Справа № 461/9772/21
Провадження № 2-з/461/15/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2021 року. м. Львів. Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Юрківа О.Р.,

за участю:

секретаря судового засідання Цибулько О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,-

ВСТАНОВИВ:

У провадження Галицького районного суду м. Львова надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, з підстав, наведених у фабулі заяви.

У порядку забезпечення позову до подання позовної заяви, заявник просить накласти арешт на нерухоме майно ОСОБА_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а саме - земельну ділянку в селі Жирівка, садівничо-городнього товариства, кадастровий номер :09:000:0611.

В обґрунтування поданої заяви покликається на те, що відповідач ОСОБА_2 систематично за період з 08.11.2019 року по 25.11.2021 року не виконує рішень судів щодо стягнення з неї коштів орендної плати та про відшкодування шкоди на користь заявниці. Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_1 має намір подати позов до ОСОБА_2 про відшкодування заподіяної шкоди за несвоєчасне звільнення приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , тому просить задовольнити заяву.

Перевіривши матеріали заяви, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви належить відмовити, з таких підстав.

Заява про забезпечення позову, відповідно до вимог ч. 1ст. 153 ЦПК України, розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно ч.2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно ч.1ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Виходячи з роз`яснень п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити за безпідставністю вимог, оскільки суду не подано документів та інших доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, та не доведено, що невжиття заходу забезпечення позову може призвести до того, що рішення у справі неможливо буде виконати, не надано суду доказів співрозмірності настання негативних наслідків у разі не вжиття заходів забезпечення позову з тими та не надано доказів того, що відповідач є власником земельної ділянки на яку просить накласти арешт ОСОБА_1 . Крім того, земельна ділянка, на яку просить заявник накласти арешт знаходиться у селі Жирівка, що тобто поза межами територіальної підсудності Галицького районного суду м. Львова.

Керуючись ст.ст. 149-153, 157, 258-261, 353, 354 ЦПК України,суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовити за безпідставністю.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 02.12.2021 року.

Суддя О.Р. Юрків.