Справа № 567/1233/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2021 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Василевич О.В.

секретар - Клімович О.О.

з участю представника позивачки адвоката Божко Т.Ю.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача адвоката Кордиша А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини у зв`язку з навчанням, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у зв`язку з навчанням в розмірі 6000 грн. щомісячно, мотивуючи тим, що вона з 15.08.2019 р. навчаєтьсяза контрактом у Київському національному торговельно-економічному університеті (надалі КНТЕУ) на другому курсі денної форми навчання за спеціальністю «Туризм» факультету «Ресторанно-готельний та туристичний бізнес». Зазначає, що стипендії не отримує та не працює, оскільки навчається на денній формі навчання, грошових заощаджень немає, рухомим та нерухомим майном не володіє. Вказує, що у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, яку надає їй її матір ОСОБА_3 , однак доходів останньої не вистачає для належного матеріального забезпечення. Матір несе витрати з оплати за її навчання, з оплати за проживання у гуртожитку, за проїзд до навчального закладу та у зворотному напрямку, з придбання продуктів харчування, забезпечує її одягом та взуттям, підручниками, канцелярським приладдям, речами першої необхідності.

Вказує, що її матір вдруге одружилася та уклала шлюб з ОСОБА_4 , який працює на будівельних роботах та разом з матір`ю допомагає їй матеріально. Зазначає, що її матір від другого шлюбу народила дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим фактично несе витрати на утримання двох дітей. Матір перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-річного віку та на даний час єдиним джерелом її доходу є допомога по догляду за дитиною в розмірі 860 грн. щомісяця, окрім того її матері встановлено 3 групу інвалідності (загальне захворювання) з протипоказом виконувати фізичні навантаження.

Зазначає, що відповідач, який є її батьком, участі в її утриманні у зв`язку з навчанням після досягнення повноліття не приймає, хоча є працездатною особою, дохід якого складається з виконання будівельних робіт в м.Києві.

Вказує, що згідно рішення Острозького районного суду Рівненської області від 07.08.2015р. було стягнуто з відповідача аліменти на її утримання до досягнення повноліття, та на даний час виконавче провадження закінчено у зв`язку з досягненням нею повноліття. Зазначає, що відповідач є здоровим, працездатним, отримує дохід, а відтак спроможний сплачувати аліменти на її утримання у зв`язку з її навчанням, проте в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги, що й спонукало її звернутися до суду з вищевказаним позовом.

Ухвалою суду від 16.12.2020р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач у встановлений судом строк надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги визнав частково у розмірі 1 200 грн., мотивуючи тим, що з 2004 р. він офіційно не працевлаштований, та його дохід складається з випадкових заробітків, які він отримує за виконання будівельних робіт у приватних осіб та з доходу у натуральній формі із присадибної ділянки матері, інших джерел доходу у нього немає. Зазначив, що на обліку в центрі зайнятості населення не перебуває, будь-яких соціальних пільг чи допомог не отримує, власного рухомого чи нерухомого майна немає, грошові заощадження у нього відсутні. Вказує, що на його утриманні знаходяться дві особи - баба ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою він проживає, та матір ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та обидві є пенсіонерками. Зазначив про відсутність заборгованості зі сплати аліментів стягуваних з нього на утримання доньки до досягнення нею повноліття. Вважає визначений позивачкою розмір аліментів у сумі 6 000 грн. щомісяця значно завищеним і необґрунтованим, та який фактично становить розмір мінімальної заробітної плати. Стягнення аліментів у заявленому розмірі поставить його у вкрай скрутне матеріальне становище, оскільки він не зможе його сплачувати, тому вважає розмір аліментів у сумі 1 200 грн. на місяць буде достатнім для утримання доньки. Зазначив, що добровільно надавав та продовжує надавати для доньки матеріальну допомогу в межах наявних у нього фінансових можливостей.

В судовому засіданні представник позивачки - адвокат Божко Т.Ю. позовну заяву підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у ній, просила суд її задовольнити. Зазначила, що відповідач є здоровим, працездатним, працює на будівельних роботах і як батько не позбавлений можливості матеріально забезпечувати доньку після досягнення нею повноліття на період продовження нею навчання. Пояснила, що позивачка зверталася до відповідача з проханням прийняти участь у витратах, пов`язаних з навчанням у ВУЗі, та останній повідомив, що сплачував аліменти до повноліття та після досягнення ІНФОРМАЦІЯ_4 відмовляється нести витрати на її утримання. У зв`язку з вищевикладеним просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки на період навчання в розмірі 6 000 грн. на місяць, починаючи з дня звернення до суду та до закінчення її позивачкою ОСОБА_2 навчання, однак не пізніше як до досягнення нею двадцяти трьох років.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву. При цьому пояснив, що він на даний час не має змоги сплачувати аліменти у розмірі 6 000 грн. на місяць на утримання доньки, так як даний розмір аліментів є суттєво завищеним, несправедливим та жодним чином не обґрунтованим. При цьому зазначив, що він неодноразово в добровільному порядку надавав для доньки матеріальну допомогу під час її навчання, востаннє через свою матір він передав для доньки 10 000 грн., окрім того придбавав для неї одяг та взуття. Пояснив, що його дохід складається з плати отримуваної за виконання будівельних робіт, середньомісячний розмір якої становить 6 500 грн. Зазначив, що на його утриманні перебувають баба та матір, які є особами пенсійного віку та отримують пенсію у розмірі 2100 грн. та 1800 грн. відповідно. Не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої доньки у зв`язку з навчанням в розмірі 1 200 грн. на місяць.

Представник відповідача - адвокат Кордиш А.А. в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. При визначенні розміру аліментів просив суд врахувати, що відповідач з 2004 року офіційно не працевлаштований, весь його дохід складається з випадкових заробітків, які він отримує за виконання будівельних робіт в приватних осіб та з доходу у натуральній формі із присадибної ділянки матері, інші джерела доходу у нього відсутні. На обліку в центрі зайнятості населення відповідач не перебуває, будь-яких соціальних пільг чи допомог не отримує, власного нерухомого чи рухомого майна не немає, грошові заощадження у нього відсутні. Крім того на утриманні відповідача знаходяться баба ОСОБА_6 та матір ОСОБА_7 . Вважає, що заявлений до стягнення розмір аліментів у сумі 6 000 грн. на місяць завищеним та є більшим ніж у два з половиною рази за визначений Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб. Вказав, що відповідач надавав та надає для доньки матеріальну допомогу добровільно в межах наявних у нього фінансових можливостей, а визначений позивачкою розмір аліментів у заявленій сумі поставить його у скрутне матеріальне становище, оскільки він не зможе його виплачувати, тому вважає розмір аліментів в сумі 1 200 грн. на місяць буде достатнім для утримання доньки.

Суд, заслухавши пояснення відповідача та представників сторін, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи та доводів сторін судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано згідно рішення Острозького районного суду Рівненської області від 02.11.2015р. Під час спільного подружнього життя у них ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася позивачка ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 16.05.2002 р., відповідно до якого батьком вказано відповідача ОСОБА_1 , а матір`ю - ОСОБА_8 .

Позивачка ОСОБА_2 навчається за контрактом у Київському національному торговельно-економічному університеті на другому курсі денної форми навчання за спеціальністю «Туризм» на факультеті «Ресторанно-готельного та туристичного бізнесу», термін навчання 3 роки 10 місяців, загальна вартість освітньої послуги становить 101 800 грн., що підтверджується попереднім договором №1652здб-2019 від 26.07.2019р., договором про навчання (підготовку) №987д/6к-2019 від 15.08.2019р., довідкою КНТЕУ від 27.10.2020р.

Згідно пункту 4.3 договору про навчання (підготовку) №987д/6к-2019 від 15.08.2019 р. оплата за навчання здійснюється кожного курсу поетапно : 1 курс 21 930 грн., 2 курс 24 130 грн., 3 курс 26 540 грн., 4 курс 29 200 грн.

На час навчання позивачка ОСОБА_2 проживає у студентському гуртожитку КНТЕУ за адресою : АДРЕСА_1 , де і зареєстровано місце її проживання на час навчання з 11.10.2019р. по червень 2023р., що підтверджується заявою про надання ліжко-місця для проживання у гуртожитку від 10.06.2020р., довідкою КНТЕУ від 29.10.2020р., довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 43869439 від 11.10.2019 р.

З доводів позивачки ОСОБА_2 встановлено, що у зв`язку з тим, що вона навчається на денній формі навчання - вона не працює, стипендії та будь-яких інших доходів не отримує.

З матеріалів справи та доводів, наведених позивачкою, судом встановлено, що оплату за навчання позивачки та за її проживання у гуртожитку здійснювала мати позивачки ОСОБА_3 або позивачка ОСОБА_2 за рахунок коштів своєї матері та вітчима, що не заперечується відповідачем та підтверджується, зокрема, банківськими квитанціями від 26.07.2019р. (на суму 10 965 грн., оплата за навчання), від 29.08.2019р. (на суму 5 200 грн., оплата за проживання у гуртожитку), від 12.08.2020р. (на суму 12 065 грн., оплата за навчання), від 25.08.2020р. (на суму 5 200 грн., оплата за проживання у гуртожитку).

Мати позивачки ОСОБА_3 вдруге одружилась та народила сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час не працює та здійснює догляд за малолітньою дитиною, окрім того їй встановлено 3 групу інвалідності з приводу загального захворювання (до 01.03.2021р.) із встановленням протипоказу до важкої фізичної праці, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 02.06.2017р., свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_3 від 29.11.2017р., трудовою книжкою серії НОМЕР_4 від 13.03.2006р., довідкою до акта огляду МСЕК №506367 від 03.03.2020р.

Відповідач батько позивачки ОСОБА_1 офіційно не працевлаштований, на обліку в Острозькій міськрайонній філії Рівненського обласного центру зайнятості населення не перебуває та допомоги по безробіттю не отримує, отримує мінливий щомісячний дохід за виконання будівельних робіт.

З доводів відповідача встановлено, що він зареєстрований та проживає разом з бабою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 12.01.2021 р. та приймає участь в її утриманні. Окрім того, з пояснень відповідача встановлено, що він також приймає участь в утриманні своєї матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає окремо за адресою : АДРЕСА_2 . Разом з тим, суд оцінюючи наведені відповідачем доводи про перебування на його утриманні баби та матері приймає до уваги, що вказані особи є пенсійного віку та як пояснив відповідач вони отримують пенсійне забезпечення, що вказує на те, що їх утримання з боку відповідача має частковий характер.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні Острозького РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) перебувало виконавче провадження про стягнення з відповідача ОСОБА_1 аліментів на утримання позивачки ОСОБА_2 до досягнення нею повноліття, яке на даний час завершено, аліменти сплачено в повному обсязі, заборгованість відсутня, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження від 28.09.2020р. та Інформацією з Єдиного реєстру боржників від 12.01.2021р.

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Зокрема, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Вирішуючи спір, суд виходить з того, що розмір коштів на утримання має відповідати певному рівню, достатньому для забезпечення нормальної життєдіяльності особи. Мінімальний розмір такого рівня, який мають забезпечити обоє батьків - визначений законодавчо прожитковий мінімум, який встановлюється законом про бюджет кожного року.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2021 року становить 2 270 гривень, з 1 липня 2 379 гривень, з 1 грудня 2 481 гривня.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим Кодексом.

Відповідач доказів на підтвердження належної участі у матеріальному утриманні повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, суду не надав.

При цьому, суд бере до уваги, що відповідач є працездатною особою, за станом здоров`я обмежень до праці немає, працює на будівельних роботах та отримує нерегулярний дохід, доказів на підтвердження того, що він не має можливості надавати кошти на утримання доньки, відповідач суду не надав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 , яка є донькою відповідача, після досягнення повноліття навчається у Київському національному торговельно-економічному університеті, та витрати, пов`язані з її навчанням несе її матір ОСОБА_3 та вітчим ОСОБА_4 , водночас відповідач не приймає участі в утриманні повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, та доказів, які б спростовували встановлені судом обставини відповідачем не надано.

Згідно ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Аналіз ст.ст.199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 коштів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, добровільно не надає та відповідачем вказана обставина не спростована, та з урахуванням відсутності у відповідача постійного місця роботи та відсутності стабільного заробітку, його участь в частковому утриманні матері та баби, відсутності у відповідача нерухомого і рухомого майна та власних заощаджень, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача коштів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 1 500 грн., що буде відповідати вимогам закону та принципам справедливості.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що відповідач за станом здоров`я є працездатним, проживає окремо від дитини, матеріально дитину не забезпечує, аліменти на інших осіб не сплачує, а тому суд вважає, що у відповідача існує можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці, яка продовжує навчання.

Враховуючи те, що обоє з батьків дитини повинні приймати участь в її матеріальному утриманні та вихованні, а також те, що відповідач має можливість надавати допомогу повнолітній доньці, яка продовжує навчання, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання позивачки у розмірі 1 500 грн.,починаючи з дня звернення до суду і до закінчення нею навчання, однак не пізніше як до досягнення двадцяти трьох років, що буде достатнім для забезпечення першочергових потреб позивачки.

При цьому, суд враховує витрати, які несе позивачка та її матір у зв`язку з щорічною оплатою за навчання, проживання у гуртожитку та проїзд до місця навчання та у зворотному напрямку, стан здоров`я позивачки, та відсутність можливості у вільний від навчання час працювати та отримувати дохід, а також бере до уваги, що у зв`язку з навчанням безумовно мають місце витрати, пов`язані з придбанням канцелярського приладдя, навчальної літератури та інших необхідних предметів для навчання.

Суд частково приймає до уваги доводи відповідача про перебування на його утриманні двох осіб матері та баби, які є особами пенсійного віку, оскільки останні отримують відповідне пенсійне забезпечення, а відтак з урахуванням наведеного відповідач може приймати лише часткову участь у їх утриманні.

Разом з тим, вказані обставини суд враховує при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, так як вони характеризують матеріальне становище відповідача.

Одночасно, суд бере до уваги, що позов про стягнення аліментів був поданий 20.11.2020р., а тому за правилами ст.191 СК України саме з цього часу необхідно стягувати аліменти.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, а відтак відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, а тому з ОСОБА_1 слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

На підставі викладене та керуючись ст.ст.182, 199-201 СК України, ст.ст. 5, 12, 13, 142, 211, 258, 263-265, 273 ЦПК України, -

ухвалив :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини у зв`язку з навчанням задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_6 ) аліменти у зв`язку з навчанням у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн., починаючи з 20.11.2020 р. і до закінчення нею навчання, однак не пізніше як до досягнення двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь держави 840 грн. 80 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Острозького районного суду Василевич О.В.