Справа № 569/1945/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі судового засідання - Корнійчук А.В.

з участю:

позивачки - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

представника третьої особи - Міщенка М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнегаз збут», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача АТ «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» про визнання дій протиправними, зобов`язання списати заборгованість та відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнегаз збут», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача АТ «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» про визнання дій протиправними, зобов`язання списати заборгованість та відшкодування моральної шкоди.

Просила визнати протиправними дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнегаз збут» по нарахуванню на особовий рахунок № НОМЕР_1 станом на жовтень 2019 року заборгованості за газопостачання в сумі 2168,19 грн. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівнегаз збут» списати з її особового рахунку № НОМЕР_1 заборгованість за газопостачання в сумі 2168,19 грн, яка виникла станом на жовтень 2019 року. Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнегаз збут» на її користь 10000 (десять тисяч) гривень моральної шкоди.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є споживачем природного газу за адресою: 5 Лінія 471 будинок дачний масив с. Нова Українка, Рівненський район, Рівненська область, особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Для здійснення вимірювання, запам`ятовування та відображення об`єму природного газу за вказаною адресою встановлений лічильник газу.

Оплату за надані їй послуги газопостачання відповідно до спожитих обсягів природного газу, визначених на підставі фактичних показників лічильника проводить вчасно.

Проте, у листопаді 2019 року отримала рахунок, з якого їй стало відомо про існування нібито заборгованості за газ у сумі 2449,32 грн.

З метою встановлення причин виникнення цього боргу, отримала довідку про фінансовий стан споживача по особовому рахунку № НОМЕР_1 , за період з 01.07.2015 по 31.10.2019, з якої встановила, що об`єм (обсяг) спожитого природного газу за розрахункові періоди, а саме: з вересня 2018 року по жовтень 2019 року не співпадають із фактично спожитими нею об`ємами (обсягами) газу за цей період, визначених на підставі показників лічильника та зафіксованих у абонентських книжках.

Унаслідок розбіжностей у зазначенні показників лічильника (об`єму газу) і виникла помилка у розрахунках за спожитий газ та, як наслідок, утворення помилкової заборгованості.

Зокрема, згідно Фінансового стану споживача, помилково АТ "Рівнегаз" у січні 2019 року було додано 300 м. куб. газу, хоча фактично нею спожито за даними показника лічильника 50 м. куб.

Відповідно до абонентських книжок по розрахунках за користування природним газом по особовому рахунку № НОМЕР_1 фактичний обсяг спожитого природного газу, який визначено нею на підставі показників лічильника, за період з вересня 2018 по грудень 2018 року становить 300 м. куб., а за період з січня 2019 по жовтень 2019 року - 254 м. куб.

З метою коригування розрахунків за послуги газопостачання 16.12.2019 звернулася до АТ «Рівнегаз» із заявою про виправлення розбіжностей у частині визначення об`єму (обсягу) спожитого газу по особовому рахунку № НОМЕР_1 з урахуванням фактичних показників лічильника та, відповідно, фактично спожитого обсягу природного газу.

За результатами розгляду вказаної заяви, АТ «Рівнегаз» провело перерозподіл спожитого природного газу відповідно до показників газового лічильника, зазначеного нею у платіжних документах. Тобто за період з вересня 2018 по грудень 2018 року та за період з січня 2019 по жовтень 2019 року фактично спожито 494 м. куб природного газу, що стверджує відповідним листом АТ «Рівнегаз» від 03.01.2020 № 33001 .Злв-31 -0120.

Отже, Оператором ГРМ - АТ "Рівнегаз" було визначено інший обсяг спожитого природного газу, ніж зазначено у Фінансовому стані по особовому рахунку № НОМЕР_1 .

У зв`язку з проведенням зазначеного вище перерозподілу спожитого об`єму газу, звернулася до ТОВ «Рівне збут» з вимогою списати обліковану заборгованість, причиною утворення якої, як зазначала вище, стали розбіжності у зазначенні показників лічильника.

Проте, відповідач здійснив перерахунок боргу частково, а саме із 2449,32 грн. списав 281,13 гри, а решту у сумі 2168,19 грн. відмовився скасовувати. Ця сума боргу обліковується по особовому рахунку № НОМЕР_1 станом на грудень 2019, про що свідчить відповідний рахунок за газ. Зазначила, що фактично перерозподілений АТ «Рівнегаз» об`єм газу за вказаний період нею в повному обсязі оплачений і будь-якої заборгованості не існує, що стверджую копіями абонентських книжок по особовому рахунку № НОМЕР_1 .

Оскільки , спроби врегулювати зазначений спір із відповідачем виявилися безрезультатними та враховуючи, що безпідставне нарахування боргу та наявність боргу у неї, як споживача, перед газопостачальною організацією може призвести до негативних для неї наслідків у вигляді припинення газопостачання тощо, тобто порушення її прав споживача на отримання послуг, змушена звертатися із цим позовом до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 23 та п.2 ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч. З ст. 23 ЦК України). З урахуванням вище викладеного вважає, що справедливою компенсацією за завдані їй душевні страждання буде 10000 грн. моральної шкоди.

У судовому засіданні позивачка підтримала позов у межах його доводів та просила задовольнити повністю. Пояснила, що дійсно у період 2018-2019 роки вона не подавала показників лічильника, проте отримані послуги оплачувала. Лічильник на газ не у вільному доступі, контролер влітку знімала показники лічильника. Заперечила, що їй постійно надходили квитанції про оплату послуг з газопостачання. Просила позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні з тих підстав, що вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

11.03.2020р. відповідачем подано до суду відзив. Вважають, що позивачем не надано жодного сплаченого рахунку Оператора ГРМ - АТ «РІВНЕГАЗ», в якому належним чином зафіксовані показання лічильника газу.

За період з липня 2015 року по жовтень 2019 року ОСОБА_1 передача показів лічильника Оператору ГРМ у строки та способи, встановлені пунктом 5.5. Типового договору розподілу природного газу не проводилась, хоча інформація щодо усіх можливих способів передачі показань індивідуального лічильника містилась у рахунках на оплату послуги з газопостачання, які надсилалися Споживачу щомісячно.

Окрім того, в рахунках на оплату послуг ТОВ «РІВНЕГАЗ ЗБУТ» містилася інформація про проведене за підсумками місяця нарахування за спожитий природний газ та вказані покази лічильника природного газу на початок та на кінець розрахункового періоду, на підставі яких був визначений об`єм для проведення розрахунку вартості природного газу. Тобто, позивач була проінформована про стан свого особового рахунку та показники лічильника природного газу на підставі яких Оператором ГРМ проводилось визначення обсягів спожитого природного газу за відповідний місяць, в тому числі за період 2018 - 2019 років.

Оскільки позивачем були порушені умови Типового договору розподілу природного газу в частині своєчасної передачі показів лічильника природного газу об`єм спожитого ОСОБА_1 природного газу за вказаною адресою визначався Оператором ГРМ - АТ «РІВНЕГАЗ» на підставі вимог пункту 4 глави 4 Розділу IX Кодексу газорозподільних систем, а саме на рівні планового місячного споживання та з врахуванням зафіксованих контрольних показань лічильника газу.

Так, у разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, Фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог цього Кодексу.

А згідно п. 5.5 Типового договору розподілу природного газу та пунктів 4, 6 глави 4 Розділу IX Кодексу газорозподільних систем, Оператор ГРМ має право здійснювати контрольні зняття показань лічильника газу та формувати об`єм розподілу та споживання природного газу по Споживачу за розрахунковий місяць, в якому було здійснено контрольне зняття показань лічильника газу з урахуванням його фактичних показань. Визначені за умовами цієї глави та договору розподілу використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником.

ТОВ «РІВНЕГАЗ ЗБУТ» від Оператора ГРМ - АТ «РІВНЕГАЗ» були отримані копії відомостей обходу абонентів, в яких представником газорозподільного підприємства за адресою: АДРЕСА_1 , 19.07.2018 року зафіксований показник лічильника газу - 10872 м. куб, а 13.04.2019 - 11385 м. куб.

Вважають, що фактичні показання лічильника газу, які зафіксовані Оператором ГРМ 13 квітня 2019 року - 11385 м. куб, є меншими та суперечать показанням лічильника газу, які зазначає позивач у квитанції за березень 2019 року-11413 м. куб.

Копії квитанційної книжки які надані позивачем, не є належними письмовими доказами, оскільки в квитанціях не заповнені всі обов`язкові реквізити, а саме відсутні підписи уповноваженого працівника банку та дати зарахування коштів, а обсяги спожитого природного газу та покази лічильника, які зазначає ОСОБА_1 за березень 2019 року суперечать контрольним показанням 13 квітня 2019 року. Зазначене свідчить про те, що позивачем до квитанційної книжки вносились показання лічильника обліку природного газу, які не відповідали Фактичним показанням.

Як вбачається з фінансового стану по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з 2018 року по грудень 2019 року на особовому рахунку позивача постійно, окрім листопада 2018 року, обліковувалась заборгованість за надані послуги, як і не проводилась в повному обсязі оплата за спожитий природний газ, що спростовує доводи ОСОБА_1 про повну оплату наданих послуг.

Зазначаючи в позовній заяві про те, що саме у листопаді 2019 року отримавши повідомлення про сплату рахунку, позивач дізнався про існування заборгованості, ОСОБА_1 фактично вводить суд в оману, оскільки заборгованість понад 2000 гривень періодично обліковувалось на її особовому рахунку упродовж 2015 - 2019 років. Так, ОСОБА_1 листом №337-Сл-22249-1019 від 28.10.2019 року товариство надало роз`яснення та Фінансовий стан по особовому рахунку № НОМЕР_1 про проведені нарахування за спожитий природний газ за період діяльності товариства.

За період з 01.01.2018 року по 31.12.2019 року товариством надано послуг з постачання природного газу на суму 9024,13 грн., яка частково оплачена позивачем в сумі 7253,00 грн. З врахуванням заборгованості станом на 01.01.2018 року в сумі 397,06 грн залишок боргу по особовому рахунку становить 2168,19 грн (397,06 грн + 9024,13 грн - 7253,00 грн).

Щодо проведення АТ «РІВНЕГАЗ» коригувань обсягів розподіленого природного газу по особовому рахунку зазначили, що в грудні 2019 року на підставі звернення ОСОБА_1 , АТ «РІВНЕГАЗ» був проведений перерозподіл об`ємів спожитого природного газу по особовому рахунку № НОМЕР_1 з врахуванням контрольних показів лічильника газу від 19.07.2018 року та 13.04.2019 року. Проведення перерозподілу об`ємів спожитого природного газу у разі порушення споживачем умов Типового договору розподілу природного газу в частині передачі показів лічильника газу Оператору ГРМ як Кодексом газорозподільних систем, так і договором не передбачено.

На підставі проведеного перерозподілу ТОВ «РІВНЕГАЗ ЗБУТ» був здійснений перерахунок вартості спожитого природного газу за період з 20.07.2018 року по 30.11.2019 року, загальний результат якого був відображений в повідомленні про сплату рахунку від 17.01.2020 року в загальній сумі «- 524,55 грн.» Товариством було знято з нарахування за вказаний розрахунковий період 5627,72 грн. та проведено нарахування на суму 5103,17 грн. (5103,17 - 5627,72 = -524,55).

Оскільки станом на 19.07.2018 року на особовому рахунку № НОМЕР_1 на показник лічильника газу 10872 м. куб. обліковувалась заборгованість в сумі 2167,44 грн., а за період з 20.07.2018 року по 30.11.2019 скоригована вартість спожитого природного газу становила 5103,17 грн, за грудень 2019 року вартість спожитого природного газу становить 130,18 грн., та враховуючи оплати ОСОБА_1 за період з 01.08.2018 по 31.12.2019 року в сумі 5232,60 грн, залишок заборгованості станом на 31.12.2019 року буде становити - 2168,19 грн. (2167,44 + 5103,17 + 130,18 - 5232,60).

Відповідно до умов пункту 4.10 розділу IV Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам та пункту 15 розділу III Правил постачання природного газу, у разі виникнення у споживача заборгованості за договором постачання та відсутності графіка погашення заборгованості постачальник має право грошові кошти, отримані від споживача в поточному розрахунковому періоди , зараховувати в рахунок погашення існуючої заборгованості відповідно до черговості її виникнення. Як наслідок кошти, які надходили на особовий рахунок позивача були зараховані товариством в рахунок погашення заборгованості відповідно до черговості її виникнення.

Отже вимоги ОСОБА_1 щодо визнання протиправними дій товариства по нарахуванню заборгованості в сумі 2168,19 грн станом на жовтень 2019 року та зобов`язання ТОВ «РІВНЕГАЗ ЗБУТ» списати з особового рахунку № НОМЕР_1 заборгованість в сумі 2168,19, яка виникла станом на жовтень 2019 року, повністю спростовуються наданими розрахунками. Окрім того, станом на 31.10.2019 на показник лічильника газу 11536 м. куб. обліковувалась заборгованість в сумі 2439,62 грн., а не 2168,19 грн. як вказує позивач.

Правовідносини товариства та позивача випливають з договірних відносин щодо надання послуг з постачання природного газу, які полягають в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів.

Згідно зі статтею 611 ЦK України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Як визначено п.8 р. VI Правил та п.8.3 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, підставою для відшкодування збитків постачальником побутовому споживачу здійснюється в разі, якщо постачання газу побутовому споживачу було припинено через дії Оператора ГРМ на виконання неправомірного доручення постачальника про припинення постачання газу побутовому споживачу.

Відповідно до положень статей 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки у разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законом. Отже, правові підстави для стягнення з товариства моральної шкоди відсутні, оскільки положеннями Типового договору постачання природного газу та Правил не передбачають відшкодування моральної шкоди в разі нарахування заборгованості за спожитий природний газ.

На підставі вищевикладеного, вважають, що товариством не порушувались умови Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам та вимоги Правил постачання природного газу, як наслідок підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення моральної шкоди відсутні, що також підтверджується правовою позицією Верховного суду України з питань стягнення моральної шкоди при порушенні прав споживачів, яка викладена у справі №6-1575цс16.

Представник третьої особи АТ «Рівнегаз» вважає, що позовні вимоги до задоволення не підлягають. АТ «Рівнегаз» є постачаюча природний газ споживачам організація. Відомості обходу абонентів, у тому числі позивачки надавалося «Рівнегаз збуту», в рахування показників лічильника позивачки було проведено коригування обсягів розподіленого природного газу по особовому рахунку споживача та проведено перерахунок заборгованості за спожитий газ. Ухвалою суду від 11.02.2020 р. головуючою у справі суддею Смолій Л.Д. прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнегаз збут», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача АТ «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» про визнання дій протиправними, зобов`язання списати заборгованість та відшкодування моральної шкоди, відкрито загальне позовне провадження. Призначено підготовче судове засідання з урахуванням ухвали від 10.03.2020 р. про виправлення описки, допущеної в ухвалі від 11.02.2020р.

Ухвалою суду від 17.06.2020р. постановлено ухвалу про закриття підготовчого судового засідання та призначення справи до судового розгляду з повідомленням учасників справи.

Ухвалою суду від 06.10.2020р. головуючою суддею Панас О.В. прийнято до свого провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнегаз збут», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача АТ «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» про визнання дій протиправними, зобов`язання списати заборгованість та відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі звільненням у відставку судді ОСОБА_3 . Ухвалено продовжити судовий розгляд справи з викликом учасників справи в судове засідання.

Заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача, представника третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за за-хистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За ч.1 ст. 4 ЦПК, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспрюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовано Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕ№ 2494 від 30 вересня 2015р..

Так, взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, у тому числі правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем врегульовано «Кодексом газорозподільних систем», затвердженим постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015 р, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України за №1379/27824 від 06.11.2015р. ( далі Кодекс ГРМ).

У відповідності із пунктом 3 першої глави 1 розділу Кодексу ГРМ його дія поширюється на операторів газорозподільних систем, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом ОСОБА_1 є споживачем природного газу за адресою: 5 Лінія 471 будинок дачний масив с.Нова Українка, Рівненського району Рівненської області.

Розподіл природного газу за вищевказаною адресою здійснюється Оператором ГРМ - АТ РІВНЕГАЗ» (до 22.05.2018 року - ПАТ «РІВНЕГАЗ») на підставі укладеного з ОСОБА_1 . Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2498 та кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2494.

На підставі особового рахунку № НОМЕР_1 отримує послуги з газопостачання по вказаному будинку.

Як встановлено судом, за зверненням ОСОБА_1 від 14.11.2019р. ТОВ «Рівнегаззбут» проведено перерозподіл спожитого об`єму газу позивачкою та списано частину нарахованої заборгованості за спожитий газ, що вбачається з листів ТОВ «Рівнегаз збут» від 18.11.2019р. вих. № 337Сл-23475-1119, від 05.12.2019р. вих. № 337-Сл-24322-1219.

16.12.2019 ОСОБА_1 звернулася до АТ «Рівнегаз» із заявою про виправлення розбіжностей у частині визначення об`єму (обсягу) спожитого газу по особовому рахунку № НОМЕР_1 з урахуванням фактичних показників лічильника та, відповідно, фактично спожитого обсягу природного газу.

Встановлено, що за результатами розгляду вказаної заяви, листом АТ «Рівнегаз» № 33001.3-лв-31-0120 від 03.01.2020 р. повідомило , що по особовому рахунку № НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) проведено перерозподіл спожитого природного газу відповідно до показників газового лічильника, зазначених ОСОБА_1 у платіжних документах, що підтверджується наданою інформацією щодо фактично використаних об`ємів природного газу по особовому рахунку № НОМЕР_1 (розрахунковий період 30.09.2018 р.-31.12.2019 р., всього використано 494,00 м.куб. природного газу.

З оглянутих інших письмових доказів наданих позивачем вбачається, що ОСОБА_1 проводила оплату за природний газ по особовому рахунку № НОМЕР_1 згідно квитанційної книжки за період з вересня 2018 р. по грудень 2019р.

Як вбачається з фінансового стану по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з 2018 року по грудень 2019 року на особовому рахунку позивача постійно, окрім листопада 2018 року, обліковувалась заборгованість за надані послуги, як і не проводилась в повному обсязі оплата за спожитий природний газ, що спростовує доводи ОСОБА_1 про повну оплату наданих послуг.

Листом №337-Сл-22249-1019 від 28.10.2019 року товариство надало роз`яснення та Фінансовий стан по особовому рахунку № НОМЕР_1 про проведені нарахування за спожитий природний газ за період діяльності товариства.

Тобто, позивачці було достовірно відомо про існування заборгованості, як періодично обліковувалась на її особовому рахунку упродовж 2015-2019 років.

Встановлено, що в грудні 2019 року на підставі звернення ОСОБА_1 , АТ «РІВНЕГАЗ» був проведений перерозподіл об`ємів спожитого природного газу по особовому рахунку № НОМЕР_1 з врахуванням контрольних показів лічильника газу від 19.07.2018 року та 13.04.2019 року. Проведення перерозподілу об`ємів спожитого природного газу у разі порушення споживачем умов Типового договору розподілу природного газу в частині передачі показів лічильника газу Оператору ГРМ як Кодексом газорозподільних систем, так і договором не передбачено.

На підставі проведеного перерозподілу ТОВ «РІВНЕГАЗ ЗБУТ» був здійснений перерахунок вартості спожитого природного газу за період з 20.07.2018 року по 30.11.2019 року, загальний результат якого був відображений в повідомленні про сплату рахунку від 17.01.2020 року в загальній сумі «- 524,55 грн.» Товариством було знято з нарахування за вказаний розрахунковий період 5627,72 грн. та проведено нарахування на суму 5103,17 грн. (5103,17 - 5627,72 = -524,55).

Судом встановлено, що за період 2018-2019 р.р. ОСОБА_1 передача показників лічильника Оператору ГРМ у строки та способи, встановлені пунктом 5.5. Типового договору розподілу природного газу не проводилась, хоча інформація щодо усіх можливих способів передачі показаника індивідуального лічильника містилась у рахунках на оплату послуги з газопостачання, які надсилалися Споживачу щомісячно. Оскільки особовий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий на ім`я ОСОБА_1 , є документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій відповідача, то списання з цього внутрішнього господарського документа будь-яких сум є правом кредитора, тобто відповідача, а чинним законодавством не визначено механізму списання боргу. Крім того, позовна заява ОСОБА_1 не містить жодних обґрунтувань та розрахунків в частині визнання незаконною заборгованості за спожитий природний газ в сумі 2168,19 грн. станом на жовтень 2019 року.

А відтак, в задовленні вимог щодо визнання дій протиправними, зобов`язання списати заборгованость слід відмовити.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Об`єктом зобов`язання є відшкодування, яке заподіював зобов`язаний надати потерпілому. Зміст зобов`язання становлять право потерпілого і обов`язок заподіювача. Цим обов`язком є вчинення дій, за допомогою яких фізичне та психічне (душевне) благополуччя було б поновлено, право потерпілого - отримати таке відшкодування.

Обов`язок заподіювача шкоди по її відшкодуванню виникає за певних юридичних фактів, до них належать: наявність моральної шкоди; неправомірні дії (бездіяльність) заподіювача; причинний зв`язок між неправомірними діями (бездіяльністю) заподіювача і шкодою, що спричинена; вина заподіювача.

Згідно з п. З Постанови Пленуму Верховного суду України N 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", передбачено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань. Моральна шкода може полягати, зокрема; у приниженні честі, гідностіі престижу або ділової репутації, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до положень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Крім того, відповідно до положень статей 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки у разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законом. Отже, правові підстави для стягнення з товариства моральної шкоди відсутні, оскільки положеннями Типового договору постачання природного газу , так як позивачка договір не уклала, та Правил не передбачають відшкодування моральної шкоди в разі нарахування заборгованості за спожитий природний газ.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивачкою не доведено факту заподіяння їй моральної шкоди, а відтак, вимога в частині стягнення моральної шкоди до задоволення не підлягає. З досліджених в судовому засіданні письмових доказів встановлено наступні обставини.

Так, початковий період за який слід встановити правильність нарахування та оплату спожитого газу позивачкою є період з січня 2018 по жовтень 2019р.

Згідно фінансового стану, який долучено до відзиву станом на 01.2019р. показник лічильника - 10453 (а.с.49), на кінець року - 11078, на кінець жовтня 2019 р. 11543 .

З відомостей обходу абонентів 13.04.2019р. (а.с.50) - показник лічильника 10872, а на а.с. 54 "відомостей обходу такий показник вказаний як станом на 19.07.2018р.. На а.с.51 з відомості обходу абонентів за квітень 2019р. показник лічильника Журавель зазначений - 11385, тоді як у фінансовому стані показник лічильника за квітень 2019р. вказаний 11399.

З оглянутих судом квитанцій по оплаті послуг з газопостачання, наданих суду позивачкою вбачається, що за вказані період оплачені показники за спожитий газ, які були оплачені відрізняються, для прикладу показник лічильника - 11385 включений у березні 2019р. (а.с.19-25).

Тобто, відповідачем проведено перевірку по зверненню позивачки та скориговано споживання та оплата газу, проте є незрозумілими визначений розмір спожитого газу за відповідний період, оскільки будинок позивачки оснащений газовим лічильником і оплата проводиться згідно показника лічильника за відповідний період.

Таким чином, враховуючи достовірно встановлені судом докази, та з метою захисту прав позивача, і урегулювання конфлікту, суд прийшов до висновку, що слід зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівнегаз збут» перерахувати по особовому рахунку № НОМЕР_1 заборгованість за газопостачання з врахуванням не лише відомостей зазначених контролерами, а проведеної оплати по квитанціях про оплату за природний газ за період з січня 2018 р. по жовтень 2019 р.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-268, 273,354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, в и р і ш и в: Позовну заяву ОСОБА_1 , задовольнити частково. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівнегаз збут» перерахувати по особовому рахунку № НОМЕР_1 заборгованість за газопостачання з врахуванням проведеної оплати по квитанціях про оплату за природний газ за період з січня 2018 р. по жовтень 2019 р. В задовленні вимог щодо визнання дій протиправними, зобов`язання списати заборгованость - відмовити. Відмовити у задоволенні вимоги про стягнення моральної шкоди. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнегаз збут» судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) 40 коп. в прибуток держави. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Позивач: ОСОБА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 . Відповідач: Товариствао з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз збут", місцезнаходження: 33027, м.Рівне, вул. Івана Вишенського, буд. 4, і.код 39589441. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача АТ «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз», місцезнаходження: 33027, м.Рівне, вул. Івана Вишенського, буд. 4, і.код 03366701. Повне рішення виготовлене - 10.02.2021 року. Суддя О.В.Панас