Справа № 274/8311/20
Провадження № 2/0274/730/21
Рішення

Іменем України

08.02.2021 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Вдовиченко Т.М., за участю секретаря судового засідання Рудич М.О., сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання,-

В с т а н о в и в :

В грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним вище позовом, відповідно до якого просить суд стягнути з ОСОБА_2 1/5 частки від отримуваного ним доходу на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_3 , на місяць, у зв"язку з продовженням навчання з 14.12.2020 року до закінчення навчання або до досягнення нею двадцяти трьох років.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 2002 року по 2008 рік вона та ОСОБА_2 проживали однією сім"єю без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання в них народилась дочка - ОСОБА_3 . На даний час спільно не проживають, сімейні стосунки не підтримують.

У зв"язку з навчанням доньки на денному стаціонарі у Бердичівському коледжі промисловості, економіки та права вона має труднощі із забезпеченням побутових витрат та витрат пов"язаних із навчанням доньки, яка не може себе самостійно забезпечувати у зв"язку з навчанням.

Зазначає, що навчання є основним заняттям дочки, тому вона не може працевлаштуватися, стипендію не отримує. Окрім витрат на засоби гігієни, студентську канцелярію, одяг та кишенькові кошті до щоденних побутових витрат доньки пов"язаних із навчанням у місячному еквіваленті належать : оплата проїзду у транспорті - 240 грн на місць, оплата послуг інтернет під"єднання - 160 грн на місяць, оплата послуг мобільного зв"язку - 130 грн. на місяць.

Відповідач в добровільному порядку кошти на утримання повнолітньої доньки на період її навчання відмовляється сплачувати, хоча є офіційно працевлаштованим, тому вона вимушена була звертатися до суду із даним позовом.

В судовому засіданні позивачка доводи свої позовної заяви підтримала з підстав зазначених в ній, просила суд задовольнити позовні вимоги повністю.

Відповідач категорично заперечив проти задоволення позовних вимог, з тих підстав, що утримання повнолітньої доньки на період її навчання не є його обов"язком, а є - правом. До 18 років він виплатив всі аліментні зобов"язання. Вказав, що оскільки позивачка не працює, тому отримані аліменти витрачає на свої потреби. Зазначив, що на його утриманні перебуває батько пенсіонер та сестра - інвалід, також його дружина на даний час вагітна, однак вона працює, має щомісячний заробіток приблизно 10000 грн., батько отримує пенсію в розмірі 3000,00 грн., а сестра, яка також є інвалідом - в розмірі 1700,00 грн.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками повнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 7).

Відповідно до довідки про склад сім"ї від 20.11.2020 року № 1170 виданої Гришковецькою селищною радою Бердичівського району Житомирської області, повнолітня дочка сторін - ОСОБА_3 проживає та прописана разом з позивачкою за адресою : АДРЕСА_1 ( а.с.8).

Згідно довідки виданої Державним вищим навчальним закладом " Бердичівський коледж промисловості, економіки та права" від 02.12.2020 року № 600, суд встановлено, що ОСОБА_3 дійсно є студенткою даного закладу, 3-го курсу, денного відділення. Навчається за державне замовлення. Період навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2021 року. Стипендію не отримує ( а.с.9, 11 ).

Як вбачається з довідки про доходи відповідача він працює в ДУ " Райківська виправна колонія ( № 73) на посаді чергового помічника начальника установи, його середньомісячний заробіток становить 16 461,40 грн.

Відповідно до Індивідуальної програми реабілітації інваліда № 314 від 27.01.2020 року, судом встановлено, що ОСОБА_2 1976 р.н. має інвалідність третьої групи загального захворювання.

Згідно довідки про склад сім"ї ОСОБА_2 , що проживає за адресою : АДРЕСА_2 , до складу його родини входять : ОСОБА_4 1970 р.н. - сестра, ОСОБА_5 1948 р.н. - батько, ОСОБА_6 1992 р.н. - племінниця та ОСОБА_7 2015 р.н. - син племінниці.

Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб, виданого виконавчим комітетом Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області, 03.07.2020 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_8 .

Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 та ст. 142 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.

Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання (ч.ч. 1, 2 ст. 199 СК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ст. 200 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зі змісту ст. 182, ч.ч. 1,2 ст. 199, ст. 200 СК України вбачається, що міра (розмір) участі батьків в утриманні дитини до досягнення нею повноліття та утриманням повнолітнього у зв`язку з продовженням навчання, - є рівною, оскільки не лише батько зобов`язаний утримувати неповнолітню дитину та повнолітнього, який навчається, але такий обов`язок покладається й на матір, можливість нею надавати утримання, при цьому необхідно враховувати: чи є реальна потреба повнолітнього, який навчається, у матеріальній допомозі на навчання; чи є можливість надання одному з батьків (зокрема, батькові) матеріальної допомоги повнолітньому, який навчається; чи є обставини, зазначені у ст. 182 СК України, які впливають на можливість надання допомоги повнолітньому, який навчається, а саме, наявність у платника аліментів інших дітей (п. 3 ч. 1 ст. 182 СК України).

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

В даному випадку матеріали справи свідчать про те, що у зв`язку із стаціонарним навчанням донька сторін позбавлена можливості працевлаштуватися та самостійно утримувати себе, а отже, потребує матеріальної допомоги від батьків.

Оскільки навчальний заклад знаходиться на певній відстані від місця проживання повнолітньої дитини, то загальновідомими є ті обставини, що дитина має щоденну потребу в їжі, одязі, коштах на хоча б елементарні засоби гігієни, проїзд до місця навчання, проживання в гуртожитку.

Відповідач є особою працездатного віку, працевлаштований, має стабільний заробіток, а отже, має можливість надавати доньці матеріальну допомогу.

Згідно ч. 3 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до Закону України " Про Державний бюджет на 2021 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб: з 1 січня 2021 року становить 2270 гривень.

При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини ОСОБА_3 , 2002 р.н., потреби у матеріальній допомозі, стан здоров`я і матеріальне становище відповідача ОСОБА_2 , який офіційно працевлаштований, має стабільний заробіток та задовільний стан здоров"я, враховує також те, що дохід родини відповідача щомісячно становить 30000,00 грн., а позивачка та донька сторін

жодного джерела доходу не мають, також беручи до уваги обов`язок обох батьків брати участь в утриманні повнолітньої дитини, що продовжує навчання, а тому вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки у розмірі 1/7 частини з усіх видів заробітку ( доходу) відповідача щомісячно, до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення 23-х років, таким чином задовольнивши частково позовні вимоги ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову 14.12.2020 р.

За п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 840,40 грн.

Керуючись ст.ст. 12-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354, 430 ЦПК України, ст.ст. 198-200 Сімейного кодексу України, суд, -

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання -задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Бердичева Житомирської області, ІПН: НОМЕР_1 , працюючого в ДУ " Райківська виправна колонія ( № 73)" на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/7 частини з усіх видів його заробітку ( доходів) щомісячно, починаючи з 14 грудня 2020 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 - двадцяти трьох років.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги можуть також подаватися учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення виготовлено 10 лютого 2021 року.

Суддя Т.М. Вдовиченко