КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження № 22-ц/824/1132/2021 Доповідач Заришняк Г.М
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Мараєвої Н.Є., Рубан С.М.

при секретарі Діденку А.С.

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Матвійчука Дмитра Володимировича, діючого в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансматик», на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 09 вересня 2020 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансматик» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за виконані ремонтні роботи,-

В С Т А Н О В И В :

В вересні 2019 року ТОВ «Трансматик» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за виконані ремонтні роботи.

В обґрунтування позову Товариство зазначало, що в червні 2019 року до ТОВ «Трансматик» звернувся ОСОБА_1 з приводу ремонту автомобіля «Mercedes-Benz Е200», н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , 2005 року випуску, колір чорний, належного відповідачу на праві особистої власності. 03.06.2019 р. у присутності ОСОБА_1 та директора ТОВ «Трансматик» ОСОБА_2 був складений Акт, про те, що вищевказаний автомобіль передається ТОВ «Трансматик» для проведення дефектування та ремонту автоматичної коробки перемикання передач (АКПП). Після проведеного огляду транспортного засобу була визначена вартість запчастин та вартість ремонту (АКПП), яка загалом складає 77 076, 00 грн. Відповідно до прибуткового ордеру ОСОБА_1 оплатив ТОВ «Трансматик» 29 040 грн. за придбання автозапчастин до автомобіля «Mercedes-Benz Е200», н.з. НОМЕР_1 . ТОВ «Трансматик» виконало свою роботу в повному обсязі відповідно до вищезазначеного кошторису.

Разом з тим, замовник ОСОБА_1 не оплатив заборгованість за виконанні ремонтні роботи та додаткові матеріали,у зв`язку з чим виник борг у сумі 48 036 грн. При неодноразовому зверненні до замовника, останній посилався то на відсутність коштів,то взагалі відмовився від оплати послуг СТО «Трансматик». Відповідно до Акту прийому автомобіля від 03.06.2019р. власник вищевказаного транспортного засобу був попереджений з боку ТОВ «Трансматик», що у разі перебування автомобіля на стоянці ТОВ «Трансматик» буде нараховуватись оплата - 250 грн. за добу, тому за час перебування автомобіля на майданчику з 11.08.2019 р. року була нарахована сума 6000 грн.

Також позивач вказував, що на початку вересня 2019 року відповідач намагався незаконним шляхом вилучити автомобіль «Mercedes-Benz Е200» з платної автостоянки без повного розрахунку з ТОВ «Трансматик», в зв`язку з чим керівництвом даного підприємства був викликаний наряд ДСО. Також прибув наряд патрульної поліції, але в зв`язку з тим, що між позивачем та відповідачем виникли цивільно-правові відносини, працівники поліції лише запропонували відповідачу звернутись до відповідних органів із заявою. Внаслідок безпідставного виклику патрульної поліції була зірвана нормальна робота підприємства ТОВ «Трансматик». Відповідач ОСОБА_1 був попереджений, що Правилами надання послуг ТО «Трансматик», які є складовою частиною до Акту прийому транспортного засобу в ремонт, є відповідальність за безпідставний виклик поліції, зрив нормальної роботи підприємства та заборону проведення фото та відео зйомки на території ТОВ «Трансматик», тому відповідач має відшкодувати Товариству вартість ремонту та витрати додаткових матеріалів у розмірі 48 036 грн., також 6 000 грн. за зберігання автомобіля на платному майданчику та 50 000 грн. за безпідставний виклик поліції та зров робочого процесу, заборону на здійснення фото та відеофіксації.

Посилаючись на викладене, позивач просив задовольнити позов.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 09 вересня 2020 року у задоволенні позову - відмовлено.

Стягнутоз ТОВ «Трансматик» на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті наданої правової допомоги у загальному розмірі 10000 грн.

В апеляційній скарзі адвокат Матвійчук Д.В., діючийв інтересах ТОВ«Трансматик», посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 листопада 2020 року дану справу призначено в порядку письмового провадження у відповідності до ч.1 ст. 369 ЦПК України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 січня 2021 року за клопотанням відповідача ОСОБА_1 вказану справу було призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача підтримав подану апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечив, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що ОСОБА_1 є власником автомобіля «Mercedes-BenzЕ200», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

03 червня 2019 року ОСОБА_1 замовив у позивача послуги діагностики, зняття АКПП та дефектування належного йому автомобіля марки (моделі) «Mercedes-Benz Е200», для чого передав зазначений транспортний засіб ТОВ "Трансматик", про що було підписано акт приймання-передачі автомобіля від 03.06.2019 року.

Згідно п.2 даного акту приймання-передачі, автомобіль передається для діагностики, зняття АКПП та дефектування. Оплата за виконані роботи встановлюється згідно тарифів та умов надання послуг СТО «Трансматик». Замовник зобов`язується сплатити вартість послуг. Термін виконання даних робіт максимально складає п`ять робочих днів.

Також, п.4 даного акту приймання-передачі було визначено, що автомобіль після дефектування перебуває на території СТО «Трансматик» два дні безкоштовно, в подальшому, якщо власник автомобіля не передає автомобіль для ремонту, вартість оренди парковки на території СТО «Трансматик» оплачується згідно тарифів СТО «Трансматик».

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків.

Згідно статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Тому, договір, укладання якого сторонами обговорювалося, є змішаним та містить ознаки договору послуг і договору підряду.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України).

За змістом ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Статтею 873 ЦК України, зокрема, визначено, що вартість робіт, виконаних за договором побутового підряду, визначається за погодженням сторін.

Згідно зі ст. 865 ЦК України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За правилом ч.1 ст. 867 ЦК України підрядник не має права нав`язувати замовникові включення до договору побутового підряду додаткових оплатних робіт або послуг. У разі порушення цієї вимоги замовник має право відмовитися від оплати відповідних робіт або послуг.

До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Пунктом 4 ч.1 ст. Закону України «Про захист прав споживачів» визначено право споживача на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію (послугу), її кількість, якість, асортимент, її виробника (виконавця, продавця) відповідно до Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної".

Частина 1 статті 15 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлює, що споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою.

Інформація про продукцію (послугу) повинна містити, зокрема: дані про ціну (тариф), умови та правила придбання продукції (у даному разі послуги).

Отже, обов`язок надання споживачу товарів/послуг інформації про ціни (тарифи) передбачений актом законодавства - Законом України «Про захист прав споживачів» і така інформація має бути неодмінно надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України).

Як видно з акту-приймання передачі автомобіля від 03 червня 2019 року, автомобіль був переданий відповідачем для діагностики, зняття АКПП та дефектування.

Позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що відповідач замовив у ТОВ «Трансматик» окрім вказаних робіт й ремонт автомобіля.

Посилання представника позивача в суді апеляційної інстанції на скріншот телефоних повідомлень на номер НОМЕР_3 щодо виконаних робіт не є належним та переконливим доказом укладення між сторонами договору про надання послуг по ремонту автомобіля, оскільки ці повідомлення не містять даних щодо обсягу робіт, їх вартості, строків виконання, не доведено також належність телефонного номеру НОМЕР_3 відповідачеві ОСОБА_1 .

Як слідує з пояснень представника позивача в апеляційному суді, вартість виконаних робіт по діагностиці, знятті АКПП та дефектуванні автомобіля становить 5 000 грн., про стягнення вартості яких ТОВ «Трансматик» вимог в суді не заявляло.

Крім того, позивач посилається на те, що роботи, зазначені в позовній заяві з вказівкою вартості запчастин та ремонту АКПП були проведені своєчасно та в повному обсязі, відповідно до кошторису, однак в матеріалах справи відсутній будь-який кошторис, який надавався відповідачу для узгодження та підписувався останнім. Позивачем не зазначено, коли саме роботи були виконані в повному обсязі, оскільки як слідує з Акту приймання-передачі автомобіля від 03 червня 2019 р. роботи повинні були виконані через п`ять робочих днів, тобто 8-10 червня 2019 року. При цьому, позивачем не було надано й акту виконаних робіт по ремонту автомобіля, належного відповідачу.

Також позовні вимоги не підтверджені первинними документами, передбаченими ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», зокрема актами виконаних робіт/наданих послуг.

За таких обставин, відповідач скористався своїм правом та обґрунтовано відмовився від оплати вказанихробіт, які ним не замовлялися й самостійно нав`язані позивачем.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 6000 грн. за зберігання автомобіля на платному майданчику, виходячи з тарифу за паркування в розмірі 250 грн., колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивачем не підтверджено належними і допустимими доказами наявність у Товариства права отримувати оплату за паркування, не підтверджено належними і допустимими доказами факт погодження сторонами вказаних умов.

Так, за ст.268-1 ПК України платниками збору за паркування є суб`єкти господарювання, які згідно з рішенням місцевого органу влади організовують і здійснюють діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів на майданчиках для платного паркування і спеціально відведених автостоянках.

Відповідно до пп.268-1.1.2ПК України, а також п. 2 Правил паркування транспортних засобів, затверджених ухвалою КМУ від 03.12.2009 р. № 1342, земельні ділянки для забезпечення паркування транспортних засобів повинні відводитися рішенням місцевих органів влади (сільської, селищної або міської ради), отже територія паркування повинна перебувати тільки в комунальній власності.

Також, Правила паркування містять вимоги до устаткування: окрім дорожніх знаків і спеціальної дорожньої розмітки, майданчики для паркування повинні бути обладнані стаціонарними паркувальними автоматами з розрахунку не менше одного автомата на 20 паркувальних місць, а також стаціонарними в`їзними і виїзними терміналами.

Враховуючи те, що відносини, пов`язані з укладенням, виконанням та розірванням договорів зберігання регулюються Главою 66 ЦК України в зв`язку з чим, не може визнаватися сума, сплату якої вимагає позивач, як «вартість відповідального зберігання».

Відповідно до ст. 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її останньому в цілості.

Разом з тим, чинним законодавством не передбачено укладання договору зберігання поза волею поклажодавця, не визначається жодних прав зберігача в односторонньому порядку затвердити ціну зберігання та зберігати річ усупереч волі власника речі, як і зберігати річ (транспортний засіб), що передавався із зовсім іншою метою - отримання послуг діагностики, зняття АКПП та дефектування, як слідує зі змісту Акту приймання-передачі автомобіля від 03.06.2019 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що п.4 Акту приймання-передачі було визначено, що автомобіль після дефектування перебуває на території СТО «Трансматик» два дні безкоштовно, в подальшому якщо власник автомобіля не передає автомобіль для ремонту,вартість оренди парковки на території СТО «Трансматик» оплачується згідно тарифів СТО «Трансматик», не заслуговують на увагу, оскільки вказаний акт не свідчить про те, що між сторами було укладеного договір зберігання у відповідності до вимог ст. 936 ЦК України.Крім того, у вказаному акті відсутня згода відповідача на зберігання транспортного засобу, як і відсутній тариф, за яким буде здійснюватись нарахування за зберігання автомобіля ОСОБА_1 .

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 03.09.2019 р. відповідачем до Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області було подано заяву про вчинення посадовими особами ТОВ «Трансматик» кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, у зв`язку з тим, що позивача в супереч волі відповідача незаконно утримує та не повертає його власний автомобіль. По даному факту відкрито кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0004198 від 04.09.2019.

Тобто, матеріалами справи доведено, що ТОВ «Трансматик» утримує транспортний засіб, який належить відповідачу поза його волею.

Посилання позивача на те, що безпідставним викликом органів поліції відповідачем була зірвана нормальна робота Товариства, в зв`язку з чим останньому була завдана шкода в розмі 50 000 грн., не можуть бути прийняті до уваги, оскільки відсутні будь-які договірні умови, які передбачали б відповідальність ОСОБА_1 за безпідставний виклик поліції. Акт прийому транспортного засобу не передбачає умов та відповідальності за безпідставний виклик поліції з ОСОБА_1 , а Правила надання послуг ТО «Трансматик», які є складовою частиною Акту прийому транспортного засобу, про що наголошує представник позивача, в матеріалах справи відсутні. Окрім того, виклик органів поліції було здійснено відповідачем з метою захисту порушених його прав Товариством, яке безпідставно утримувало спірний автомобіль.

Також не заслуговують на увагу доводи представника позивача про те, що відповідачем без отримання згоди проводилась фото-, відеозйомка, оскільки вони не підтверджені належними доказами.

Суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи, зібраним по справі доказам надав належну правову оцінку та прийшов до обгрунтованого висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача вартості ремонту та витрат на додаткові матеріали у розмірі 48 036 грн., 6 000 грн. за зберігання автомобіля на платному майданчику та 50 000 грн. за безпідставний виклик поліції.

В приведеній частині рішення сулу відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права й не може бути скасованими з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги в частині визначення розміру витрат на правову допомогу, з огляду на наступне.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Складання та подання таких документів прямо не передбачено ЦПК України, однак виходячи із конкретних обставин справи, адвокат самостійно визначається зі стратегією захисту інтересів свого клієнта та алгоритмом дій задля задоволення вимог останнього та найкращого його захисту.

Отже, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом частин 5 та 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто суду, при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, необхідно надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких відповідач має заперечення.

З врахуванням положеннь ч.3 ст. 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також враховуючи критерій розумності їх розміру, колегія суддів приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають зменшенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи слідує, що між ОСОБА_1 та адвокатом Макаревич О.В. був укладений договір про надання правової (правничої) допомоги від 01 жовтня 2019 року.

Додатковою угодою №1 до договору №01/10 від 01.10.2019 року плата за надані адвокатом послуги на виконання договору про надання правової допомоги становить 1 500 грн. за одну годину роботи.

Відповідачем надано детальний розрахунок робіт (наданих послуг) від 01.10.2019 року та акт приймання-передачі наданих послуг від 01.10.2019 року.

З акту №2 про приймання-передачі надання послуг від 07 жовтня 2019 року слідує, що адвокатом були надані наступні послуги:

правовий аналіз судової справи №754/13291/19 за позовом ТОВ «Трансматик» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за виконані ремонтні роботи - вартістю 1500 грн., витрачених годин - 1 година;

підготовка відзиву на позовну заяву ТОВ «Трансматик» в межах судової справи №754/13291/19, яка перебуває в провадженні Деснянського районного суду м. Києва - вартістю 3500 грн., витрачено 2 год. 20хв.;

консультування щодо наявності/відсутності підстав, визначених законодавством України для звернення до суду із зустрічною позовною заявою в межах судової справи №754/13219/19, яка перебуває в провадженні Деснянського районного суду м. Києва - вартістю 1500 грн., витрачено 1 годину;

підготовка зустрічної позовної заяви в межах судової справи №754/13219/19, яка перебуває в провадженні Деснянського районного суду м. Києва - вартістю 3500 грн., витрачено 2 год. 20хв.

Загальна кількість витраченого часу на надання правничої допомоги замовнику становила 5 год. 40 хв, вартість наданих послуг при вартості однієї години в розмірі 1 500 грн. склала загальну суму 10 000 грн.

Згідно меморіальному ордеру №2PL356490 ОСОБА_1 було сплачено адвокату Макаревич О.В. 10 000 грн. з зазначеннм призначення платежу: правова допомога згідно договору 01.10. від 01.10.19 та додаткової угоди 1 від 01.10.19 р. (а.с.48).

З матеріалів справи слідує, що ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2019 року було відмовлено ОСОБА_1 у прийнятті до спільного розгляду за первісним позовом зустрічного позову до ТОВ «Трансматик» про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження власним автомобілем та стягнення моральної шкоди (а.с.57-58).

Отже, судові витрати на правову (правничу) допомогу в розмірі 5000 грн. пов`язані з підготовкою зустрічної позовної, в прийняті якої судом було відмовлено, а тому не мають відношення до провадження у даній справі і відшкодуванню в даному провадженні не підлягають.

Враховуючи наведене, рішення суду в частині стягнення на користь відповідача витрат на правову допомогу підлягає зменшенню з 10 000 грн. до 5000 грн.

В решті рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Матвійчука Дмитра Володимировича, діючого в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансматик», - задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 09 вересня 2020 року змінити.

Зменшити розмір стягнутих з Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансматик» на користь ОСОБА_1 витрат по оплаті наданої правової допомоги з 10 000 грн. до 5 000 грн.

В решті дане рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повна постанова складена 09 лютого 2021 року.

Головуючий

Судді: