Номер провадження: 22-ц/813/1378/21
Номер справи місцевого суду: 520/3074/17
Головуючий у першій інстанції Пучкова І. М.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Драгомерецького М.М., Дрішлюка А.І.,

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у спрощеному порядку за відсутністю учасників справи апеляційну скаргу апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 липня 2017 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог.

14 березня 2017 року ПАТ «Сбербанк» звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором за №80# від 14 серпня 2013 року у розмірі 238946 грн. 39 коп., посилаючись на невиконання відповідачем договірних умов.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11 липня 2017 року позовну заяву ПАТ «СБЕРБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнено з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором за № 80# від 14 серпня 2013 року у загальній сумі 238946 грн. 39 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом 62185 грн. 40 коп.; заборгованості за відсотками за користування кредитом 49359 грн. 84 коп.; заборгованості за пенею за прострочення зобов`язання 89071 грн. 55 коп.; заборгованості за пенею за прострочення сплати відсотків у розмірі 38329 грн. 60 коп. Стягнено з ОСОБА_1 на користь ПАТ «СБЕРБАНК» судові витрати у розмірі 3584 грн. 20 коп.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 03 квітня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення відмовлено.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване заочне рішення та постановити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись при цьому на порушення норм процесуального права.

Сповіщення сторін.

У судове засідання, призначене на 27 січня 2021 року, сторони у справі не з`явились, були належним чином сповіщені про дату, час та місце слухання справи.

27 січня 2021 року до Одеського апеляційного суду від АТ «Сбербанк» надійшло клопотання про розгляд справи без присутності представника позивача.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 08 лютого 2021 року, про що зазначено у вступній частині постанови Одеського апеляційного суду.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, рішення суду першої інстанції скасуванню, а справу необхідно передати за належною підсудністю.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Положеннями частини 4 статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції послався на те, що 04 серпня 2013 року між ПАТ «СБЕРБАНК» і відповідачем був укладений договір за № 80#, за яким позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 70000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків у розмірі 33% річних.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Банк виконав свої зобов`язання щодо надання ОСОБА_1 кредитних коштів.

Однак відповідач не здійснює повернення грошових коштів, порушує умови надання банківських послуг, внаслідок чого, станом на 28 лютого 2017 року, у нього виникла заборгованість у загальній сумі 238946 грн. 39 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом 62185 грн. 40 коп.; заборгованості за відсотками за користування кредитом 49359 грн. 84 коп.; заборгованості за пенею за прострочення зобов`язання 89071 грн. 55 коп.; заборгованості за пенею за прострочення сплати відсотків у розмірі 38329 грн. 60 коп.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу.

Згідно з ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 3584 грн. 020 коп.

Однак колегія суддів не може повністю погодитись з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Положення частини 9 статті 28 встановлюють, що позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

З матеріалів справи вбачається, що у позові останнім відомим місцем перебування відповідача ОСОБА_1 була адреса: АДРЕСА_1 .

З відповіді Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Одеській області встановлено, що ОСОБА_1 був зареєстрований в АДРЕСА_2 ; з 11.08.2015р. знятий з обліку Одеська область, Комінтернівський район, с. Петрівка (а.с. 30).

З витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, яка додана до заяви про перегляд заочного рішення, вбачається, що з 11.03.2016р. ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 48).

Колегія суддів вважає, що при зверненні до Київського районного суду м. Одеси у 2017 року із зазначенням останнього відомого місця перебування відповідача ОСОБА_1 було невірно визначено територіальну підсудність.

Колегія суддів звертає увагу, що останньою відомою адресою відповідача є АДРЕСА_3 , що відноситься до територіальної підсудності Комінтернівського районного суду Одеської області.

Таким чином, суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного судового рішення порушив правила територіальної підсудності.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Виходячи з наведеного, судова колегія дійшла до висновку, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, у зв`язку з чим є підстави для скасування рішення суду першої інстанції, а справу необхідно направити за підсудністю до Комінтернівського районного суду Одеської області для розгляду по суті.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 378, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 липня 2017 скасувати.

Справу направити для розгляду по суті до Комінтернівського районного суду Одеської області за територіальною підсудністю.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 08 лютого 2021 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

А.І. Дрішлюк