Провадження № 2-з/641/227/2021 Справа № 641/9518/21
У Х В А Л А

08 грудня 2021 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Ященко С.О.,

за участю секретаря судового засідання Шелудченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Комінтернівського районного суду м. Харкова без повідомлення учасників справи заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Брек Людмили Олегівни про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 - адвокат Брек Людмила Олегівна до подання позовної заяви звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з заявою про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов, заборонивши всім суб`єктам державної реєстрації вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, а саме трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , та заборонивши ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам, що діють в її інтересах та/або за їх дорученням, вчиняти будь-які дії щодо вказаного нерухомого майна, в тому числі примусове входження та доступ до вищевказаної квартири.

В обґрунтування заяви посилається на те, що 25.08.2005 року між АКБ СР "Укрсоцбанк" та ОСОБА_3 було укладено договір кредиту № 825/2-40/1/8-036, відповідно до умов якого останній отримав грошові кошти у сумі 45000 дол. США, зі сплатою 13,5 % річних та кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 02.04.2018 року. В забезпечення виконання вищевказаних зобов`язань між ОСОБА_1 та ПАТ "Укрсоцбанк" було укладено іпотечний договір № 825/4-40/9/8-033 від 03.04.2008 р., відповідно до умов якого ОСОБА_1 передає в якості забезпечення нерухоме майно - трикімнатну квартиру, загальною площею 60,4 кв.м., житловою площею 41,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . 10.09.2021 року АТ "Альфа-Банк", який є правонаступником ПАТ "Укрсоцбанк", з грубим порушенням, таємно, умисно і протиправно, без відому позичальника та іпотекодавця зареєстрував право власності на вищевказану квартиру. В подальшому вищевказану квартиру продано, тобто відчужено ОСОБА_2 . ОСОБА_1 отримала інформацію про те, що ОСОБА_2 має намір здійснювати перепродажі майна в майбутньому з тим розрахунком, щоб унеможливити процедуру здійснення заходів захисту прав ОСОБА_1 . Станом на теперішній час, ОСОБА_1 разом із сім`єю протиправно, невідомими особами, було виставлено (виселено) із квартири без відповідного рішення суду. Разом з тим було виселено неповнолітню дитину з інвалідністю, яка має гострі захворювання.

Відповідно до положень ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Брек Людмили Олегівни про забезпечення позову, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року в справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) вказано, що під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

При цьому до заяви про забезпечення позову не додано належних та допустимих доказів чи обґрунтування доводів про те, що виконання рішення у майбутньому може бути утруднене чи відповідач буде ухилятись від виконання такого рішення. Зокрема, не підтверджено відомості щодо наміру власника квартири здійснити її продаж, не підтверджено факту проживання ОСОБА_1 та членів її сім`ї за адресою: АДРЕСА_2 . Крім того, у заяві про забезпечення позову до подання позовної заяви заявником не зазначено, якого змісту позовну заяву має намір подати заявник в майбутньому.

Заява про забезпечення позову не містить посилання на беззаперечні мотиви, за якими заявник вважає, що захист його прав, свобод та інтересів буде неможливим без вжиття відповідних заходів і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також не вказано в чому полягає значимість таких зусиль і наскільки значні витрати будуть заявником при цьому понесені.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Брек Людмили Олегівни про забезпечення позову.

Керуючись ст. 149, 258-260 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Брек Людмили Олегівни про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя С. О. Ященко