П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2021 року м. Київ

Справа № 2-10/11

Провадження № 22-ц/824/12203/2021

Резолютивна частина постанови оголошена 01 грудня 2021 року

Повний текст постанови складено 02 грудня 2021 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Журавльова Д.Д.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 травня 2021 року у справі за заявою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 квітня 2011, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2015 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 квітня г 2011 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , третя особа - ОСОБА_6 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок пожежі.

Свої вимоги мотивувала тим, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.04.2011 по цивільній справі № 2-26/10 було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди, спричиненої внаслідок пожежі, а саме: стягнено з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 солідарно на користь ОСОБА_1 925 615,00 грн, відшкодування матеріальної шкоди та 50 000 грн. відшкодування моральної шкоди, а всього 975 615 грн.; стягнено з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 солідарно на користь ОСОБА_4 відшкодування моральної шкоди 50 000 грн.; стягнено з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 солідарно на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_4 судові витрати у вигляді сплаченого державного мита у розмірі 1 700 грн., та 30 грн. вартості інформаційно- технічного забезпечення розгляду цивільної справи, а також витрати у розмірі 5 000,00 грн. за вартості дослідження спеціаліста.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 16 лютого 2012 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 квітня 2011 року було змінене в частині розміру відшкодування завданої моральної шкоди. Так, було вирішено стягнути, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у сумі 5 000 грн,; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 відшкодування моральної шкоди в сумі 5 000 грн,; в решті рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 01 серпня 2012 року рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області від 16 лютого 2012 року було скасовано, рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 квітня 2011 року було залишено в силі.

Як зазначено в заяві про перегляд рішення за нововиявленою обставиною, визначальною підставою для часткового задоволення позову ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , була проведена судова експертиза, висновок спеціаліста ОСОБА_7 щодо виникнення пожежі. Як на нововиявлену обставину посилалась на покази свідка ОСОБА_8 , якими, на думку заявника, спростовуються наведені висновки експертів, оскільки остання зазначила, що всі труби від печей в будинку, який став осередком пожежі, були азбестоцементні, що спростовує висновки спеціаліста ТОВ Бюро незалежної експертизи «Об`єктивність» ОСОБА_7 та експерта Київського НДІСЕ МЮ ОСОБА_9, які зазначили, що пожежа сталася від металевої труби від грубки будинку АДРЕСА_1 .

Крім того, заявник зазначає нововиявленою обставиною також висновок експертного дослідження № 2-03 від 17 березня 2015 року, складеного судовим експертом Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_13 Згідно з даними вказаного експертного висновку, не видається за можливе встановити конкретний осередок виникнення пожежі, шляхи розповсюдження пожежі та її причину. Крім того, експертом встановлено наявність ряду недоліків при проведених попередніх досліджень пожежі у цій справі при первісному її розгляду.

Обґрунтовуючи вищезазначену заяву ОСОБА_3 вказала, що Києво-Святошинський районний суд ухвалив рішення без врахування зазначених нею обставин, тому вони є нововиявленими. Про наявність даних обставин заявнику стало відомо лише у лютому 2015 року. Вони фактично існувала під час розгляду справи, але не були відомі і не могли бути відомими та є істотними для розгляду даної справи.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 травня 2021 відмовлено у задоволенні заяви представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про перегляд рішення Києво-Святошинського районного Київської області від 11 квітня 2011 року за нововиявленими обставинами.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції .

Зазначає про те, що суд в оскаржуваній ухвалі вказує, що дослідження та пояснення сусідки ОСОБА_8 є новими доказами, а не нововиявленими обставинами з чим погодитись не можливо, оскільки та обставина, що будинок мав димоходи з азбестоцементних труб, існувала під час розгляду справи та спростовує неправдиві висновки експерта ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .. ОСОБА_2 не знала про це, оскільки проживала в місті Києві та не знала які труби були в будинку її бабусі. Ця інформація не була відома під час судового розгляду, тому що позивач ОСОБА_4 одразу ж після пожежі знищив всі сліди пожежі для ухвалення рішення суду на свою користь.

Тобто пояснення сусідки ОСОБА_8 є нововиявленими обставинами, тому що суддя першої інстанції Усатов Д.Д. виніс неправомірне рішення ґрунтуючись на висновку експерта ОСОБА_9 .

В цій справі були проведені два експертні дослідження.

Експерт ОСОБА_7 вказує, що осередком пожежі стала металева і труба від руської печі в кімнаті АДРЕСА_2 .

Висновок № 6612 судової пожежно-технічної експертизи складено експертом ОСОБА_9 26 лютого 2010 року, це через два роки після пожежі, коли цієї труби не було.(т. 1 а.с.144), оскільки сам експерт у експертному і висновку (арк.3 висновку ) у п`ятому абзаці вказує: «під час проведення і експертного огляду встановлено, що обстановка на місці пожежі змінена, проведено відновлю вальні роботи, які практично знищили усі сліди, що могли би вказувати на шляхи поширення вогню та місце знаходження осередку пожежі, що є підставою, відповідно до положень ст. 53 ЦПК України для повернення Вашої ухвали без виконання».

Експерт ОСОБА_9 також спростовує дослідження експерта ОСОБА_11 , який вказує в своїй експертизі (а.с. 8),що руська піч в будинку АДРЕСА_3 не може бути осередком пожежі, натомість осередком пожежі являється ,грубка, що знаходилась в кімнаті АДРЕСА_4 .

По-друге експертами ОСОБА_7 та ОСОБА_9 не досліджували камін в будинку ОСОБА_1 , який став причиною пожежі, а навпаки скрили від суду про даний камін. Стан пошкоджень спалимих будівельних конструкцій у двоповерховій частині будинку АДРЕСА_3 вказує на те, що саме тут відбувалося найбільш довготривале за часом та температурою горіння про це може свідчити умовний обрис осі проекції «осередкового конуса» на вертикальну огороджувальну конструкцію в середині двоповерхової частини будинку 3-а.(т3, а.с.147) Осередок пожежі міг бути поблизу металевого димоходу каміну у місці його перетину міжповерхового перекриття чи перекриття на горища. За таких обставин причина пожежі та сама - теплове самозаймання внаслідок недотримання правил пожежної безпеки при експлуатації (улаштуванні) пічного опалення (каміну).

Отже, висновок спеціаліста №. 01/08 по дослідженню пожежі, виконаного 16 лютого 2008 року спеціалістом ТОВ Бюро незалежної експертизи «Об`єктивність» ОСОБА_7 та висновок спеціаліста № 6612 судової пожежно-технічної експертизи, виконаної 26.02.2010 експертом Київського НДІСЕ МЮ України ОСОБА_9 є неправдивими та необгрунтованими, упередженими, такими, які не можуть взяті як доказ, на якому ґрунтувалось рішення.

20 січня 2015 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_12 звернулася із заявою про проведення експертного пожежно-технічного дослідження за фактом виникнення вищевказаної пожежі до Держаного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру.

Висновок експерта ОСОБА_13 Держаного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру спростовує попередні експертизи, проведені за час судових засідань в першій інстанції.

Ескпертне дослідження експерта ОСОБА_13 засвідчує необ`єктивність проведення досліджень експертами ОСОБА_9 та ОСОБА_11 .. Експертом ОСОБА_13 виявлено численні порушення в проведенні експертних досліджень. Експерт ОСОБА_13 допитувався в суді першої інстанції та надавав пояснення під присягою та спростував експертні висновки ОСОБА_9 та ОСОБА_7 та ті твердження, що знищення майна позивача ОСОБА_15 відбулося внаслідок недбалої, протиправної поведінки відповідачів, оскільки вина Відповідачів у пожежі не доведена.

Сусідка ОСОБА_8 ,експерт ОСОБА_16 , пожежник ОСОБА_17 не були допитані в суді.

Нововиявленою обставиною є пояснення сусідки ОСОБА_8 , пояснення пожежника ОСОБА_17 , який приймав участь у гасінні пожежі 03.01.2008 року будинку в АДРЕСА_5 , а також фотографії № 16, 17 на стор. 28 Висновку експертного дослідження від 17.03.2015 року № 2-03 експерта ОСОБА_13 , де показано місце нещільного з`єднання (розриву, просідання) металевих труб димаря каміну, яке незафіксоване та неописане експертами ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .

Цей факт був прихований експертами ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , а тому відповідачі не знали та не могли знати про їх існування. Цю фотографію разом з іншими фотографіями передав експерту ОСОБА_13 експерт ОСОБА_9 в електронному вигляді навіть не згадавши про неї.

Виявлені порушення експертів ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які зазначені у висновку експертного пожежно-технічного дослідження судового експерта ОСОБА_13 і є нововиявленими обставинами також.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 , підтримали доводи апеляційної скарги із викладених в ній підстав.

Представник ОСОБА_1 адвокат Ситницький О.О. проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.04.2011 по цивільній справі № 2-26/10 було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди, спричиненої внаслідок пожежі, а саме: стягнено з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 солідарно на користь ОСОБА_1 925 615,00 грн. відшкодування матеріальної шкоди та 50 000 грн. відшкодування моральної шкоди, а всього 975 615 грн.; стягнено з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 солідарно на користь ОСОБА_4 відшкодування моральної шкоди 50 000 грн.; стягнено з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 солідарно на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_4 судові витрати у вигляді сплаченого державного мита у розмірі 1 700 грн., та 30 грн. вартості інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи, а також витрати у розмірі 5 000,00 грн. за вартості дослідження спеціаліста.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 16 лютого 2012 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 квітня 2011 року було змінене в частині розміру відшкодування завданої моральної шкоди. Так, було вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у сумі 5 000 грн.; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 відшкодування моральної шкоди в сумі 5 000 грн.; в решті рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 01 серпня 2012 року рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області від 16 лютого 2012 року було скасовано, рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 квітня 2011 року було залишено в силі.

У лютому 2015 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 квітня г 2011 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , третя особа - ОСОБА_6 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок пожежі.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 травня 2021 відмовлено у задоволенні заяви представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про перегляд рішення Києво-Святошинського районного Київської області від 11 квітня 2011 року за нововиявленими обставинами.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами суд першої інстанції виходи з того, що заявник обґрунтовує заявлені вимоги про перегляд судового рішення за нововивявленими обставинами новими доказами по справі, які не входили до предмету доказування, а тому дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вказані правові норми передбачають, що це мають бути обставини, які є істотними, тобто, такими, що якби вони були відомі раніше, то суд ухвалив би інше рішення; вони є нововиявленими, а не новими обставинами, тобто, існували на час розгляду судом спору; вони входять до предмету доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Підставою перегляду будь-якого судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами є те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» № 4 від 30.03.2012 року, перегляд судових рішень, що набрали законної сили, у зв`язку з нововиявленими обставинами є самостійною стадією цивільного процесу, в якому судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього - юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоча їх подання до суду могло потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення.

Задоволення судом заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами всупереч вимогам ЦПК України порушує принцип правової визначеності та право заявника на доступ до правосуддя, яке гарантується пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950).

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Христов проти України» (Khristov v. Ukraine, заява № 24465/04) від 19.02.2009 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], заява № 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII). Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata (див. там же, п. 62), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. справу «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-IX).

За приписами п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» № 4 від 30.03.2012 року, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювались судом у процесі розгляду справи.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, необхідно розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Для перегляду судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами, суд повинен враховувати не тільки ту обставину, що заявнику не було відомо про них, а й те, що такі обставини не могли бути йому відомі на час розгляду справи.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, №69529/01, §27,28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Звертаючись із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду, заявник посилається на те, пояснення сусідки ОСОБА_8 , пояснення пожежника ОСОБА_17 , який приймав участь у гасінні пожежі 03.01.2008 року будинку в АДРЕСА_5 , а також фотографії № 16, 17 на стор. 28 Висновку експертного дослідження від 17.03.2015 року № 2-03 експерта ОСОБА_13 , де показано місце нещільного з`єднання (розриву, просідання) металевих труб димаря каміну, яке незафіксоване та неописане експертами ОСОБА_7 та ОСОБА_9 . Цей факт був прихований експертами ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , а тому відповідачі не знали та не могли знати про їх існування. Цю фотографію разом з іншими фотографіями передав експерту ОСОБА_13 експерт ОСОБА_9 в електронному вигляді навіть не згадавши про неї.

Виявлені порушення експертів ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які зазначені у висновку експертного пожежно-технічного дослідження судового експерта ОСОБА_13 і є нововиявленими обставинами також.

Щодо цих доводів, суд першої інстанції вірно зазначив, що ОСОБА_2 та/або її представники мали право заявити клопотання про допит свідка чи свідків, зокрема і ОСОБА_8 під час судового розгляду з метою підтвердження власної правової позиції.

Крім того, сторона відповідача під час судового розгляду не була позбавлена можливості самостійно замовити та надати висновок експерта. Більш того, представники відповідача заявляли клопотання про призначення повторної експертизи під час судового розгляду, у задоволенні якого було відмовлено на підставі ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.04.2011, заперечення щодо якої могли включатися до апеляційної скарги на рішення суду та бути предметом розгляду суду апеляційної/касаційної інстанції.

Пунктом 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року роз''снено, що судове рішення не може переглядатись у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені частиною другою статті 361 ЦПК України, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 361 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Таким чином, зазначені обставини, на які посилається заявник у своїй заяві, не є підставами для перегляду рішення суду у зв`зку з нововиявленими обставинами, передбаченими статті 423 ЦПК України, та ці обставини не спростовують факти, встановлені судом на час розгляду справи і покладені в основу судового рішення, та не можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається

За таких обставин колегія суддів вважає, що заявником не наведені обставини, які б могли кваліфікуватися як нововиявлені в розумінні положень ЦПК України як підстави для скасування рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15 вересня 2014 року, оскільки обставина, зазначена заявником, не є в розумінні чинного законодавства України нововиявленими.

Доводи апеляційної скарги зводяться фактично до переоцінки доказів, яким судом надана належна правова оцінка, на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують.

Нових доказів до апеляційної скарги представником ОСОБА_2 - ОСОБА_3 не надано, підстави для переоцінки доказів, які наявні в матеріалах справи, відсутні.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської областівід 31 травня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна