КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2021року

справа № 761/26470/19

провадження № 22-ц/824/1871/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Іванченка М.М.,

при секретарі: Русинчук І.І.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Рембудсервіс ЛТД»

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 16 грудня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рембудсервіс ЛТД» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2019 року ТОВ «Рембудсервіс ЛТД» звернулось до суду із вищевказаним позовом.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 16 грудня 2019 року позов ТОВ «Рембудсервіс ЛТД» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Рембудсервіс ЛТД» 28803,20 грн - заборгованість за житлово-комунальні послуги, 294,51 грн - річних, 1869,04 грн - інфляційні втрати, 3000,00 грн витрати на професійну правничу допомогу, 1921,00 грн - судові витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24 липня 2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить заочне рішення суду скасувати, у задоволенні вимог ТОВ «Рембудсервіс ЛТД» відмовити.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судом в порушення вимог ЦПК України проведено заочний розгляд справи, оскільки, відповідач не був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Вказує, що матеріали справи не містять доказів щодо повідомлення відповідача про зміну розміру тарифів за договорами надання послуг.

Наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості не є належним доказом. Зазначає, що заборгованість за сплату послуг відсутня, крім того вказує про наявність переплати.

Відповідачем сплачено за послуги в період з березня 2018 року по березень 2019 року у розмірі 18000 грн. Крім того, судом першої інстанції не враховано квитанцію від 15.09.2019 року про сплату відповідачем 500 грн за комунальні послуги.

Звертає увагу на те, що позивачем пропущено строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій, оскільки прострочення платежів почалось в лютому 2018 року, позивач звернувся до суду в липні 2019 року.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, заочне рішення суду першої інстанції залишити без змін. Вказує, що судом було направлено судові повідомлення про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Зазначає про те, що повідомлення про зміну тарифу на послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій було опубліковано в офіційному виданні газети Київської міської ради «Хрещатик» від 08.06.2018 року. Також позивачем було розміщено відповідне оголошення на прибудинковій території. Апелянт також зазначає, що розмір нарахувань за надані послуги змінювався в залежності від затвердженого органом місцевого самоврядування тарифу. Позивачем не пропущено строк позовної давності стосовно стягнення інфляційних втрат та 3% річних, оскільки строк позовної давності встановлено у 3 роки.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо сплати коштів за житлово-комунальні послуги та ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що між ТОВ «Рембудсервіс ЛТД» та ТОВ «Мегаполісстрой» укладено договір на утримання житлового будинку, підземного паркінгу і прибудинкової території № 24/20-7-2/20.10.10 від 20.10.2010 року, відповідно до якого, позивач взяв на себе зобов`язання виступати стороною по договорах з підприємствами та організаціями міста щодо забезпечення будинку енергоресурсами та іншими комунальними послугами, які надаються стороні організації; забезпечити якісне утримання Об`єкту, відповідно до вимог законодавства, нормативних документів та умов Договору; своєчасно вживати заходів щодо уникнення та ліквідації аварійних ситуацій, пов`язаних з технічним станом житлового будинку та його інженерного обладнання; надавати Замовнику потрібну інформацію, безпосередньо пов`язану з питаннями утримання Об`єкту; забезпечити збереження переданого йому майна та обладнання; відшкодувати Замовнику вартість пошкодженого, зруйнованого чи знищеного майна, переданого йому відповідно до акту приймання-передачі; вести облік виконаних робіт з обслуговування та ремонт Об`єкту, а також фінансову та бухгалтерську документацію; здійснювати збір коштів з мешканців будинку за надані послуги і вести своєчасні розрахунки з відповідними організаціями, що надають такі послуги (а.с. 21 т.1).

Відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 .

Згідно з договором про участь у витратах на утримання будинку і прибудинкової території № 83/1/3а від 04.01.2011 року та договору № 83/2/3а від 04.01.2011 року про надання послуг з організації надання електроенергії, централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення між ТОВ «Рембудсервіс ЛТД» та ОСОБА_1 , позивач взяв на себе зобов`язання надавати відповідачу послуги з утримання будинку та прибудинкової території, а також послуги з організації надання електроенергії, централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення відносно квартири АДРЕСА_1 . При цьому, відповідач в свою чергу взяв на себе зобов`язання здійснювати оплату за надані послуги на користь позивача у передбачений умовами договору строк, а саме не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим (п.5 Договору).

Звертаючись до суду із позовом, ТОВ «Рембудсервіс ЛТД» позовні вимоги обґрунтовувало тим, що позивач є балансоутримувачем та виконавцем житлово-комунальних послуг у будинку АДРЕСА_2 . Відповідач добровільно за житлово-комунальні послуги не сплачує, внаслідок чого в нього утворилась заборгованість за період з 01.02.2018 року по 01.05.2019 року в сумі 36769,95 грн та, враховуючи заяву про збільшення позовних вимог від 29.08.2019 року, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 30966, 75 грн, з яких: заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 28803,20 грн, інфляційні втрати в розмірі 1869,04 грн, 3 відсотки річних у розмірі 294,51 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн та 1921,00 грн судового збору.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За змістом ст. ст.19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг зобов`язаний укласти письмовий договір з виконавцем послуг на основі типового договору.

Споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно вважав, що позивачем надаються житлово-комунальні послуги, проте, відповідач належним чином не виконує зобов`язання по своєчасній оплаті за отримані послуги, в зв`язку із чим з нього підлягає стягненню заборгованість за послуги з урахуванням трьох відсотків річних та встановленого індексу інфляції.

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять зміни розміру тарифів за договорами надання послуг та відповідно про які не було повідомлено відповідача колегія суддів відхиляє, оскільки відповідач отримував рахунки про сплату комунальних послуг, які містять тарифи надання послуг, а отже був повідомлений про їх розмір. Обставини щодо зміни розміру тарифів не звільняють відповідача від обов`язку сплачувати вартість отриманих житлово - комунальних послуг.

Наданий товариством розрахунок заборгованості відповідачем не спростований.

Посилання в апеляційній скарзі на оплати здійснені відповідачем у розмірі:

4000, 00 грн - в березні 2018 р., 2000, 00 грн - в квітні 2018 р., 4000,00 грн - в серпні 4000 грн, 8000, 00 грн - в березні 2019 р., відображені та враховані позивачем в розрахунку заборгованості в колонці «сплачено» (а.с.41 т.1)

Посилання в апеляційній скарзі щодо неврахування судом першої інстанції квитанції про сплату комунальних послуг у розмірі 500,00 грн колегія суддів не приймає, оскільки подана квитанція датована 05.09.2019 року, що свідчить про сплату за комунальні послуги за період, який не охоплено позовними вимогами.

Доводи апеляційної скарги щодо пропуску позивачем строку позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій колегія суддів відхиляє, оскільки інфляційні втрати та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання, відтак до них застосовується загальний строк позовної давності у 3 роки.

Доводи апеляційної скарги про те, що заочний розгляд справи відбувся за відсутності належного повідомлення відповідача колегія суддів не приймає, оскільки судом першої інстанції було направлено судові повідомлення за зареєстрованою адресою відповідача в порядку ст. 128 ЦПК України. Ухвалою Шевченківського районного суду від 24 липня 2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 16 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає

Суддя-доповідач

Судді