ПОСТАНОВА

Іменем України

28 січня 2021 року м. Кропивницький

справа № 384/126/20

провадження № 22-ц/4809/101/21

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дуковського О.Л., Дьомич Л.М.,

при секретарі Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вільшанського районного суду Кіровоградської області у складі судді Галицького В.В. від 30 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Плоско-Забузької сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області про визнання права власності на земельну частку (пай), -

встановив:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що вона є спадкоємцем першої черги після смерті її матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказала, що 20.12.2019 р. Відділ у Вільшанському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області усно повідомив її про можливість отримання земельної частки (паю), а також листом № 325/107-19 про те, що у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Україна» за записом № 207 відмітка про отримання сертифікату серії КР 0188207 відсутня.

Відповідно до листа Плоско-Забузької сільської ради від 19.12.2019 року № 14 згідно схеми поділу земельних ділянок по території колишнього КСП «Україна» ОСОБА_2 надана земельна ділянка № НОМЕР_1 площею 4,15 га.

04.03.2020 з метою реалізації права на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) вона звернулася до приватного нотаріуса, де їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій з підстав відсутності у спадкодавця правовстановлюючих документів на землю.

Посилаючись на те, що вона фактично прийняла спадщину шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, позивач просила визнати за нею право власності на земельну частку (пай) розміром 4,36 в умовних кадастрових гектарах, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР 0188207, виданого на підставі розпорядження Вільшанської районної державної адміністрації Кіровоградської області на ім`я ОСОБА_2 , в порядку спадкування.

Рішенням Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 30 липня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі скаржник посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, а також на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 /а.с.10,11/. ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с. 12/.

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.01.2018 року посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А., спадкоємицею майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її дочка ОСОБА_1 . Інших спадкоємців немає, що підтверджується копією спадкової справи №07/2018 року.

Згідно копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серія КР №0188207 від 30.01.1997 року, ОСОБА_2 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Україна» розміром 4,36 в умовних кадастрових гектарах /а.с.14/.

Згідно відповіді відділу у Вільшанському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області №325/107-19 від 20.12.2019 року на звернення представника позивача зазначено, що відповідно до додатку 1 списків членів КСП, які мають право на одержання сертифікату Державного акту на право колективної власності на землю по КСП «Україна» Плоско-Забузької сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області серії КР від 05.03.1997 року значиться прізвище ОСОБА_2 . У книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Україна» за записом №207 відмітка про отримання сертифікату серії КР №0188207 відсутня. Відповідно до листа Плоско-Забузької сільської ради від 19.12.2019 року №14 згідно схеми поділу земельних ділянок по території бувшого КСП «Україна» гр. ОСОБА_2 надана земельна ділянка № НОМЕР_1 площею 4,15 га. Оригінал сертифікату на земельну частку (пай) зберігається у відділі /а.с.13/.

Відповідно до копії державного акта на право колективної власності на землю серія КР від 05.03.1997 року, виданого колективному сільськогосподарському підприємству «Україна» Плоско-Забузькою сільською радою передано у колективну власність 2023,3 гектарів, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до рішення Плоско-Забузької сільської ради народних депутатів №18 від 24.05.1995 року. У додатку 1 до вказаного державного акта «Список громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства», за записом №182 значиться прізвище ОСОБА_2 /а.с.19-22/.

Встановивши дані обставини справи, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову з тих підстав, що колективне сільськогосподарське підприємство «Україна» одержало державний акт на право колективної власності на землю вже після смерті ОСОБА_2 , а тому на момент смерті вона не набула права власності на земельну частку (пай), оскільки членство ОСОБА_2 у КСП «Україна» припинилося з її смертю.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна з огляду на таке.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

За пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

За змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта.

Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 була включена до списку до державного акту на право колективної власності на землю серія КР від 05.03.1997 року, виданого колективному сільськогосподарському підприємству «Україна», а тому вона має право на земельну частку (пай) в розмірі 4,36 в умовних кадастрових гектарах, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР 0188207.

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Згідно зі статтею 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу (оголошення громадянина померлим).

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (частина друга статті 548 ЦК УРСР).

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на вказані вимоги закону, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги в сумі 2 991 грн. 70 коп.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 30 липня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 права власності на земельну частку (пай) розміром 4,36 в умовних кадастрових гектарах, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР 0188207, виданого на підставі розпорядження Вільшанської районної державної адміністрації Кіровоградської області на ім`я ОСОБА_2 , в порядку спадкування.

Стягнути з Плоско-Забузької сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 2 991 грн. 70 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08.02.2021

Судді:

О.А.Письменний О.Л.Дуковський Л.М. Дьомич