н/п 2-о/490/211/2021
Справа 490/7355/21

Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

02 грудня 2021 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа - Головне управління Державної казначейської служби України в Миколаївській області, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду з даною заявою, в якій просить встановити факт належності їй диплому серії НОМЕР_1 від 28.06.1991 року, виданого Ворошиловградським машинобудівним інститутом.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. При таких обставинах заява за змістом і формою повинна відповідати вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно ч. 1 ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено:

1) який факт заявник просить встановити та з якою метою;

2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт;

3) докази, що підтверджують факт.

До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів..

Відповідно до абзацу першого п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту.

Як вбачається з п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи провстановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

У порушення вищезазначених вимог, заявником не зазначені та не додані докази, що підтверджують факт.

Так, заявником не надано докази звернення до відповідних органів для виправлення помилки у документі, а також відмову у внесенні змін, а також не зазначено причини неможливості Ворошиловградським машинобудівним інститутом (нині - Східноукраїнський національний університет імені Володимира Даля) внести виправлення до диплому серії НОМЕР_1 від 28.06.1991 року.

Згідно ч.4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованої особи.

Відповідно до ч.3 ст.42 ЦПК України у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Із заяви ОСОБА_1 вбачається, що встановлення факту належності заявниці диплома необхідне для підготовки відомостей про трудову діяльність для подальшої передачі їх до Пенсійного фонду та у подальшому оформлення пенсії.

Так, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересованою особою зазначено Головне управління Державної казначейської служби України в Миколаївській області, однак не обґрунтовано заінтересованість Головного управління Державної казначейської служби України в Миколаївській області після встановлення факту належності документу, оскільки заінтересованість особи визначається в залежності від мети встановлення факту.

За таких обставин, заявнику необхідно визначити коло заінтересованих осіб, оскільки в даній категорії справ, заінтересованими особами можуть бути особи, взаємовідносини яких із заявником залежать від обставин, що підлягають встановленню і можуть вплинути на їх права та обов`язки.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві, що встановлено положеннями частини 3 ст. 185 ЦПК України.

За такого, заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 294, 315, 318 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа - Головне управління Державної казначейської служби України в Миколаївській області - залишити без руху.

Надати позивачу п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали, шляхом подання заяви у новій редакції з наданням відповідних документів.

Роз?яснити, що в разі невиконання вказаних вимог, заява буде вважатись не поданою та повернута.

Водночас роз?яснюю, що невиконання до вказаного строку вимог не позбавляє права повторного звернення до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.П. Черенкова