Головуючий у І інстанції Пустовойт Т. В. Єдиний унікальний номер 264/3775/21
Номер провадження 22-ц/804/2561/21
Доповідач Барков В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року м. Маріуполь

Донецький апеляційний суд в складі:

головуючого судді Баркова В. М.,

суддів Зайцевої С. А.,

Мальцевої Є. Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в місті Маріуполі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) про відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2021 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції із позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) про відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою.

20 липня 2021 року від представника відповідача Патрик Г. Г. надійшов відзив на позовну заяву, який містив клопотання про передачу позову на розгляд до Дніпровського районного суду м. Києва за підсудністю, тобто за місцезнаходженням відповідача МТСБУ, оскільки предметом позову є стягнення регламентної виплати на підставі підпункту б п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а не відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП.

Ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 липня 2021 року цивільну справу передано за підсудністю на розгляд до Дніпровського районного суду м. Києва.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на її неправомірність, незаконність та необґрунтованість, просила її скасувати та правити справу для продовження розгляду до Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом при постановлені спірної ухвали не взято до уваги, що позивачкою обрано альтернативну підсудність на підставі ч. 6 ст. 28 ЦПК України, оскільки їй була завдана матеріальна шкода і такі позови можуть пред`являтись за місцем заподіяння шкоди.

Відзивів на апеляційну скаргу не надано. Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 1, 3 ст. 368, ч. 1 ст. 369 ЦПК України справа розглядається апеляційним судом в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про направлення цивільної справи за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва, суд першої інстанції виходив з того, що за умови відсутності між сторонами договірних відносин, предметом позову є стягнення регламентної виплати на підставі пп.б) п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а не відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду з огляду на наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За загальним правилом, визначеним ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Стаття 28 ЦПК України регламентує альтернативну підсудність справ за вибором позивача. Зокрема, позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди (ч. 6 ст.28 ЦПК України).

Позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (ч. 16 ст. 28 ЦПК України).

За змістом наведеного можна дійти висновку, що не виключаючи можливість звернення позивача до суду за правилами загальної підсудності (за місцезнаходженням відповідача), альтернативна підсудність встановлює можливість звертатися до іншого суду з відповідним позовом, тобто встановлює альтернативу - можливість для позивача обрати один із двох чи більше судів.

Як вбачається з матеріалів справи, 18 листопада 2020 року за адресою: м. Маріуполь, Кальміуський район, вул. Семашка, 17 сталась дорожньо-транспортна пригода в результаті якої було здійснено наїзд на автомобіль позивачки - «Mitsubishi ASX» державний номерний знак НОМЕР_1 , невстановленим автомобілем, водій якого залишив місце ДТП.

Відповідно до підпункту «б» п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння невстановленим транспортним засобом, крім шкоди, яка заподіяна майну та навколишньому природному середовищу.

З урахуванням викладеного вище, встановивши, що спірні правовідносини хоча й регулюються нормами ЦК України та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», однак не виникали із договору страхування між позивачкою та відповідачем, а отже судом невірно встановлено, що матеріали цивільної справи необхідно передати на розгляд до Дніпровського районного суду м. Києва.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу про передачу позову ОСОБА_1 на розгляд до Дніпровського районного суду м. Києва з порушенням норм процесуального права стосовно альтернативної підсудності, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 статті 379 ЦПК України є підставою для її скасування з поверненням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, тобто вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись статтями 367-369, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 липня 2021 року - скасувати, справу направити до Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 07 грудня 2021 року.

Судді В.М. Барков

С. А. Зайцева

Є.Є. Мальцева