1Справа № 335/7093/20 2-др/335/2/2021
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
04 лютого 2021 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Макарова В.О.,
за участю секретаря судового засідання Дуда Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Гришко Івана Івановича про ухвалення додаткового рішення, в частині стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу по справі № 335/7093/20 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Механічний завод № 1» про стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення компенсації за невикористану відпустку та стягнення середнього заробітку у зв`язку із затримання проведення розрахунку при звільненні,
16.12.2020 року представник ТОВ «Механічний завод № 1» адвокат Гришко І.І. звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з вказаною заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив суд ухвалити додаткове рішення у вищевказаній цивільній справі, яким здійснити розподіл судових витрат на професійну правову допомогу, понесених відповідачем у розмірі 7 500,00 грн.
В судове засідання адвокат Гришко І.І. не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив.
ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, 04.02.2021 року звернулася до суду із заявою, в якій просила заяву про ухвалення додаткового рішення залишити без розгляду, враховуючи доводи заперечення на заяву відповідача, що були подані до суду раніше.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подана заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 430 цього Кодексу.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Згідно ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Так, вищевказана справа розглядалась судом в порядку спрощеного позовного провадження, а тому згідно вимог ч. 8 ст. 279 ЦПК України дебати не проводились.
У відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 178 ЦПК України, відповідачем у своєму відзиві повідомлено суд, про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, проте під час судового розгляду, відповідачем не заявлялось та не подавалась відповідна заява про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09.12.2021 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Механічний завод № 1» про стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення компенсації за невикористану відпустку та стягнення середнього заробітку у зв`язку із затримання проведення розрахунку при звільненні - залишені без задоволення.

Відповідно до матеріалів цивільної справи (а.с. 84), під час оголошення вступної та резолютивної частин рішення суду представника відповідача ТОВ «Механічний завод № 1» адвокат Гришко І.І. був присутній.

З заяви про ухвалення додаткового рішення у справі вбачається, що вартість послуг з надання правової допомоги у цій судовій справі становить 7 500, 00 грн., також разом з зазначеною заявою суду надані докази витрат відповідача на професійну правничу допомогу, що фактично понесені у цій справі, а саме: копію рахунку-фактури № АО-0000161 від 11.11.2020 року, копію акту № АО-0000161 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 19.11.2020 року, копію рахунку-фактури № АО-0000179 від 10.122020 року, копію акту № АО-0000179 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 09.12.2020 року, виписку про рух коштів за інтервал дат по контрагентам та документи, які підтверджують повноваження представника відповідача.

При ухваленні рішення судом не вирішувалось питання про відшкодування таких витрат, оскільки відповідачем докази понесення витрат на професійну допомогу адвоката не надавалися та не подавалась відповідна заява про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Таким чином, суд вважає, що докази понесених судових витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача повинні були бути надані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Під час судового розгляду справи відповідачем не були надані докази щодо витрат на професійну (правничу) допомогу.

До закінчення розгляду справи відповідачем не було подано заяви щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката та про поважні причини неможливості подання доказів, що підтверджують розмір понесених судових витрат на професійну (правничу) допомогу.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Також, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат».

Враховуючи те, що рішення суду було ухвалено 09.12.2020 року, під час судового розгляду справи відповідачем не були надані докази щодо витрат на професійну (правничу) допомогу, а заява про ухвалення додаткового рішення разом із наданням доказів про витрати на професійну правничу допомогу (актів сплати) надійшла до суду лише 16.12.2020 року, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, суд не вбачає підстав для стягнення витрат на професійну (правничу) допомогу.

Керуючись ст.ст. 246, 270, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення, в частині стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу по справі № 335/7093/20 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Механічний завод № 1» про стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення компенсації за невикористану відпустку та стягнення середнього заробітку у зв`язку із затримання проведення розрахунку при звільненні - залишити без задоволення.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Макаров