Справа № 535/296/19
Провадження № 2/535/1/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 року смтКотельва

Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Мальцева С.О.;

з секретарем судових засідань Білик Н.О.;

за участю відповідача: ОСОБА_1 ;

та представника відповідача ОСОБА_2 ;

розглянувши у підготовчому засіданні в смт Котельва цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та визнання договору купівлі-продажу від 10.05.2018 року недійсним, треті особи, які не заявлять самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Територіальний сервісний центр МВС 5943 РСЦ МВС в Сумській області, ОСОБА_5 , Служба у справах дітей Котелевської районної державної адміністрації;-

УСТАНОВИВ:

13.03.2019 року представник позивачки адвокат Сідько С.І., звернулася до суду з позовом в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про поділ спільного майна подружжя. Позов обґрунтовано тим, що сторони перебували в шлюбі з 01.11.2003 року по 14.05.2018 р. Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 14.05.2018 року шлюб між сторонами розірвано.

Під час шлюбу було набуте майно, що належить сторонам на праві спільної сумісної власності:

1)Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою, АДРЕСА_1 , який належить сторонам на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане Виконавчим комітетом Котелевської селищної ради, 10.05.2007 року, на ім`я відповідача, вартість якого у відповідності до даних технічного паспорта складає 154763,00 грн.

2)Земельна ділянка, площею 0,15 га., цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , кадастровим номером :30:001:0840, яке належить сторонам на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯИ, №760517, виданого відділом Держкомзему у Котелевському районі, 30 грудня 2009 року, на ім`я відповідача, вартість якої у відповідності до даних витягу про нормативно-грошову оцінку, становить 122 471,65 грн.

3)Автомобіль марки Volkswagen Vento 2/0, 1995 року випуску зеленого кольору номерний знак НОМЕР_1 вартістю близько - 75000 грн.

Меблі та побутові речі було поділено в порядку врегулювання спору в позасудовому порядку, про що сторонами складено відповідний Акт, від 20.10.2019 року (а.с.95).

В подальшому позивачем було зменшено позовні вимоги до відповідачів та просить визнати за нею в порядку поділу спільного майна подружжя, право власності на 1/2 частину житлового будинку (літ.А-1), загальною площею 84,7м2, з якої житлова становить 38,7м2, з господарськими будівлями та спорудами: Гараж, (літ. Б.), погріб вхідний (літ. В), сарай (літ.Г), Літня кухня, (літ. Д), сарай (літ. Ж) розташовані за адресою, АДРЕСА_1 , який належить сторонам на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане Виконавчим комітетом Котелевської селищної ради, 10.05.2007 року, на ім`я ОСОБА_6 , а також право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,15 га., цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , кадастровим номером :30:001:0840, яка належить сторонам на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯИ, №760517, виданого відділом Держкомзему у Котелевському районі, 30 грудня 2009 року, на ім`я ОСОБА_6 .

Згоди про добровільний поділ нерухомого майна, та автомобіля, між сторонами не було досягнуто, і вказане майно знаходиться в користуванні відповідача, без надання вільного доступу позивачу, в добровільному порядку укласти договір поділу спільного майна подружжя він відмовляється.

Ухвалою суду від 18.03.2019 відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду в порядку загального позовного провадження, та призначено підготовче засідання на 05.04.2019 на 14.00 год.

Підготовчі засідання було відкладено 05.04.2019, 10.05.2019, 12.07.2019, 01.08.2019, 19.08.2019, 03.09.2019, 18.09.2019, 23.10.2019, 08.11.2019, 04.12.2019, 17.12.2019.

27.01.2020 Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області було закрито підготовче засідання та призначено до судового розгляду на 18.02.2020 року на 10.30 год.

18.02.2020 судовий розгляд було відкладено на 25.03.2020.

25.03.2020 ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області було зупинено провадження у справі до залучення до участі у справі правонаступників після відповідача ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

21.04.2020 Ухвалою судді Котелевського районного суду Полтавської області Мальцева С.О. вищевказану цивільну справу було прийнято до свого провадження.

29.09.2020 Ухвалою судді Котелевського районного суду Полтавської області Мальцева С.О. поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання на 29.10.2020 року на 14.00 год.

29.10.2020 Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області залучено до участі у справі в якості відповідачів, як правонаступників померлого ОСОБА_6 .

Підготовчі засідання було відкладено 20.11.2020, 08.12.2020, 13.01.2021.

Позивач ОСОБА_3 та представник позивача -адвокат Сідько С.І. у судове засідання не з`явилися, надали до суду письмову заяву, в якій просили розгляд справи провести без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задоволити з підстав викладених в позовній заяві, враховуючи заяву про зменшення позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі та не заперечував проти задоволення зменшених позовних вимог.

Представник служби у справах дітей Котелевської районної державної адміністрації у судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі та не заперечував проти задоволення зменшених позовних вимог.

Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у ст. 316, 316, 317, 319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч.1 ст.70 СК України).

Відповідно до ч.1 ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст.71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Правові підстави визнання майна особистою приватною власністю дружини чи чоловіка закріплені в ст.57 СК України, в пунктах 1-3 частини першої якої визначено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Таким чином, вирішуючи спори між подружжям про поділ майна, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Відповідно до п.п.22,23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК (2947-14) та ст. 372 ЦК (435-15). Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК (2947-14), ч. 3 ст. 368 ЦК) (435-15), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

Як встановлено судом, сторони перебували в шлюбі з 01.11.2003 року по 14.05.2018 р. Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 14.05.2018 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.11).

Під час шлюбу було набуте майно, що належить сторонам на праві спільної сумісної власності: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою, АДРЕСА_1 , який належить сторонам на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане Виконавчим комітетом Котелевської селищної ради, 10.05.2007 року, на ім`я відповідача; земельна ділянка, площею 0,15 га., цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , кадастровим номером :30:001:0840, яке належить сторонам на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯИ, №760517, виданого відділом Держкомзему у Котелевському районі, 30 грудня 2009 року, на ім`я відповідача та автомобіль марки Volkswagen Vento 2/0, 1995 року випуску зеленого кольору номерний знак НОМЕР_1 ., з урахуванням зменшених позовних вимог право власності на 1/2 частину житлового будинку (літ.А-1), загальною площею 84,7м2, з якої житлова становить 38,7м2, з господарськими будівлями та спорудами: Гараж, (літ. Б.), погріб вхідний (літ. В), сарай (літ.Г), Літня кухня, (літ. Д), сарай (літ. Ж) розташовані за адресою, АДРЕСА_1 , який належить сторонам на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане Виконавчим комітетом Котелевської селищної ради, 10.05.2007 року, на ім`я ОСОБА_6 , а також право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,15 га., цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , кадастровим номером :30:001:0840, яка належить сторонам на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯИ, №760517, виданого відділом Держкомзему у Котелевському районі, 30 грудня 2009 року, на ім`я ОСОБА_6 .

Таким чином, на момент розірвання шлюбу між сторонами, в обсяг спільно нажитого майна подружжя набутого у шлюбі, входить вище зазначене майно, що сторонами не оспорюється.

Після розірвання шлюбу між сторонами, розподіл спільного майна подружжя не було проведено.

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано ст.63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що між сторонами у справі договори щодо розпорядження та користування спірним майном не укладались.

Згідно з ч.2 ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Частинами 1 та 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Відповідно до п.30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст. 63, ч.1 ст. 65 СК України.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Зазначену позицію висловлено Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 21.11.2018 року в справі № 372/504/17.

Тобто, ВС відновив абсолютну презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.

Згідно з частиною першою статті 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та поділу майна подружжя шляхом визнання права власності, в порядку поділу спільного майна подружжя, на 1/2 частку житлового будиноку з господарськими будівлями та спорудамиякий належить сторонам на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно та 1/2 частину земельної ділянки площею 0,15 га., цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка належить сторонам на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку.

У зв`язку з наведеним, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 259, 265, 268 ЦПК України, суд;-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та визнання договору купівлі-продажу від 10.05.2018 року недійсним, треті особи, які не заявлять самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Територіальний сервісний центр МВС 5943 РСЦ МВС в Сумській області, ОСОБА_5 , Служба у справах дітей Котелевської районної державної адміністрації- задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою с.Карпилівка, Рокитнівського району Рівненської області, ідентифікаційний код: НОМЕР_2 , в порядку поділу спільного майна подружжя, право власності на 1/2 частину житлового будинку (літ.А-1), загальною площею 84,7м2, з якої житлова становить 38,7м2, з господарськими будівлями та спорудами: Гараж, (літ. Б.), погріб вхідний (літ. В), сарай (літ.Г), Літня кухня, (літ. Д), сарай (літ. Ж) розташовані за адресою, АДРЕСА_1 , який належить сторонам на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане Виконавчим комітетом Котелевської селищної ради, 10.05.2007 року, на ім`я ОСОБА_6 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою с.Карпилівка, Рокитнівського району Рівненської області, ідентифікаційний код: НОМЕР_2 , в порядку поділу спільного майна подружжя, право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,15 га., цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , кадастровим номером :30:001:0840, яка належить сторонам на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯИ, №760517, виданого відділом Держкомзему у Котелевському районі, 30 грудня 2009 року, на ім`я ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана через Котелевський районний суд Полтавської області.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Представник позивача: ОСОБА_7 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса проживання: АДРЕСА_5 .

Представник відповідача: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_6 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Територіальний сервісний центр МВС 5943 РСЦ МВС в Сумській області, адреса: вул.Білопільський шлях, 18/1, м.Суми,40009.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідач: ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_7 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідач: Служба у справах дітей Котелевської районної державної адміністрації адреса:вул.Полтавський шлях,221, смтКотельва Полтавської області,38600.

В повному обсязі рішення складено 10.02.2021 року.

Суддя: С.О. Мальцев