ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

07 грудня 2021 року

м. Харків

справа № 642/6615/21

провадження № 22-з/818/419/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Хорошевського О.М., Яцини В.Б.

учасники справи:

заявник - директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Псилогос» Рузматов А.А.,

особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_1

розглянув заяву представниці ОСОБА_1 - адвоката Кальченко Юлії Олександрівни про відвід судді Маміної О.В. за апеляційною скаргою представниці ОСОБА_1 - адвоката Кальченко Юлії Олександрівни на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 30 вересня 2021 року по справі за заявою директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Псилогос» Рузматова Артура Алішеровича про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви

в с т а н о в и в:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 30 вересня 2021 року задоволено заяву директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Псилогос» Рузматова А.А. про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви; зупинено реалізацію Державним підприємством «СЕТАМ» житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , до вирішення спору по суті і набрання судовим рішенням у даній справі законної сили.

На вказану ухвалу суду ОСОБА_1 через представника подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 08 листопада 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі. Справа призначена до розгляду на 18 січня 2022 року.

02 грудня 2021 року до апеляційного суду надійшла заява представниці ОСОБА_1 - адвоката Кальченко Ю.О. про відвід головуючого судді Маміної О.В.

Заява мотивована тим, що суддя Маміна О.В. не може брати участі у справі, оскільки постановою Харківського апеляційного суду від 23 квітня 2019 року під її головуванням розглянута справа № 642/2179/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Псилогос», про поділ спільного майна подружжя та стягнення половини вартості внеску до статутного капіталу. Постановою Верховного Суду від 29 січня 2020 року постанову Харківського апеляційного суду від 23 квітня 2019 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення із ОСОБА_2 половини вартості внеску до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Псилогос» у розмірі 3 944 850,00 грн та в частині вирішення питання розподілу судових витрат скасовано, рішення суду першої інстанції від 03 грудня 2018 року в цій частині залишено в силі. Наразі приватним виконавцем здійснюється примусове виконання рішення суду у справі № 642/2179/17, де ОСОБА_1 є стягувачем, а ОСОБА_2 - боржницею. Житловий будинок по АДРЕСА_1 , є єдиним майном ОСОБА_2 , за рахунок якого можливе виконання рішення суду. Отже, оскаржувана ухвала про вжиття заходів забезпечення позову щодо цього будинку тісно пов`язана з виконанням рішення суду у справі № 642/2179/17. Рішення у справі про поділ майна подружжя в суді апеляційної інстанції приймалось під головуванням судді Маміної О.В., що викликає сумніви щодо її неупередженості при розгляді цієї справи. Головуючий суддя Маміна О.В. вже давала оцінку певним обставинам справи та обізнана щодо ситуації, яка склалась між колишнім подружжям, тому вона має наперед визначене ставлення до розгляду поданої апеляційної скарги, що може вплинути на об`єктивність судді при розгляді справи. Просила відвести суддю Маміну О.В. від розгляду справи.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 03 грудня 2021 року відвід, заявлений головуючому судді Маміній О.В., визнано необґрунтованим; справу передано на автоматизований розподіл для визначення складу колегії для розгляду заяви про відвід.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 грудня 2021 року заяву передано на розгляд колегії суддів: головуючий суддя Бурлака І.В., судді колегії: Хорошевський О.М., Яцина В.Б.

Перевіривши доводи заяви, судова колегія вважає, що підстави для задоволення відводу відсутні.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

У п.п.104-106 рішення Європейського суду з прав людини від 09 січня 2013 року по справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11) зазначено, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру» (Kyprianou v. Cyprus) [ВП], заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-ХІІІ). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі «Пуллар проти Сполучного Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), п. 32, Reports 1996-III).

У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86).

Статтями 36, 37 ЦПК України передбачені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Згідно частини 1 статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 4 статті 36 ЦПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Доводи заяви представниці Ярмака Д.В. про відвід зводяться до того, що суддя Маміна О.В. розглядала іншу справу за його участі, яка, на думку заявниці, пов`язана з цією справою. Однак, сама по собі участь судді у розгляді іншої справи та незгода сторони із судовим рішенням у тій справі не є підставами, передбаченими статтями 36, 37 ЦПК України, для відводу судді.

Викладені у заяві доводи не свідчать про існування об`єктивних обставин, які викликають обґрунтовані сумніви у неупередженості або об`єктивності судді.

Будь-яких належних, допустимих та достовірних доказів прямої або побічної заінтересованості судді Маміної О.В. в розгляді даної справи представницею Ярмака Д.В. не надано.

Посилання у заяві на можливу необ`єктивність судді у цій справі ґрунтуються на припущеннях заявниці і не є підставою для відводу.

Враховуючи викладене, вважаємо, що підстав для відводу, передбачених статтями 36, 37 ЦПК України, та об`єктивних даних, які свідчили б про наявність обставин, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді Маміної О.В., не вбачається.

Керуючись ст.ст.36, 37, 40 ЦПК України

у х в а л и в:

Заяву представниці ОСОБА_1 - адвоката Кальченко Юлії Олександрівни про відвід судді Маміної О.В. за апеляційною скаргою представниці ОСОБА_1 - адвоката Кальченко Юлії Олександрівни на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 30 вересня 2021 року по справі за заявою директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Псилогос» Рузматова Артура Алішеровича про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви - залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з дня її підписання, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина