05.02.2021 Справа № 756/85/15-ц
Унікальний №756/85/15-ц
Провадження №6/756/4/21
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2021 року Оболонський районний суд м. Києва, в складі:

головуючого судді Яценко Н.О.

за участю секретаря Дрончак Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 , зацікавлені особи: ОСОБА_2 , ПАТ «Комерційний банк «Аксіома» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та заяву ОСОБА_2 , зацікавлені особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про заміну сторони правонаступника, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 в травні 2019 року звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заяви вказує, що Оболонським районним судом м.Києва постановлено рішення в цивільній справі №756/85/15, яким було стягнуто на користь ПАТ «Комерційний банк «Аксіома» солідарну заборгованість за кредитними зобов`язаннями з фізичних осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . На виконання рішення судом був виданий виконавчий лист № 2/756/133/16 від 14.06.2016 року, боржник ОСОБА_1 .

На підставі вказаного виконавчого листа Дніпровським районним відділом Державної виконавчої служби м.Києва було відкрито виконавче провадження №51676143.

В подальшому ПАТ «КБ «Актів-Банк» продав право вимоги за вказаною заборгованістю ФК «Гровінг-Стейт». В подальшому, право вимоги було придбано фізичною особою ОСОБА_2 . Громадянка Пагер реалізувала своє право на стягнення боргу шляхом позасудового звернення стягнення на заставне майно (іпотеку) за вказаними кредитними зобов`язаннями: квартиру АДРЕСА_1 , яка раніше належала майновому поручителю за кредитом - ОСОБА_4 . Вказаний предмет іпотеки був проданий 02.12.2016 від імені ОСОБА_2 громадянину ОСОБА_5 . Вказані дії підтверджуються матеріалами справи, а саме: витягом з державного реєстру права власності на нерухоме майно (а.с. 163-166 т.2) та договором купівлі-продажу майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.176-177 т.2). Зазначає, що стягувач скористався своїм правом, звернувши стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку.

Частиною 4 ст.36 Закону України «Про іпотеку» (в редакції діючий на той час) встановлено, що після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними. Просить суд визнати виконавчий лист № 2/756/133/16 від 04.06.2016 таким, що не підлягає виконанню.

29.11.2019 подана заява ОСОБА_2 про заміну правонаступника.

В своїй заяві заявник вказує, що 27.04.2016 Оболонським районним судом м.Києва винесено заочне рішення по цивільній № 756/85/15-ц за позовом ПАТ "КБ «АКСІОМА» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором іпотечного кредиту, яким було задоволено позов та відповідно стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача суму боргу в розмірі 1090832,19 грн. та судового збору в сумі 1827 грн. з кожного.

14.06.2016 на забезпечення примусового виконання цього рішення суду були видані виконавчі листи про солідарне стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 суми боргу в розмірі 1098832,19 грн. та судового збору в сумі 1827 грн.

18.07.2016 постановою головного державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м.Києві було відкрито виконавче провадження ВП № 51676143 з виконання виконавчого листа №756/85/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «АКСІОМА» суми боргу в розмірі 1090832,19 грн. та судового збору в сумі 1827 грн.

18.07.2016 постановою головного державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м.Києві було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №756/85/15-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «АКСІОМА» суми боргу в розмірі 1090832,19 грн. та судового збору в сумі 1872 грн.

Однак, 19.08.2016 року та 26.08.2016 року між ПАТ «КБ «АКСІОМА», ТОВ «Фінансова компанія «ГРОВІНГ СТЕЙТ», а в наступному між ТОВ «Фінансова компанія «ГРОВІНГ СТЕЙТ» та ОСОБА_2 були укладені договори про відступлення права вимоги кредитора по договору про іпотечний кредит № К-28/12 від 21.03.2012, по Договору поруки від 21.03.2012 відповідно до умов яких права вимоги кредитора до боржника і поручителя по цим договорам перейшли до ОСОБА_2 .

Посилаючись на ст.ст. 512-516 ЦК України, ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 55, 442 ЦПК України, просять суд замінити Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «АКСІОМА» його правонаступником ОСОБА_2 у виконавчому провадженні з виконання заочного рішення Оболонського районного суду м.Києва від 27.04.2016 у справі № 756/85/15-ц за позовом ПАТ «КБ «АКСІОМА» до ОСОБА_1 про стягнення боргу; замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «АКСІОМА» його правонаступником ОСОБА_2 у виконавчому провадженні з виконання заочного рішення Оболонського районного суду м.Києва від 27.04.2016 у справі № 756/85/15-ц за позовом ПАТ КБ «АКСІОМА» до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, повідомлялися у встановленому законом порядку, від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи через карантинні обмеження. Заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в провадженні суду знаходяться тривалий час, справа неодноразово судом відкладалася за клопотаннями учасників справи.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі сторін, оскільки відповідно до ч.3 ст.432 ЦПК України неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Окрім того, відповідно до ч.3 ст.442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

Заочним рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 27.04.2016 позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Аксіома» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Аксіома» заборгованість за договором про іпотечний кредит №К-28/12 від 21.03.2012 в сумі 1 090 832 грн. 19 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 1827 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави в сумі 1827 грн. (а.с. 188-192 т.1)

14.06.2016 року на виконання вищевказаного рішення Оболонським районним судом міста Києва стягувач отримав виконавчі листи. (а.с. 204 т.1)

Постановою від 18.07.2016 ВП № 51676143 Дніпровського ВДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві відкрито виконавче провадження про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 1090832,19 грн. де боржником зазначено ОСОБА_1 стягувачем - ПАТ «КБ «Аксіома» (а.с.247 т.1).

Як убачається з матеріалів справи ОСОБА_1 раніше звертався з заявою про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 01.02.2017 р.заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню було повністю задоволено. Визнано виконавчі листи № 2/756/133/16 видані 14.06.2016 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «КБ «Аксіома» заборгованості за кредитним договором в розмірі 1090832 грн. 19 коп., такими, що не підлягають виконанню. (а.с.90-92 т.2)

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва від 14.03.2017 року ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 01.02.2017 року скасовано, заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню в справі за позовом ПАТ «КБ «Аксіома» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передано на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с.133-137 т.2).

Ухвалою від 09.04.2019 року заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню залишено без розгляду. (а.с.196-197 т.2) .

В подальшому 06.05.2019 року ОСОБА_1 звернувся з новою заявою про визнання виконавчого листа № 2/756/133/16 від 14.06.2016 таким, що не підлягає виконанню. (а.с. 200 т.2)

У відповідності до ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з ч.2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

З аналізу вказаних норм процесуального законодавства слідує, що визнання судом виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню у випадку відсутності обов`язку боржника (повністю або частково) у зв`язку з його добровільним виконанням, можливо за умови, що обов`язок по поверненню коштів виконаний боржником на момент видачі такого виконавчого листа, що не було враховано чи про що не було повідомлено стягувачем та/або боржником .

На момент видачі Оболонським районним судом м. Києва виконавчих листів на виконання заочного рішення суду від 14.06.2016 року про стягнення суми боргу, вони в повній мірі відповідали змісту судового рішення та обов`язку відповідача щодо сплати коштів на його виконання.

Перереєстрація права власності на предмет іпотеки за іншою особою після видачі виконавчого листа не свідчить про те, що на момент їх видачі обов`язок боржника був відсутній повністю або частково, що зумовлювало б визнання їх такими, що не підлягають виконанню (повністю або частково).

У п.9 ч.2 ст.129 Конституції України визначено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ч.1, 2 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Заявником не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того , що здійснюється подвійне стягнення за судовим рішенням.

Враховуючи те, що виконавчий лист № 2/756/133/16 на виконання рішення суду від 14.06.2016 видано судом у відповідності до вимог ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», суд не вбачає підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягаю виконанню та з цих підстав залишає заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає задоволенню без задоволення.

19 серпня 2016 року та 26 серпня 2016 року між ПАТ «КБ «Аксіома», ТОВ «ФК «ГРОВІНГ СТЕЙТ» та ОСОБА_2 були укладені договори про відступлення прав вимоги кредитора по договору про іпотечний кредит № К-28/12 від 21 березня 2012 року та по договору поруки відповідно до умов яких права вимоги кредитора до боржника ОСОБА_8 і поручителя ОСОБА_1 за цими договорами перейшли до ОСОБА_2 .

Згідно з частиною першою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

На підставі частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із вказаних норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Як убачається з наданих ОСОБА_9 доказів в провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ПАТ «КБ «Аксіома», ТОВ «Фінансова компанія «Гровенг Стейт», ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гембарська С.І., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук С.П. про визнання договорів недійсними та скасування державної реєстрації (а.с. 37-38 т.3)

У зв`язку зі зміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктивний склад у частині кредитора.

Статтею 1054 ЦК України визначено перелік осіб, які можуть бути кредитодавцями в кредитних правовідносинах. Такими є банк або інша фінансова установа. Цей перелік є вичерпним.

У п.1 ч.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» зазначено, що фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг. Не є фінансовими установами (не мають статусу фінансової установи) незалежні фінансові посередники, що надають послуги з видачі фінансових гарантій в порядку та на умовах, визначених Митним кодексом України.

З наведених норм права вбачається, що фізична особа, у будь-якому його статусі, не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами які мають право на здійснення фінансових операцій, та внесені до реєстру фінансових установ.

Відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням ч.3 ст.512 та ст.514 ЦК України, оскільки для зобов`язання які виникли на підставі кредитного договору, характерними є спеціальний суб`єкт, а саме: кредитор - банк або інша фінансова установа. (Позиція Верховного Суду від 10.11.2020 у справі 638/22396/14-ц)

З урахуванням того, що на даний час існує спір стосовно правомірності переходу права вимоги до фізичної особи за кредитним договором та враховуючи вищевказану позицію Верховного Суду від 10.11.2020 року, суд доходить до висновку, про відсутність підстав для задоволення заяви про заміну стягувача, подану фізичною особою, яка не може бути належним правонаступником кредитодавця у спірних правовідносинах, оскільки з укладенням договорів про відступлення права вимоги за кредитним договором відбулася заміна кредитодавця-банку та відповідано фінансової установи, які є фінансовими установами, що мали право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на фізичну особу, яка не є юридичною особою та фінансовою установою, а тому не може надавати фінансові послуги згідно з положеннями законодавства. В зв`язку з чим, суд відмовляє в задоволенні заяви ОСОБА_2 про заміну сторони правонаступника.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.432, 442 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , зацікавлені особи: ОСОБА_2 , ПАТ «Комерційний банк «Аксіома» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та в задоволенні заяви ОСОБА_2 , зацікавлені особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про заміну сторони правонаступника - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст ухвали складено 05.02.2021 року.

Суддя :