СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-з/759/43/21
ун. № 759/2503/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Коваль О.А., розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Петрощука Артема Васильовича про забезпечення позову до подання позову,

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Петрощук Артем Васильович звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із заявою про забезпечення позову до подання позову. Заяву мотивовано тим, що ОСОБА_1 планує подання позовної заяви про визначення та поділ спільного майна подружжя та визначення місця проживання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача:

1.Транспортний засіб Тойота, д.н. НОМЕР_1 .

2.Гаражний бокс в Печерському районі за адресою: АДРЕСА_3

3.Земельна ділянка за кадастровим номером :12:019:0053 площею 0,21 га за адресою: АДРЕСА_4.

4.Земельна ділянка за кадастровим номером :03:003:0107 площею 0,315 га за адресою:

АДРЕСА_5. 5. Будівля котеджу АДРЕСА_6 .

6.Квартира АДРЕСА_2 .

Також просить накласти арешт на рахунки ОСОБА_3 , відкриті в АТ КБ «Приватбанк» та ПАТ «Універсал Банк» на суму в гривневому еквіваленті грошових накопичень сім`ї до розлучення.

Ознайомившись із заявою про забезпечення позову до подання позову, дослідивши долучені документи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо таке буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля перешкодження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Як визначив Пленум ВСУ в Постанові від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Статею 30 ЦПК України визначена виключна підсудність. Позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Із поданої заяви вбачається, що жодне нерухоме майно, на яке представник заявника просить накласти арешт, не знаходиться в Святошинському районі м. Києва.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 17.10.2018 р. (справа № 183/5864/17-ц) саме лише посилання на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення не являється основою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Крім того, не виконані всі вимоги ст. 151 ЦПК України, зокрема не вказано фактичного місця проживання відповідача, враховуючи посилання позивача на те, що такий фактично проживає за кордоном.

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 30, 149-153 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Повернути представнику заявника ОСОБА_1 - адвокату Петрощуку Артему Васильовичу заяву про забезпечення позову до подання позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Коваль О.А.