Справа № 383/1144/20
Номер провадження 2/383/82/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді - Замши О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Машкової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №256332023 від 18.07.2018 року в розмірі 7658 грн. 99 коп.

На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 18.07.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №256332023, відповідно до якого відповідач отримав кредит та зобов`язався повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання у строки і на умовах, передбачених договором. Позивач зазначив, що 28.11.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №256332023.

03.01.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» відповідно до укладеного договору факторингу №20190103 відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до боржників, вказаним у реєстрах прав вимоги.

Відповідно до Витягу з Реєстру прав вимоги №2 від 30.01.2019 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 7658 грн. 99 коп., з яких: 6298 грн. 49 коп. заборгованості за основною сумою боргу, 1360 грн. 50 коп. - заборгованості за відсотками.

На виконання п.5.2.4. договору факторингу, згідно вимог ст.ст. 512-514, 516 Цивільного кодексу України на адресу відповідача було направлено повідомлення про відступлення права вимоги до позивача.

Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив платежів для погашення заборгованості як на рахунки позивача, так і на рахунки попереднього кредитора. Позивач зазначає, що з моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Враховуючи, що відповідач не виконує зобов`язання за кредитним договором належним чином та не повертає заборгованість добровільно, позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №256332023 в розмірі 7658 грн. 99 коп. та судові витрати на свою користь.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 10.12.2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. До суду надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. Вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі на підставі наявних у справі доказів та просить суд позов задовольнити. (а.с.60).

Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про отримання повістки про виклик до суду від 11.12.2020 року та 27.01.2021 року (а.с.59,64). До суду від відповідача не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, та не надійшло інформації про причини неявки, тому його неявка в судове засідання визнана судом не поважною. Відзив на позовну заяву, в порядку ст. 178 ЦПК України відповідачем подано не було.

При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, так як надані позивачем докази є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше, як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

З матеріалів справи вбачається, що 18.07.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №256332023, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 5300 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно п.1.4 цього договору. Відповідно до п.п.1.2 п. 1 Договору строк дії договору починається з моменту його укладення та становить 7 днів.

28.11.2018 року після укладення договору факторингу №28/1118-01 Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» право вимоги заборгованості по кредиту з боржника ОСОБА_1

03.01.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №20190103, за яким позивач набув право вимоги по вищезазначеному кредитному договору №256332023, укладеному 18.07.2018 року з ОСОБА_1 .

Відповідно до Витягу з реєстру боржників №2 від 30.01.2019 року до договору факторингу №20190103 від 03.01.2019 року позивач вказує, що набув права грошової вимоги заборгованості до відповідача в сумі 7658 грн. 99 коп.

Договір факторингу належить до цивільно-правових договорів.

Оскільки в цьому договорі фінансування здійснюється із залученням механізму передачі права вимоги кредитора, до цих відносин можуть субсидіарно застосовуватися норми глави 47 ЦК України, що містять загальні положення про заміну кредитора.

Поняття договору факторингу закріплено у ст. 1077 ЦК України.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Матеріальний предмет договору факторингу становлять грошові вимоги клієнта до третьої особи, що випливають з надання товарів, виконання ним робіт чи надання послуг третій особі. При цьому грошові вимоги можуть бути як такими, за якими вже настав термін платежу, так і майбутніми, термін платежу за якими настане пізніше.

Юридичним предметом договору факторингу є дії сторін - надання фінансування під відступлення грошової вимоги.

Відповідно до норм діючого законодавства, які регулюють право вимоги, позивач повинен надати належні та допустимі докази на підтвердження,що він набув право вимоги по виконанню відповідачем боргових зобов`язань по кредитному договору №256332023, укладеного 18.07.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1

Позивач у позові послався на укладений договір факторингу №20190103 від 03.01.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»

Відповідно до п.п.4.1 п.4 договору факторингу - право вимоги переходить від Клієнта до Фактора на наступний календарний день після підписання сторонами відповідного реєстру прав вимоги, по формі, встановленій у додатку до цього Договору.

Таким чином, підписаний сторонами та скріплений печатками акт прийому передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

Позивач на підтвердження позовних вимог надав копію витягу з Реєстру прав вимоги №2 від 30.01.2019 до договору факторингу №20190103 від 03.01.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_1 має загальну суму заборгованості в розмірі 7658 грн. 99 коп.

Суд, під час розгляду справи дослідив зазначені докази і дійшов висновку, що витяг з реєстру боржників, на який посилається позивач як на належний та допустимий доказ не може бути визнаний судом таким в розумі глави 5 Розділу І ЦПК України.

Зазначений витяг не містить реквізитів, які повинні бути відображені в оригіналі документу, зокрема відсутні підписи, як Фактора так і Клієнта та відтиски печаток, що засвідчують дію.

Встановлені обставини свідчать, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження, що до позивача перейшло право вимоги до відповідача відповідно до договору факторингу.

Приймаючи до уваги встановленні обставини, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» необхідно відмовити повністю, оскільки під час розгляду справи позивачем не надано відповідних належних та допустимих доказів на підтвердження позову.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, підстави для стягнення судового збору з відповідача відсутні.

Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263, 265, 352, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №256332023 від 18.07.2018 року в розмірі 7658 грн. 99 коп., яка складається з: 6298 грн. 49 коп. - заборгованість за основною сумою боргу; 1360 грн. 50 коп. - заборгованість за відсотками - відмовити повністю.

Витрати, понесені позивачем під час розгляду справи, покласти на позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Бобринецький районний суд Кіровоградської області).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Найменування сторін:

- позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місце знаходження за адресою м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, ідентифікаційний код юридичної особи 35625014;

- відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складено 09.02.2021 року.

Суддя О.В. Замша