Провадження №2/523/1885/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2021 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді - Сувертак І.В.

при секретарі - Кругліков О. О.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 в місті Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: Одеська область, Балтський район, с. Піщана, адреса проживання: АДРЕСА_1 ) про встановлення факту сумісного проживання та визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

Установив

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування вимог посилався на те, що на підставі Договору від 01.10.2004 року посвідченому державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної конторі «01» жовтня 2004р. і зареєстрованому у реєстрі за № 8-4549 родина позивача отримала у власність частину домоволодіння під АДРЕСА_1 , який в цілому складається з двох черепашникових будівель, означених на схематичному плані літерами загальною площею 118,0 кв.м., та надвірних споруд: «В», «Д», «Ж», «И», «К», «Л» - сараї, «З» вбиральня; №1 огорожа 1-мостіння, розташованих на ділянці - 459 кв.м.

Оригінал Договору відповідачем було загублено тому 04 серпня 2020 року позивачем отримано дублікат Договору дарування посвідчений державним нотаріусом Романовою В.В. одеського державного нотаріального архіву за реєстром №2-203.

На підставі договору дарування батько ОСОБА_3 та мати ОСОБА_4 отримали у власність від 23/100 частин домоволодіння по 1/6 частині кожен, діти ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 по 1/3 частині кожний. Мати ОСОБА_4 та Позивач ОСОБА_1 зареєструвалися за адресою 21 вересня 2005 року, як тільки родина переїхала до житла, де проживали усі разом, але батько ОСОБА_3 та брат ОСОБА_5 мешкали не зареєстрованими по час своєї смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який поїхав до родичів у с. Великі Трояни, Благовіщенського району, Кіровоградської області, про що 03 травня 2017 року зроблено відповідний актовий запис №5 Виконавчим комітетом Луполівської сільської Ради Благовіщенського району Кіровоградської області, повторне свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_3 видано 16.06 2020 року Малиновським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану, Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеси.

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер брат позивача - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 про що 31 серпня 2017 року зроблено відповідний актовий запис № 8970 Одеськім міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управлення юстиції в Одеський області, повторне свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_4 видане 16 червня 2020 року Малиновським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану, Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеси.

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла мати позивача - ОСОБА_4 , про що 17 квітня 2019 року зроблено відповідний актовий запис №3 Виконавчим комітетом Легедзинської сільської Ради Тальнівського району Черкаської області, повторне свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_5 видано 16.06 2020 року Малиновським районним у м. Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану, міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеси.

Звернувшись до нотаріуса з заявою про отримання спадщини після смерті матері ОСОБА_4 з`ясувалось, що ні відповідач, ні його померла мати так і не отримали свідоцтво про спадщину після померлих.

Таким чином мешкаючи разом з батьком ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 , якому належала 1/6 частині від 23/100 домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 і братом ОСОБА_5 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_5 , якому належала 1/3 частині від 23/100 домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 Позивач фактично отримав спадщину. Загальний розмір спадщини складає 69/600 часток, тобто: 1/6 від 23/100=23/600, а 1/3 від 23/100 = 23/300 разом частини спадщині від обох спадкодавців 69/600 (23/600+23/300).

Враховуючи зазначене в позовній заяві, позивач просив його позовні вимоги задовольнити та встановити факт постійного сумісного проживання Позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 податковий номер НОМЕР_1 , разом із спадкодавцями: на час відкриття спадщини з батьком ОСОБА_3 з 21 вересня 2005 року по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_8 , та із спадкодавцем на час відкриття спадщини з братом ОСОБА_5 з 21 вересня 2005 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 який фактично прийняв спадщину; визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 податковий номер НОМЕР_1 , право власності у порядку спадкування на частку домоволодіння під АДРЕСА_1 , яка належала померлому ОСОБА_3 у розмірі 23/600 частки домоволодіння, і померлому ОСОБА_5 23/300, які разом складають 69/600 часток домоволодіння.

Ухвалою суду від 26 листопада 2020 року відкрито загальне позовне провадження по справі. (а.с. 36,37).

Ухвалою суду від 05 лютого 2021 року закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд по суті позову.

Представником позивача-адвокатом Кравченко Л. О. надано на адресу суду клопотання про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні.

Відповідач в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Представником відповідача за дорученням ОСОБА_6 надано клопотання про розгляд справи у її відсутності та відсутності відповідача. Вимоги позову відповідачем визнано.

Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд доходить висновку про те, що позивачем не доведено свої позовні вимоги та в їх задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так, встановлено, що на підставі Договору від 01.10.2004 року посвідченому державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної конторі «01» жовтня 2004р. і зареєстрованому у реєстрі за № 8-4549 родина позивача отримала у власність частину домоволодіння під АДРЕСА_1 , який в цілому складається з двох черепашникових будівель, означених на схематичному плані літерами загальною площею 118,0 кв.м., та надвірних споруд: «В», «Д», «Ж», «И», «К», «Л» - сараї, «З» вбиральня; №1 огорожа 1-мостіння, розташованих на ділянці - 459 кв.м. (а.с. 13,14).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який поїхав до родичів у с. Великі Трояни, Благовіщенського району, Кіровоградської області, про що 03 травня 2017 року зроблено відповідний актовий запис №5 Виконавчим комітетом Луполівської сільської Ради Благовіщенського району Кіровоградської області, повторне свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_3 видано 16.06 2020 року Малиновським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану, Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеси. (а.с. 15).

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер брат позивача - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 про що 31 серпня 2017 року зроблено відповідний актовий запис № 8970 Одеськім міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управлення юстиції в Одеський області, повторне свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_4 видане 16 червня 2020 року Малиновським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану, Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеси. (а.с. 16).

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла мати позивача - ОСОБА_4 , про що 17 квітня 2019 року зроблено відповідний актовий запис №3 Виконавчим комітетом Легедзинської сільської Ради Тальнівського району Черкаської області, повторне свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_5 видано 16.06 2020 року Малиновським районним у м. Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану, міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеси. (а.с. 17).

Цивільним законодавством України передбачено спадкування, а саме відповідно до ст. 1216 ЦК України, права та обов`язки фізичної особи, яка померла (спадкодавець), переходять до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Саме таку правову позиції висловив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у своїй Постанові № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».

Статтею 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи те. що до складу спадщини входить нерухоме майно, виконуючи свій обов`язок визначений ст. 1297 ЦК України, відповідно до якої, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

В силу ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч. 3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: 1) верховенство права; 2) повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Частиною 3 статті 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Частина 2 статті 43 ЦПК встановлює, що учасники справи зобовязані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обовязковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Всі ці складові могли бути з`ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ЦПК, всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу.

Позивачем в тексті позовної заяви зазначено, що доказом сумісного проживання з померлими у суді підтвердять сусіди та знайомі, відомості про яких позивач надасть в попередньому судовому засіданні. Зазначене стороною позивача не виконано та він з клопотанням про виклик та допит свідків не звертався.

Окрім того, позивач не звертався до суду в порядку ст. 84 ЦПК України про витребування доказів, а саме спадкових справ після померлих ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , задля встановлення повного кола осіб та рішення по зазначеній справі може вплинути на права та обов`язки таких осіб.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Таким чином, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 за недоведеністю позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4-7,1-13,17-18,109,131,137,200, 206, 211,223, 263-265, 268, 352,354 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: Одеська область, Балтський район, с. Піщана, адреса проживання: АДРЕСА_1 ) про встановлення факту сумісного проживання та визнання права власності в порядку спадкування за законом - відмовити за недоведеністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 09 лютого 2021 р.

Суддя