Справа № 308/9575/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 листопада 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Бисаги Т.Ю. і Кожух О.А.,

з участю секретаря Волощук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Ужгородського міськрайонного суду від 02 серпня 2021 року (у складі судді Іванова А.П.) за клопотанням товариства з обмеженою відповідальністю «Хозяйка» про скасування заходів забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Хозяйка» (надалі Товариство) звернулося до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову в серпні 2021 р.

Просило скасувати заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 26.07.2020 р. у справі № 308/9575/21.

На обґрунтування указало, що матеріалами справи встановлено, а саме постановою Закарпатського апеляційного суду від 20 квітня 2021 р., залишеною без змін постановою Верховного Суду від 23 вересня 2021 р., що за своїм правовим статусом спірне підвальне приміщення не є допоміжним приміщенням будинку, яке призначене для експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців, а є нежилим приміщенням, окремим об`єктом будинку та самостійним об`єктом цивільно-правових відносин.

Позивачу достеменно відомо про вказані судові рішення, приватизація Товариством спірного підвального приміщення жодним чином не буде порушувати права позивача, а дії останньої свідчать про зловживання своїми правами та завдання Товариству збитків у розмірі 70 000 грн. щомісячної орендної плати.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду від 02 серпня 2021 р. заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 26.07.2021 р. у справі №308/9575/21, шляхом накладення арешту на підвальне приміщення площею 18,8 кв. м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та забороною розпоряджатися вказаним приміщенням, скасовано.

ОСОБА_1 просить скасувати цю ухвалу та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову в повному обсязі. Доводить про порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Узагальнені та доречні доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

-клопотання про скасування заходів забезпечення позову є невмотивованим, а посилання на постанову Закарпатського апеляційного суду від 20.04.2021 р. у цивільній справі № 308/133/18 є безпідставним, оскільки її дія зупинена ухвалою Верховного Суду;

-у справі відсутні будь-які належні та допустимі докази того, що спірні підвальні приміщення не є приміщеннями спільного користування власників житлових площ будинку АДРЕСА_1 .

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу Товариство просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. Узагальнені заперечення зводяться до законності та обґрунтованості оскаржуваної ухвали та безпідставності доводів апеляційної скарги.

На судове засідання, яке відбулося 23.11.2021 р., ОСОБА_1 не з`явилася, але подала клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з продовженням лікування. Із цього приводу належить зауважити, що від ОСОБА_1 уже надходило на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 12.10.2021 р. у зв`язку з перебуванням на лікуванні в Угорщині, однак жодних доказів про перебування апелянта на лікарняному останньою не надано ні у клопотанні від 12.10.2021 р., ні в клопотанні від 23.11.2021 р. Колегія суддів констатує, що клопотання про відкладення розгляду справи є необґрунтованим, відтак справу належить розглядати за відсутності ОСОБА_1 , її правова аргументація відома та зрозуміла, оскільки така викладена в апеляційній скарзі.

Апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, із таких мотивів.

Суд виходив із того, що підставою для постановлення ухвали якою забезпечено позов, було попередження відчуження (приватизації) Ужгородською міською радою, в т.ч. Департаментом міського господарства, підвального приміщення площею 18,8 кв.м шляхом його викупу Товариством.

Однак, після вжиття заходів забезпечення позову з`ясовано про наявність постанови Закарпатського апеляційного суду від 20.04.2021 р. у справі №308/133/18 щодо спірного приміщення. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що підвальне приміщення площею 18, 8 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 , як предмет договору оренди нежитлового приміщення № 599/0 від 01.09.2003 р., укладеного між відповідачами, є предметом судового розгляду в межах цивільної справи №308/133/18.

Указаною постановою апеляційного суду в силу вимог ч.4 ст. 82 ЦПК України встановлено обставини, які не підлягають доказуванню: спірне приміщення не є допоміжним приміщенням до будинку, яке призначене для експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців, а є нежилим приміщенням, окремим об`єктом будинку і самостійним об`єктом цивільно-правових відносин. Законні права та інтереси позивача не порушені, а відтак не підлягають захисту.

Спірне приміщення було предметом судового розгляду, в ході якого встановлено, що права позивача на спірне приміщення не порушені, оскільки таке не є допоміжним приміщенням до будинку, в якому проживає позивач, відтак клопотання останньої про забезпечення позову від 23.07.2021 р. було направлене на створення штучних перешкод для відповідачів щодо розпорядження указаним об`єктом нерухомості.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції через його відповідність повно з`ясованим обставинам справи, нормам процесуального права та належно оціненим доказам.

Порядок та підстави скасування заходів забезпечення позову встановлено статтею 158 ЦПК України, частинами першою, четвертою, п`ятою якої передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

При цьому із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні в справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У рішенні суду про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту суд зазначає про скасування заходів забезпечення позову, які оскаржуються.

Із матеріалів справи видно, що в липні 2021 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради, Ужгородської міської ради та Товариства з вимогою визнати недійсною, скасувати (розірвати) додаткову угоду про укладення договору оренди нежилого приміщення № 599/0 від 01.09.2003 р., яким передано Товариству в оренду нежитлове приміщення площею 18.8 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

У рамках указаного позову ОСОБА_1 подала заяву про його забезпечення, у якій просила накласти арешт на підвальне приміщення площею 18.8 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити Ужгородській міській раді, в т.ч. Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради,приймати будь-які рішення щодонежитлового приміщення площею 18.8 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду від 26 липня 2021 р. було накладено арешт на підвальне приміщення площею 18.8 кв. м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 і заборонено розпоряджатися указаним приміщенням.

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову, ОСОБА_1 посилалася на те, що з метою виключення недопущення порушення законних прав та інтересів позивача, які можуть виразитися у позбавленні права власності (користування) допоміжним підвальним приміщенням, позов у справі належить забезпечити.

Однак, постановою Закарпатського апеляційного суду від 20.04.2021 р., яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 23 вересня 2021 р. у справі № 308/133/18, установлено, що за своїм правовим статусом спірне підвальне приміщення не є допоміжним приміщенням будинку, яке призначене для експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців, а є нежилим приміщенням та окремим об`єктом будинку і самостійним об`єктом цивільно-правових відносин.

Колегія суддів констатує, що судом першої інстанції цілком правомірно скасовано заходи забезпечення позову, оскільки судовими рішеннями в іншій справі встановлено, що права позивача на спірне приміщення не порушені, оскільки таке не є допоміжним приміщенням до будинку, в якому проживає позивач, відтак і відпала необхідність забезпечувати позов шляхом накладення арешту на це майно та забороною вчиняти стосовно нього певні дії.

Доводи апеляційної скарги стосовно зупинення дії постанови Закарпатського апеляційного суду від 20.04.2021 р. і відсутності доказів того, що спірні підвальні приміщення не є приміщеннями спільного користування власників житлових площ будинку АДРЕСА_1 , не заслуговують на увагу, оскільки спростовується матеріалами цивільної справи № 308/133/18.

Таким чином, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 376 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 2.Ухвалу судді Ужгородського міськрайонного суду від 02 серпня 2021 року залишити без змін. 3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає. 4.Повне судове рішення складено 03.12.2021 р.

Судді: