що заявником не усунуто недоліки апеляційної скарги.

20 листопада 2020 року ОСОБА_6 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, що надійшла 23 листопада 2020 року, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення й передати справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10 грудня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_6 залишено без руху, запропоновано надати уточнену касаційну скаргу та сплатити судовий збір за подання касаційної скарги, також надати документ, що підтверджує сплату судового збору. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

На усунення недоліків, зазначених в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10 грудня 2020 року заявник направив до суду запитувані матеріали.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. Зокрема, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 02 серпня 2019 року у справі № 761/12145/17, що не відповідає вимогам пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Також заявник вказує на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга ОСОБА_6 подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про визначення часток у праві спільної власності, припинення права на частку у спільному майні, визнання права власності та виселення за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року.

Витребувати з Хортицького районного суду м. Запоріжжя вищезазначену цивільну справу № 337/5708/19.

Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та додані

до неї документи, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою та змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у місячний строк.

До відзиву необхідно додати докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара