ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року

м. Харків

справа №619/2276/21

провадження №22-ц/818/4536/21

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Антонович А.А.,

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

особи, які можуть отримати статус учасника справи: Харківська обласна державна адміністрація, Державне підприємство «Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 19 травня 2021 року, постановлену у складі судді Билибок Є.А., -

УСТАНОВИВ:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просив вжити заходів забезпечення позову, а саме: заборонити усім державним реєстраторам України та суб`єктам державної реєстрації прав до ухвалення рішення у цій справі за його позовом вчиняти будь-які дії по внесенню відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно прав оренди на земельну ділянку водного фонду, кадастровий номер :22:000:0001 (водний об`єкт Прудянське водосховище), площею 30,05 га, що розташована на території Харківського району, Дергачівська міська рада (за межами населеного пункту) у Харківській області (раніше Токарівська сільська рада Дергачівського району Харківської області.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що ОСОБА_1 має намір звернутися до суду з позовом про визнання недійсним додатку №1 до розпорядження голови Обласної державної адміністрації від 22.02.2021 №72 «Про деякі заходи щодо продажу права оренди на земельні ділянки водного фонду шляхом проведення земельних торгів у формі аукціону» щодо об`єкту водного фонду, кадастровий номер земельної ділянки :22:000:0001; визнання недійсними результатів земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки об`єкту водного фонду (кадастровий номер :22:000:0001), що відбулись 02.04.2021, та визнання недійсним договору оренди земельної ділянки (об`єкту водного фонду), укладеного за результатами аукціону №32059 щодо земельної ділянки, кадастровий номер :22:000:0001. ОСОБА_1 є орендарем указаної земельної ділянки. У березні 2021 року на офіційному веб-сайті Держгеокадастру України було розміщено оголошення про проведення земельних торгів: Лот №64476 Аукціону №32059, на якому виставлено на продаж право оренди земельної ділянки водного фонду для рибогосподарських потреб, кадастровий номер :22:000:0001, що розташована на території Харківської області, Дергачівського району, Токарівської сільської ради, площею 30,0500 га. Виконавцем земельних торгів стосовно Лоту №64476 Аукціону №32059 було ДП «Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», а замовником Харківська обласна державна адміністрація (далі ХОДА). Крім того, на сайті Держгеокадастру в розділі «матеріали лота» позивач знайшов розпорядження Харківської облдержадміністрації від 22.02.2021 №72 «Про деякі заходи щодо продажу права оренди на земельні ділянки водного фонду шляхом проведення земельних торгів у формі аукціону», в якому зазначено про продаж права оренди на земельні ділянки водного фонду згідно з переліком, визначеним у додатку до даного розпорядження. В додатку №1 до даного розпорядження зазначено, що на продаж виставлена земельна ділянка, кадастровий номер :22:000:0001, площею 30,05 га. Кадастровий номер земельної ділянки, визначений у даному розпорядженні, є ідентичним кадастровому номеру земельної ділянки, орендарем якої є позивач за умовами договору оренди землі, що був зареєстрований 29.09.2001 за №41. З метою вирішення спірної ситуації позивачем були подані заяви до ХОДА та ДП «Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», в яких він зазначав, що є орендарем як водного об`єкту, так і земельної ділянки з кадастровим номером :22:000:0001, тому просив виправити помилку.

Не зважаючи на існування у позивача прав орендаря на підставі договору оренди, зареєстрованого 29.09.2001 за №41 з подальшими змінами до нього, реєстрацією права користування об`єктом оренди у Державному реєстрі прав нерухоме майно, було проведено аукціон, де право оренди було поставлено під сумнів. Позивач уважає, що проведення аукціону стосовно орендованої ним земельної ділянки та укладання договору за його результатами порушує його права як землекористувача та користувача водного об`єкту в аспекті норм Законів України «Про аквакультуру» і «Про оренду землі», існуючого договору оренди щодо безперешкодного, самостійного і законного користування майном, що знаходиться в оренді позивача. Фактично у даному випадку на один і той же об`єкт можуть виникнути права двох різних осіб, що в свою чергу буде обмеженням прав позивача як орендаря. У будь-який час особа, що була визнана переможцем торгів, які відбулись 02.04.2021, може зареєструвати своє право оренди стосовно земельної ділянки, кадастровий :22:000:0001, та об`єкту водного фонду. У цьому випадку позивач буде вимушений вживати заходів щодо подання нових позовів, зокрема, про витребування майна або усунення перешкод в користуванні майном.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 19 травня 2021 року в задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що повідомляючи про намір подати позов ОСОБА_1 не вказав, до кого він має намір його подати. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість виникнення права різних осіб на земельну ділянку без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження їх доказами згідно зі статтею 81 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України), не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що дії відповідачів спрямовані на відчуження земельної ділянки, тому не доведено, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просив заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу. Виходячи з принципів співмірності, розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову. Крім того, частиною 11 статті 150 ЦПК України визначено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, якою просить ухвалу суду від 19.05.2021 скасувати, ухвалити нову постанову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що до суду першої інстанції заявником були подані докази, які підтверджують порушення його прав на земельну ділянку і можливість виникнення фактично прав на неї різних осіб. Такі докази підтверджують, що стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :22:000:0001, яка за чинним договором оренди землі №41 від 29.09.2001 належить заявнику на праві оренди, був проведений аукціон. Відеозапис проведення аукціону містить відомості про укладення договору з переможцем торгів. Враховуючи існування протоколу №1 про проведення земельних торгів стосовно зазначеної земельної ділянки можливим є укладення договору оренди земельної ділянки або проведення нового аукціону. Апелянт вважає, що в заяві про забезпечення позову він навів доводи, що невжиття заходів його забезпечення може утруднити ефективний захист його прав. Щодо не зазначення осіб в заяві апелянт посилається на ст. 151 ЦПК України, яка визначає форму заяви про забезпечення позову. Подана ним заява була прийнята і розглянута судом. В заяві були зазначені особи, які могли в майбутньому отримати статус учасника судового процесу. Також апелянт вважає неправомірним посилання суду на норми ч. 1 ст. 150 ЦПК України, оскільки в даному випадку мова не йде про зупинення (припинення) аукціону, заборону укладення договору, заявник лише просить суд про заборону реєстрації прав на земельну ділянку.

09.08.2021 ОСОБА_2 , діючи в інтересах ОСОБА_1 , подав до апеляційного суду клопотання про долучення у якості доказів до матеріалів справи копій: листа-відповіді ХОДА від 11.05.2021 №05-55/570, протоколу проведення земельних торгів №1, повідомлення ХОДА від 14.07.2021 на адресу Золочівського районного суду Харківської області у справі №619/2251/21 і просив визнати поважною причину неподання зазначених документів до суду першої інстанції.

Клопотання обґрунтоване тим, що указані документи отримані представником після подання заяви про забезпечення позову, однак вони є важливими для розгляду справи, оскільки з них вбачається, що за результатами проведення земельних торгів у формі аукціону №32059 за лотом №64476 договір оренди земельної ділянки не укладався. Переможцем торгів визнано ТОВ «Судакове господарство». Крім того, в провадженні Золочівського районного суду Харківської області знаходиться цивільна справа №619/2251/21 за позовом ОСОБА_1 до ХОДА про визнання частково недійсним розпорядження голови ХОДА. В ході розгляду даної справи 14.07.2021 була отримана інформація, що за результатами проведення земельних торгів у формі аукціону №32059 за лотом №64476 ХОДА з переможцем торгів ТОВ «Судакове господарство» уклала договір оренди водного об`єкту площею 30,0050 га, розташованого за межами населених пунктів на території Дергачівської міської ради Харківського району Харківської області від 02.04.2021. Договір не було надано до суду, оскільки він знаходиться на погодженні у секторі Державного агентства водних ресурсів у Харківській області. Заявник уважає, що указані документи містять певні юридичні факти, визначають наявність або відсутність обставин, пов`язаних з часом укладання договору оренди та проведення аукціону і є важливими для розгляду даної справи.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу (надалі ЦПК) України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 375 ЦПК України).

Як убачається з наданих Харківському апеляційному суду матеріалів, ОСОБА_1 звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області до пред`явлення позову, у якій просив заборонити усім державним реєстраторам України та суб`єктам державної реєстрації прав до ухвалення рішення у справі за його позовом вчиняти будь-які дії по внесенню відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно прав оренди на земельну ділянку водного фонду, кадастровий номер :22:000:0001 (водний об`єкт Прудянське водосховище), площею 30,05 га, що розташована на території Харківського району, Дергачівська міська рада (за межами населеного пункту) у Харківській області (раніше Токарівська сільська рада Дергачівського району Харківської області.

В заяві послався на те, що він має намір подати позовну заяву про визнання недійсним додатку №1 до розпорядження голови Обласної державної адміністрації від 22.02.2021 №72 «Про деякі заходи щодо продажу права оренди на земельні ділянки водного фонду шляхом проведення земельних торгів у формі аукціону», щодо об`єкту водного фонду (кадастровий номер земельної ділянки :22:000:0001); визнання недійсними результатів земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки об`єкту водного фонду (кадастровий номер :22:000:0001), що відбулись 02.04.2021, та визнання недійсним договору оренди земельної ділянки (об`єкту водного фонду), укладеного за результатами аукціону №32059 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :22:000:0001.

Зазначає, що він є орендарем земельної ділянки з кадастровим номером :22:000:0001 на підставі укладеного з Дергачівською районною державною адміністрацією у вересні 2001 року договору оренди земельної ділянки. Строк дії зазначеного договору продовжувався укладеними між сторонами додатковими угодами, зареєстрованими у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно.

В березні 2021 року ОСОБА_1 дізнався, що право оренди орендованої ним земельної ділянки виставлене Харківською обласною державною адміністрацією на продаж. І 02.04.2021 відбулися торги по реалізації права такої оренди.

Не вжиття заходів забезпечення позову у запропонований ОСОБА_1 спосіб призведе до того, що будь-яка особа, переможець торгів, зможе зареєструвати своє право оренди на орендовану ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :22:000:0001.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Як роз`яснено у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2009 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з"ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення.

Тобто підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Фундаментальними критеріями, які формують висновок про наявність дійсних підстав для забезпечення позову, є логічний та юридичний аналіз обставин справи, на які посилається позивач, та доводи заяви про забезпечення позову. Процесуальні норми лише вказують на порядок вчинення дій.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод чи інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчитися, що між сторонами виник спір.

Колегія суддів уважає, що з огляду на характер заявлених ОСОБА_1 вимог, які він планує пред`явити в позові (визнання недійсним додатку до розпорядження голови Обласної державної адміністрації щодо віднесення земельної ділянки з кадастровим номером :22:000:0001 до предмета продажу; визнання недійсними результатів земельних торгів у формі аукціону, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки), заявлений ним спосіб забезпечення таких вимог є неспівмірним.

За визначеннями, наведеними у статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є офіційне визнання і підтвердження державою фактів як набуття, так і зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; заявником у таких випадках є власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло речове право, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав.

При цьому статтею 204 Цивільного кодексу України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Тобто встановлена презумпція правомірності правочину.

Згідно з ч.10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Оскільки державна реєстрація правочину є офіційним визнанням і підтвердженням державою виникнення у орендаря права оренди, в Україні діє презумпція правомірності правочину, забезпечення позову ОСОБА_1 про визнання недійсним результатів земельних торгів у формі аукціону та договору оренди земельної ділянки шляхом заборони вчиняти його державну реєстрацію буде вважатися вирішенням спору ОСОБА_1 по суті на стадії забезпечення позову. Що протирічить положенням ч.10 ст. 150 ЦПК України.

Суд першої інстанції правомірно відмовив ОСОБА_1 у вжитті заходів забезпечення позову. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростували. Тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, ухвалу суду від 19.05.2021 залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390, 391 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 19 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 7 грудня 2021 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук