Справа № 211/115/21
Провадження № 2-н/211/165/21
У Х В А Л А

іменем України

про відмову у видачі судового наказу

10 лютого 2021 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Сарат Н.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу щодо стягнення на утримання повнолітньої племінниці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд, -

встановив:

ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої племінниці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів до повноліття дитини на користь рідного дядька ОСОБА_1 .

Вивчивши заяву та додані до неї докази, суд дійшов до наступних висновків.

Так, згідно п. 3 ч. 1 статті 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 4-5 частини 1 статті 163 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Зазначене стосується стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини відповідно до частини 5 статті 183 та частини 3 статті 184 глави 15 Сімейного кодексу України щодо обов`язку утримання неповнолітньої дитини.

Разом з тим, обов`язок утримувати повнолітню дитину регулюється главою 16 Сімейного кодексу України, відповідно до якої не передбачено право звернення до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на повнолітню дитину, оскільки статтею 198 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Крім того, згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

З матеріалів наданих до суду не вбачається, що заявник є законним представником дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому на даний час у суду немає законних підстав для стягнення аліментів на його киристь.

Суд вважає можливим вказати, що заявник має право заявити вимогу про стягнення аліментів після встановлення опікунства над племінницею.

Враховуючи викладене, суд вважає заяву передчасною, та вважає необхідним відмовити ОСОБА_4 у видачі судового наказу, одночасно роз`яснивши заявнику, що згідно ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. ст. 163, 165,166 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу щодо стягнення на утримання повнолітньої племінниці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровська область протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: Н. О. Сарат