Провадження №4-с/932/32/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2021 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Лукінової К.С.

за участю секретаря судового засідання Стерніцького С.В.

розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Васильківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Бондарь Альони Володимирівни,-

ВСТАНОВИВ:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_1 на дії старшого Державного виконавця Васильківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Бондарь Альони Володимирівни.

Пріходько Є.В. в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, проте від його представника ОСОБА_2 надійшла письмова заява в якій він просив проводити розгляд скарги без їх участі, скаргу підтримав.

Представник Васильківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно ч. 1 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Встановлено, що вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2018 року по кримінальній справі №200/8121/16-к, який набрав законної сили 16.10.2018 року визнано винним ОСОБА_3 винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186 КК України та призначено йому покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому майна. Цивільний позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 30 333,35 грн. та моральну шкоду у розмірі 17 800,00 грн.

20.12.2018 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська видано виконавчий лист від 14.09.2018 року щодо стягнення з боржника моральної шкоди у розмірі 17800,00 грн.

Представником стягувача 28.12.2018 року по пошті до Васильківського РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області надіслана заява від 28.12.2018 року про пред`явлення вищевказаного виконавчого листа до примусового виконання.

08.01.2019 року Васильківським РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження №58017394 про примусове виконання виконавчого листа Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

27.06.2019 року стягувачем по пошті отримана постанова від 06.06.2019 року старшого виконавця Васильківського РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Бондарь А.В. по виконавчому провадженню №58017394 про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з тим, що нібито особу боржника не ідентифіковано та на підставі п. 5 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» рішення підлягають примусовому виконанню на підставі виконавчих документів, у т.ч., виконавчих листів.

Статтею 431 ЦПК України передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист є виконавчим документом. Виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Відповідно до положень ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент видачі виконавчого листа) у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання.

Згідно ч. 3 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку. У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків), місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані не є обов`язковою підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання і не позбавляє виконавця скористатися своїм правом та отримати таку інформацію у відповідних установах. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, розглянувши 22 серпня 2018 року цивільну справу № 471/283/17ц (провадження № 61-331св18) за скаргами на бездіяльність державного виконавця Братського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

Аналогічний правовий висновок викладений і в постанові Верховного Суду від 27 грудня 2018 року у справі № 469/1357/16ц (провадження № 61-32698св18), прийнятій колегією суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду. Обґрунтовуючи такий висновок, Верховний Суд посилався на ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну. Такий правовий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові № 6-62цс14 від 25 червня 2014 року, у якій ідеться про те, що відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Головним завданням виконавчого провадження є правильне і своєчасне виконання судового рішення. За умови відсутності у виконавчому листі окремих персональних даних у виконавця є можливість направити запит до відповідних державних органів для отримання цієї інформації. Повернення виконавчого документа через відсутність у виконавчому листі даних про особу має ознаки формальності, оскільки у виконавця під час виконання судового рішення не виникає проблем із отриманням такої інформації з баз даних і реєстрів. Саме тому судова практика складається таким чином, щоб судове рішення було виконано якомога швидше.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 8 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», державні виконавці, керівники та спеціалісти органів державної виконавчої служби є державними службовцями, користуються правами і виконують обов`язки, передбачені законом.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Пунктом «а» ч. 1 ст. 449 ЦПК України передбачено, що «Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи».

Частиною 2 ст. 451 ЦПК України передбачено, що в разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про безпідставність повернення виконавчого листа №200/8121/16-к без прийняття до виконання через відсутність ідентифікаційного коду боржника, оскільки вказаний виконавчий документ повністю відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження». Сама лише відсутність ідентифікаційного номеру боржника, не породжує сумнівів у правомірності видачі вказаного листа. Таким чином, суд прийшов до висновку що, дії державного виконавця були вчинені не у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» та призвели до порушення прав скаржника та засад виконавчого провадження, закріплені у ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, засад справедливості, неупередженості та об`єктивності, а також співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями. З урахуванням вищевикладеного, суд прийшов до висновку про задоволення скарги.

З урахуванням вищезазначеного, на підставі ст. 19, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 447-449 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Васильківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Бондарь Альони Володимирівни - задовольнити.

Постанову старшого державного виконавця Васильківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Бондарь Альони Володимирівни про повернення виконавчого документа від 14.09.2018 року про примусове виконання виконавчого листа №200/8121/16-к від 14.09.2018 року виданого 20.12.2018 року Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у виконавчому провадженні №58017394.

Зобов`язати Васильківський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області прийняти до виконання виконавчий лист №200/8121/16-к від 14.09.2018 року виданий 20.12.2018 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська, про що винести постанову про відкриття виконавчого провадження та розпочати примусове виконання рішення на підставі вказаного виконавчого документу.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя К.С. Лукінова