Справа №345/5087/21
Провадження № 2/345/1467/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.12.2021 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Кулаєць Б.О.,

з участю секретаря судового засідання Заткальницької Н.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживав за адресою АДРЕСА_1 . За життя батько залишив заповіт, згідно якого усе своє майно заповів йому. Після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 10.06.1988 в цілому житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , належить членам колгоспного двору головою якого є ОСОБА_4 . 25.10.2021 приватним нотаріусом Лесик В.Б. йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане майно у зв`язку тим, що право власності на спадкове майно зареєстроване за членами колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_4 . Його мати ОСОБА_2 та брат ОСОБА_3 на спадкове майно не претендують. У зв`язку із викладеним позивач змушений звертатися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Позивач подав до суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в підготовче судове засідання надали заяви, згідно з якими позовні вимоги визнають повністю.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

Ухвалою суду від 17.11.2021 відкрито провадження у справі, призначено відкрите підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов.

До підготовчого судового засідання від позивача ОСОБА_1 через канцелярію суду надійшла заява від 03.12.2021 про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просить суд їх задовольнити.

03.12.2021 відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали до суду заяви, згідно з якими позов визнають, а справу просять розглядати без їх участі.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч. 4 ст. 200 ЦПК України).

Враховуючи, що відповідачі позов визнали, визнання ними позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання позову відповідачами та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення про задоволення позову.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, про що складено відповідну довідку.

Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис № 334 (а.с.9).

Факт родинних відносин між позивачем та померлим підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 11.08.1971, згідно з яким ОСОБА_4 є батьком позивача ОСОБА_1 (а.с. 8).

Згідно з заповітом від 27.06.2017, посвідченим секретарем Новицької сільської ради Калуського району, зареєстрованим в реєстрі за № 33, ОСОБА_4 заповів всі належні йому майнові права, а також все його майно, що буде належати йому на день його смерті, синові ОСОБА_1 (а.с. 14).

Відповідно до довідки вих. № 389 від 18.09.2021, виданої Новицькою сільською радою Калуського району, заповіт від імені ОСОБА_4 у виконкомі Новицької сільської ради посвідчувався 27.06.2017 за реєстровим номером 33, не змінювався і не відмінявся (а.с. 15).

Як встановлено зі свідоцтва про право власності на жилий будинок від 10.06.1988, житловий будинок з приналежними до нього будівлями і спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , належить в цілому членам колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_4 (а.с. 20).

Згідно з довідкою за вих. № 1287 від 26.10.2021, виданою Новицькою сільською радою Калуського району, в житловому будинку АДРЕСА_1 станом на 30.06.1990 проживали та були зареєстровані дружина ОСОБА_2 та сини ОСОБА_1 , ОСОБА_3 (а.с. 19).

18.06.2021 позивачзвернувся до приватного нотаріуса Лесик В.Б. зі заявою № 155 про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11). Проте, листом нотаріуса від 25.10.2021 за № 574/01-16 ОСОБА_1 було повідомлено про те, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок в АДРЕСА_1 не можливо, у зв`язку з тим, що право власності на будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за членами колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_4 (а.с. 10).

Згідно зі заявою № 156 від 18.03.2021, поданою приватному нотаріусу Лесик В.Б., ОСОБА_2 відмовляється від прийняття обов`язкової частки у спадщині після смерті чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 13).

На спадкове домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 виготовлений технічний паспорт від 01.11.2021 (а.с. 21-24) та проведена оцінка, згідно з якою вартість спадкового майна на момент проведення інвентаризації 01.11.2021 складає 292923,00 грн. (а.с. 25).

Таким чином, між сторонами виник спір з приводу визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом після батька ОСОБА_4 .

Оцінка суду:

дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до Закону України «Про власність» з 15.04.1991 відбулося усуспільнення власності колгоспно-кооперативної у приватну суспільну сумісну власність. Майно придбане внаслідок спільної праці сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не було встановлено письмовою угодою між ними.

Ст. 120 ЦК України (в редакції 1963 р.) визначено, що майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , якому на час смерті належало на праві власності в цілому домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Отже, після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Статтями 1217 та 1223 цього Кодексу встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1223 ЦК Кодексу право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Як вбачається зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Позивач ОСОБА_1 являється сином померлого ОСОБА_4 та спадкоємцем після його смерті за заповітом, оскільки у встановленому законом порядку та строк позивач звернувся зі заявою про прийняття спадщини після смерті батька, він вважається таким, що прийняв спадщину.

Крім цього, інших спадкоємців, які б в установленому законом порядку звернулися до нотаріуса зі заявою про прийняття спадщини в порядку ст. 1269 ЦК України не має, а відповідачка ОСОБА_2 , яка відповідно до ст. 1241 ЦК України, має право на обов`язкову частку у спадщині у встановленому законом порядку відмовилася від її прийняття. Спадковий договір від імені спадкодавця не укладався. Спадкоємцем першої черги є брат позивача ОСОБА_3 , який на спадкове майно не претендує.

Як визначено ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

За таких обставин, враховуючи, що позивач є спадкоємцем за заповітом та від спадкового майна не відмовлявся, а відповідачі не подавали заяв про прийняття спадщини, не оформлювала своїх спадкових прав та визнали позовні вимоги, суд приходить до висновку, що є достатні підстави для задоволення позовним вимог та визнання за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного ст.ст. 16, 1216, 1217, 1220, 1223, 1258, 1261, 1268, 1273, 1274, 1296, 297 ЦК України, ст.ст. 13, 80, 81, 206 ЦПК України, керуючись ст.ст. 200, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , житель АДРЕСА_1 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , жителька АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , житель АДРЕСА_2

Суддя: