справа №619/3936/21
провадження №2/619/1359/21
Рішення

іменем України

01 грудня 2021 року

м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Нечипоренко І.М., за участю секретаря судового засідання Кравченко К.В., розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 619/3936/21,

ім`я (найменування) сторін:

позивач: Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

представник позивача: Токарєва О.С.

вимоги позивача: про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання та гарячу воду.

Виклад позиції позивача та заперечень відповідачів.

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за опалення та гарячу воду в сумі 83663,38 грн, 3% річних в сумі 1954,76 грн, інфляційні витрати в сумі 4684,22 грн, посилаючись на те, що КП "Харківські теплові мережі" надає послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання. Внаслідок неповної та несвоєчасної сплати послуг, станом на 01.07.2021 у боржників виникла заборгованість в сумі 83663,38 грн, що утворилася за період з 01.10.2016 по 30.06.2021. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово- комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошових забов`язання, на вимогу кредитора забов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлено договором або законом.

Відповідачі надали до суду відзив, відповідно до змісту якого просять відмовити в задоволенні позовних вимог на тій підставі, що власником квартири із 19.02.2010 є ОСОБА_5 . Наразі, вони тривалий час не є власниками квартири, а з літа 2019 взагалі не мають доступу до квартири, тобто навіть гіпотетично не мають змоги користуватися послугами, що надаються Позивачем (ці факти були зафіксовані у зверненнях до поліції у 2019 та 2020 році, що додаються до відзиву). Таким чином, КП "ХТМ" мало би позиватися саме до пані ОСОБА_5 . При цьому, показовим є те, що заборгованість за позовом нарахована саме із 2010 року, коли власником квартири було зареєстровано ОСОБА_5 , яка, на відміну від них, жодного разу не сплачувала послуги Позивача. Вказана обставина виключає можливість звернення до них із вимогою про стягнення заборгованості за спожиті послуги із теплопостачання та гарячу воду, оскільки обов`язок оплати виникає лише у разі отримання споживачем певних послуг. Вважають за необхідне заявити про застосування строків позовної давності до вимог Позивача про стягнення заборгованості за послуги із теплопостачання та гарячу воду.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

05.08.2021 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №619/3936/21 за вищевказаною позовною заявою розподілено судді ОСОБА_6.

Згідно даних довідки від 28.08.2021 на підставі рішення Вищої ради правосуддя «Про звільнення ОСОБА_6 з посади…», суддя ОСОБА_6 відрахована зі штату суду, у зв`язку із звільненням у відставку.

Розпорядженням №01-07/236/2021 від 01.10.2021 призначено повторний автоматизований розподіл зазначеної справи.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 01.10.2021, справу №619/3936/21 розподілено судді Нечипоренко І.М.

Ухвалою суді від 06.10.2021цивільну справу № 616/3936/21 прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання було призначено на 04.11.2021, яке відкладено на 01.12.2021 за клопотанням позивача для надання відзиву.

У судове засідання представник позивача не з`явився, надавши заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, причину неявки суду не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Судом установлено, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5 на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 27.06.2007. Рішення про державну реєстрацію права власності прийнято 19.02.2010, про що свідчить Інформація з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.11.2021.

Як убачається з довідки, наданої Солоницівською селищною радою 04.06.2021 вих.№2196, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Із відомості про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання вбачається, що особистий рахунок по оплаті за теплопостачання відкритий на ОСОБА_1 за №69010, заборгованість за період з 01.10.2016 по 30.06.2021 становить 83663,38 грн

Відповідно до ст. ст. 13, 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги з центрального опалення та постачання гарячої води віднесено до комунальних.

Пунктом 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач зобов`язаний у строки, встановлені законом або договором, оплачувати житлово-комунальні послуги.

Положеннями статей 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг, зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, а обов`язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості.

Із зазначених положень закону випливає, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

У постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року

у справі № 6-2951цс15 зроблено висновок, що хоча у частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Відповідачі у квартирі АДРЕСА_1 не проживають, отже, житлово-комунальними послугами фактично не користуються.

Факт не проживання у квартирі відповідачів підтверджується неодноразовими їхніми зверненнями до поліції з приводу того, що замки у квартирі змінені, встановлена сигналізація і вони позбавлені можливості потрапити до квартири.

Статтею 13 Конституції України встановлено, що власність зобов`язує. Вказаний конституційний принцип полягає, зокрема, у виконанні особою обов`язків по належному утриманню об`єкта її власності.

Згідно зі статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, положення статті 322 ЦК України встановлюють презумпцію

обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного

йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб.

Обов`язок громадян щодо забезпечення схоронності належного їм на праві власності жилого будинку (квартири), проведення за власний рахунок їх поточного та капітального ремонту, утримання в порядку придомової території, закріплено також у частині першій статті 151 ЖК УРСР.

Статтею 162 ЖК України передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Споживачем, відповідно до положень статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (частина друга статті 317 ЦК України).

Враховуючи, що відповідачі не являються власниками квартири та не є споживачами послуг позивача, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для солідарного стягнення заборгованості з відповідачів.

Разом з тим, позивач не позбавлений права звернутися до суду з позовом до належного відповідача, тому і право на судовий захист, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, не порушується.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають повністю.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в позові відмовляється повністю, сплачений судовий збір залишається за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 7, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

У позові Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін:

позивач: Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», , місцезнаходження: 61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11,

відповідачі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складено 06.12.2021.

Суддя І. М. Нечипоренко