Справа № 342/1235/17
Провадження № 22-ц/4808/1645/21
Головуючий у 1 інстанції Гайдич Р. М.
Суддя-доповідач Пнівчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Василишин Л.В.,Томин О.О.

з участю секретаря Пацаган В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Городенківського районного суду від 17 вересня 2021 року, у складі судді Гайдича Р.М., у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку в порядку спадкування та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на садибу в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2017 рокупредставник ОСОБА_4 ОСОБА_5 звернулась в суд з позовом до Росохацької сільської ради Городенківського району, ОСОБА_1 про визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку в порядку спадкування за заповітом.

Свої вимоги ОСОБА_4 мотивувала тим, що ОСОБА_6 на праві власності належав житловий будинок на по АДРЕСА_1 . 1/2 частина вказаного будинку належала їй згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 04 липня 2012 року, а друга частина - як члену колгоспного двору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла, та згідно з заповітом від 22 липня 2008 року заповіла їй все своє майно. Постановою державного нотаріуса від 27 жовтня 2017 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з тих підстав, що 1/2 частина належного ОСОБА_6 житлового будинку не зареєстрована в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, що позбавляє нотаріуса можливості видати свідоцтво про право власності на вказану 1/2 частку житлового будинку.

ОСОБА_4 , зменшивши позовні вимоги, відповідно до заяви від 17 вересня 2018 року, просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 у порядку спадкування за заповітом.

У березні 2018 року ОСОБА_1 подав зустрічний позов до Росохацької сільської ради, Городенківського району, ОСОБА_3 про визнання за ним права власності на садибу в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивував тим, що його мати ОСОБА_6 22 липня 2008 року заповіла своїй онуці ОСОБА_3 усе майно, що буде належати їй на день смерті. Після смерті матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , він в межах шестимісячного строку з часу відкриття спадщини, подав заяву про прийняття спадщини до Городенківської державної нотаріальної контори. Проте, йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за законом, так як свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку спадкового житлового будинку не зареєстроване в органах державної реєстрації.

Позивач зазначав, що ОСОБА_3 не надала суду доказів того, що вона на час смерті спадкодавця проживала разом з нею; до позовної заяви не надала доказів звернення із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Натомість Із отриманої на адвокатський запит відповіді Росохацької сільської ради не підтверджено, що ОСОБА_3 проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_6

ОСОБА_1 , посилаючись на те, що на день смерті матері був непрацездатною особою, та відповідно до статті 1241 ЦК України має право на обов`язкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту, просив визнати за ним в порядку спадкування право власності на: садибу, що складається із земельної ділянки площею 0,23 га, житлового будинку загальною площею 72 кв. м, житловою площею 60 кв. м, та господарських споруд по АДРЕСА_1 , а також на земельні ділянки: площею 0,10 га, в урочищі ОСОБА_7 ; площею 0,15 га, в урочищі Біля Комори; площею 0,1247 га, в урочищі Красниця; площею 0,714 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території села Росохач Городенківського району Івано-Франківської області.

Ухвалою Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 19 березня 2018 року зустрічну позовну заяву прийнято до розгляду в одному провадженні зі справою № 342/1235/17 за позовом ОСОБА_3 до Росохацької сільської ради, ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування.

Ухвалою цього ж суду від 11 грудня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання права власності на земельні ділянки площею: 0,10 га; 0,15 га; 01247 га; 0,714 га на території села Росохач Городенківського району Івано-Франківської області, за заявою позивача залишено без розгляду.

Рішенням Городенківського районного суду від 11 грудня 2019 року позови ОСОБА_3 та ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_3 право власності на 3/8, а за ОСОБА_1 право власності на 1/8 частин житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 .

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 09 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Городенківського районного суду від 11 грудня 2019 року без зміни.

Постановою Верховного Суду у складі Другої судової колегії Касаційного цивільного суду від 27 квітня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 11 грудня 2019 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 09 липня 2020 року скасовано.

У частині позовних вимог за первісним позовом ОСОБА_3 до Росохацької сільської ради про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за заповітом та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Росохацької сільської ради про визнання права власності на садибу в порядку спадкування за законом ухвалено нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог за первісним позовом ОСОБА_3 до Росохацької сільської ради про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за заповітом відмовлено.

У задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Росохацької сільської ради про визнання права власності на садибу в порядку спадкування за законом відмовлено.

В іншій частині позовних вимог за первісним позовом ОСОБА_3 та за зустрічним позовом ОСОБА_1 справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Городенківського районного суду від 17 вересня 2021 року позовну заяву ОСОБА_3 до Росохацької сільської ради Городенківського району, ОСОБА_1 про визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку в порядку спадкування та зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Росохацької сільської ради, Городенківського району, ОСОБА_3 про визнання за ним права власності на садибу в порядку спадкування залишено без розгляду.

Ухвала суду мотивована тим, що належним чином повідомлені позивачі, без поважних причин повторно не з`явилися в судове засідання , причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи у їх відсутності не подавали, що відповідно до п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України є підставою для залишення позову без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду представник ОСОБА_2 в інтересах апелянта ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій посилається на порушення судом норм процесуального права.

Вважає, що ухвала суду є незаконною та підлягає до скасування.

Апелянт зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази вручення повісток ОСОБА_1 про виклик до суду, а тому на думку представника апелянта, ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

Просив ухвалу суду скасувати, а справу направити в суд першої інстанції для продовження розгляду.

Сторони у судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, що відповідно до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності.

ОСОБА_1 02 грудня 2021 року надіслав на адресу суду заяву в якій просив апеляційну скаргу задовольнити. Зазначив, що факти викладені в оскаржуваній ухвалі суду є сфальсифікованими.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст. 367 ЦПК України, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду в п судове засідання призначене повторно не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, що є підставою для залишення позову без розгляду.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК Цивільного процесуального кодексу України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Повторною є друга поспіль неявка позивача, якщо сторони обидва рази були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ст. 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка надсилається разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

За змістом ст. 130 ЦПК України розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Якщо особа не проживає за адресою, повідомленою суду, судова повістка може бути надіслана за місцем її роботи.

Із матеріалів справи вбачається що ухвалою Городенківського районного суду від 26 травня 2021 року позовну заяву ОСОБА_3 та зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до провадження судді Гайдича Р.М. Розгляд справи призначено на 30 червня 2021 року.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що ОСОБА_1 повідомлений про розгляд справи 30 червня 2021 року, про що свідчить підпис у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення 03 червня 2021 року (а.с.133)

У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання 30 червня 2021 року, розгляд справи відкладено на 17 серпня 2021 року.

Судову повістку про виклик у судове засідання на 17 серпня 2021 року ОСОБА_1 , згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, вручено адресату 15 липня 2021 року, однак через повторну неявку сторін, розгляд справи відкладено на 17 вересня 2021 року.

Як убачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, 22 серпня 2021 року вручено судову повістку про виклик у судове засідання на 17 вересня 2021 року на ім`я ОСОБА_1 за місцем його проживання в АДРЕСА_2 .(а.с.147)

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 про призначення справи на 17 вересня 2021 року теж був повідомлений, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням, про що останній особисто розписався (а.с.148)

Встановлено також, що про виклик у судові засідання 30.06.2021 року, 17,08.2021 року, 17.09.2021 року належним чином також була повідомлена ОСОБА_3 .

З огляду на зазначене висновок суду про повторну неявку позивачів які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи є обґрунтованим.

Частиною другою пунктами 1, 2 ст. 223 ЦПК України передбачено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Згідно частини п`ятої даної статті та відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України - у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Встановлено, що будучи завчасно повідомленими про час та місце розгляду справи позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 з часу прийняття до провадження Городенківським районним судом не з`являвся у жодне судове засідання, заяв про розгляд справи призначеної на 30 червня 2021 року, 17 серпня 2021 року та 17 вересня 2021 року у відсутності позивача та його представника суду не подавали, а відтак колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано залишив зустрічний позов ОСОБА_1 без розгляду з підстав його повторної неявки у судове засідання, що не позбавляє позивача права повторно звернутися до суду із зазначеним позовом.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про розгляд справи є необґрунтованими, оскільки спростовуються розписками про вручення судових повісток на його ім`я.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97- ВР, кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Каракуця проти України»).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив це рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала суду постановлена з додержанням вимог норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду, а тому підстави для скасування ухвали суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представникаОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Городенківського районного суду від 17 вересня 2021 року - без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: Л.В. Василишин

О.О. Томин