П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2021 року м. Київ

Справа №939/1763/16-ц

Провадження № 22-ц/824/14551/2021

Резолютивна частина постанови оголошена 01 грудня 2021 року

Повний текст постанови складено 02 грудня 2021 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Журавльова Д.Д.

учасники справи:

заявник ОСОБА_1

заінтересована особа ОСОБА_2

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 16 серпня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, -

В С Т А Н О В И В:

08 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Бородянського районного суду Київської області з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, в якій просила переглянути виданий 17 листопада 2020 року Бородянським районним судом Київської області судовий наказ про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за нововиявленими обставинам, скасувати його та відмовити ОСОБА_2 у видачі судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання малолітніх дітей.

Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 16 серпня 2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, залишено без розгляду.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в який посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зокрема зазначає, що чинне цивільно-процесуальне законодавство не містить норми прямої дії (імперативного змісту) з вказівкою конкретного процесуального строку на подання заяви щодо перегляду саме такого різновиду судового рішення як судовий наказ про стягнення аліментів; відсилочні норми до глави 3 розділу V ЦПК України дійсно посилаються на тридцятиденний денний термін з моменту коли особі стали відомі нововиявлені обставини по справі. Але не чіткого визначення таких обставин, ні процедури встановлення моменту, коли особа, чиї права чи інтереси були порушені ухваленим рішенням дізналась про нововиявлені обставини - чинне цивільно-процесуальне законодавство також не містить. Крім того, зі змісту оскаржуваної ухвали можна зробити висновок що суд і не досліджував будь-які обставини, викладені Заявницею, в тому числі як такі що є нововиявленими, та не встановлював їх співвідношення до рішення у вигляді судового наказу в їх часовому вимірі.

Крім того, судом не враховано, що строки на перегляд та оскарження судових рішень Законом № 540-ІХ продовжені до закінчення карантину, подання заяв і скарг без дотримання строків, передбачених нормами ЦПК України, до закінчення карантину не буде підставою для залишення таких заяв і скарг без руху, оскільки згідно із зазначеним Законом вони подані своєчасно. Відповідно, особи не повинні подавати заяву про поновлення пропущеного строку. Водночас із метою дотримання принципу правової визначеності рекомендуємо у мотивувальній частині судового рішення зазначити, з чого виходив суд.

Однак наведене не стосується ситуацій, коли пропуск процесуального строку відбувався ще до початку оголошення карантину. Тобто, якщо процесуальний строк сплинув до 12 березня 2020 року, то дія Закону 540-ІХ його не змінює.

Також, судом проігноровано роз`яснення Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеного 22 квітня 2020 р. щодо спірних питань застосування законодавства про продовження процесуальних строків під час дії карантину, встановленого на всій території України.

У відзиві на апеляцій скаргу представник ОСОБА_2 - адвокат Лантух Я.В. посилаючись на законність та обґрунтованість постановленої ухвали, просив апеляційну скаргу залишити без зволенні, а ухвалу суду залишити без змін.

В суді апеляційної інстанції представник заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 підтримав доводи апеляційної скарги із викладених в ній підстав.

Представник ОСОБА_2 адвокат Лантух Я.В. проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, представників учасників справи, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

У вересні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до Бородянського районного суду Київської області про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітніх дітей.

17 листопада 2020 року Бородянським районним судом Київської області видано судовий наказ, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на кожну дитину і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня подання заяви - 16 вересня 2020 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 210 (двісті десять) гривень 20 копійок.

Судовий наказ в частині стягнення аліментів допущено до негайного виконання.

08 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Бородянського районного суду Київської області з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу виданого 17 листопада 2020 року Бородянським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей.

Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 16 серпня 2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, залишено без розгляду.

Постановляючи ухвалу про залишення заяви без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що заява про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами подана після закінчення процесуальних строків, а тому дійшов висновку про необхідність залишити заяву без розгляду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч.1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч.2 ст.167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч.8 ст. 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 423 ЦПК України передбачено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Пунктом 1 частини 1 статті 424 ЦПК України встановлено, що заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Як убачається з матеріалів справи № 939/1763/20 (провадження № 2-н/939/145/20) копію судового наказу ОСОБА_1 отримала через свого представника 18 грудня 2020 року (а.с.36), останнім днем подання заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, з урахуванням вихідних днів, є 18 січня 2021 строк, з заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 звернулася лише 08 серпня 2021 року (справа № 9391763/20, провадження № 8/939/5/21 а.с. 1-18), тобто з пропуском встановленого п.1 ч. 1 ст. 424 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що цивільно-процесуальне законодавство не містить норми прямої дії (імперативного змісту) з вказівкою конкретного процесуального строку на подання заяви щодо перегляду саме такого різновиду судового рішення як судовий наказ про стягнення аліментів, не заслуговують на увагу та відхиляються судом як безпідставні, оскільки нормою ст. 170 ЦПК України, чітко визначено порядок перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами.

Також не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на Закон України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», оскільки, відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19» № 731-ІХ від 18 червня 2020 року, який набрав чинності 17 липня 2020 року, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Інші аргументи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і на законність оскаржуваної ухвали не впливають.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 16 серпня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна