Справа № 444/1320/21
Провадження № 2/444/691/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Оприск З. Л.

секретар судового засідання Усманова З.З.

за участі представник позивача Кіфа А.В.

представника третьої особи Левіцької А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом Служби у справах дітей Ямпільської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Комунальна установа «Ямпільський територіальний центр соціального обслуговування та надання соціальних послуг Ямпільської міської ради», орган опіки і піклування Ямпільська міська рада, про позбавлення батьківських прав та передання під опіку,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про позбавлення батьківських прав та передання під опіку.

12.05.2021 року справу за даною позовною заявою прийнято до розгляду та відкрито у ній провадження.

02.09.2021 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що відповідачі мають спільну доньку ОСОБА_4 , яка проживала з матір`ю, а на даний час тимчасово влаштована у сім`ю ОСОБА_5 . Вказав, що ОСОБА_3 не цікавиться життям своєї малолітньої доньки - ОСОБА_4 , вихованням не займається, матеріально її не утримує, внаслідок чого завдає дитині моральної та психологічної шкоди, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться навчанням, не сприяє її підготовці до самостійного життя, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання освіти, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. Зазначив, що ОСОБА_2 неодноразово залишала свою малолітню доньку - ОСОБА_4 без батьківського піклування, що становило загрозу для життя та здоров`я дитини, та неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності. ОСОБА_2 не працює, не має власного житла, зловживає спиртними напоями та веде аморальний спосіб життя. Вказав, що ОСОБА_2 (раніше ОСОБА_6 ) позбавлена батьківських прав відносно своїх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Просив позбавити батьківських прав ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) відносно малолітньої дитини ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ); малолітню дитину ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ) передати під опіку органу опіки та піклування - виконавчому комітету Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог. Пояснила, що вона оступилася, однак свою вину усвідомлює, алкогольних напоїв не вживає, сидить дома, займається господарством. Вказала, що вона навідується до дитини, що може по можливості купує дитині. Зазначила, що дитина хоче до неї, а вона хоче, щоб дитина була з нею. Вказала, що у неї є можливість забезпечити для дитини нормальні житлово-побутові умови, нормальне харчування. Пояснила, що вона ходить на роботу, підробляє, купила для дитини взуття та одяг, в школу вона дитину зібрала. Вказала, що вона писала заяву, щоб дитину до суду віддали проживати до неї, однак представники служби у справах дітей її заяву не розглядали та до неї не дзвонили, ніхто не приходив робити акт обстеження житлових умов.

Представник третьої особи КУ «Ямпільський територіальний центр соціального обслуговування та надання соціальних послуг Ямпільської міської ради» в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові.

У судовому засіданні були досліджені усі наявні в матеріалах справи докази.

З копії витягу з рішення виконавчого комітету Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області «Про вирішення окремих питань щодо захисту прав дітей» від 08.04.2021 р. № 79 вбачається, що вирішено відібрати малолітню дитину ОСОБА_4 від матері ОСОБА_2 без позбавлення батьківських прав у зв`язку із загрозою для життя та здоров`я дитини.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 вбачається, що матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є ОСОБА_2 , батьком - ОСОБА_3 .

З копії повідомлення від Відділення поліції №1 ГУНП У Вінницькій області Могилів- Подільського району від 05.04.2021 р. №1796/227/01-2021 до служби у справах дітей Ямпільської міської ради вбачається, що ОСОБА_2 внаслідок зловживання спиртними напоями залишила на тривалий час без догляду та батьківського піклування малолітню дитину ОСОБА_4 , що становило загрозу для життя та здоров`я дитини.

З копії листа від Відділення поліції №1 ГУНП У Вінницькій області Могилів-Подільського району від 15.04.2021 р. № 2010/227 до служби у справах дітей Ямпільської міської ради вбачається, що ОСОБА_2 неодноразово притягалась до адміністративної відповідальності, а саме: 20.09.2019р. за ст.183 КУпАП, 31.01.2020 р. за ст. 173-2 КУпАП, 21.08.2020 р. за ч.1 ст.178 КУпАП, 29.08.2020 р. за ст.180 КУпАП, 10.11.2020 р. за ст. 180 КУпАП, 10.11.2020 р. за ст. 180 КУпАП, 04.04.2021 р. за ч.1, ч.2 ст. 178 КУпАП, 04.04.2021 р. за ст.44-3 КУпАП.

З копії наказу начальника служби у справах дітей, сім`ї та молоді Могилів-Подільської РДА «Про тимчасове влаштування дитини, яка опинилась у складних життєвих обставинах» №80 від 05.04.2021 року вбачається, що вирішено тимчасово влаштувати дитину, яка опинилась у складних життєвих обставинах ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ), жительку с. Гольжебіївка Ямпільської територіальної громади Могилів-Подільського району Вінницької області, в сім`ю знайомої - ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ), жительки с. Гольжебіївка Ямпільської територіальної громади Могилів-Подільського району Вінницької області.

Відповідно до рішення Ямпільської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 16.11.2021 року № 317 вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав відносно їхньої малолітньої доньки ОСОБА_4 .

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст. 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 р. дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно зі ст.ст. 150, 157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 Сімейного кодексу України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно із ч. 1 ст. 12 ЗУ "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно роз`яснень, які містяться у п. 15 Постанови пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно-правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки.

Суд не бере до уваги рішення Ямпільської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 16.11.2021 року № 317 з наступних підстав.

Відповідно до п.1, 3, 8 Типового положення про комісію з питань захисту прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866

«Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 3 жовтня 2018 р. № 800) комісія з питань захисту прав дитини (далі - комісія) є органом, що утворюється головою районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади. Основним завданням комісії є сприяння забезпеченню реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, сімейне виховання та всебічний розвиток. До участі в засіданнях комісії обов`язково запрошуються повнолітні особи, стосовно яких приймається рішення або складається висновок органу опіки та піклування. Ці особи повинні бути належним чином повідомлені про час та місце проведення засідання. У разі неявки таких осіб на засідання та неповідомлення про поважні причини відсутності рішення або висновок можуть бути прийняті без їх участі на наступному засіданні комісії, про час та місце проведення якого такі особи повинні бути попередженні письмово.

З наданого суду рішення органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів не вбачається, чи засідання комісії, під час якого було дано висновок, було проведено без участі відповідачів, якщо таке проводилося без останніх - не надано достатніх на належних доказів того, що відповідачі запрошувались до участі в цьому засіданні, а також попереджувалися письмово про проведення засідання щодо них.

Натомість відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні ствердила, що працівники служби у справах дітей до неї не дзвонили.

Окрім цього судом встановлено, що вказаний висновок органу опіки та піклування жодним чином не мотивований, не містить обґрунтованих підстав позбавлення відповідачів батьківських прав, у такому не було з`ясовано наявності вини у діях відповідачів, а також того, чи можливо змінити поведінку відповідачів у кращу сторону. Тому суд приходить до переконання, що зазначений висновок є таким, що недостатньо обгрунтований.

Судом встановлено, що у висновку не було враховано кровну спорідненість відповідачів з дитиною ОСОБА_4 . Тому суд приходить до переконання, що даний висновок суперечить інтересам дитини.

Відповідно до ч.6 ст.19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Беручи до уваги, що суд прийшов до переконання, що висновок органу опіки та піклування є недостатньо обгрунтованим та суперечить інтересам дитини, керуючись ч.6 ст.19 СК України, суд не погоджується з висновком.

Притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності не може свідчити про її подальше небажання виконувати її батьківські обов`язки щодо доньки ОСОБА_4 .

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог та пояснила, що вона оступилася, однак свою вину усвідомлює, алкогольних напоїв не вживає, сидить дома, займається господарством, вона навідується до дитини, що може по можливості купує дитині. Зазначила, що дитина хоче до неї, а вона хоче, щоб дитина була з нею, у неї є можливість забезпечити для дитини нормальні житлово-побутові умови, нормальне харчування, вона ходить на роботу, підробляє, купила для дитини взуття та одяг, в школу вона дитину зібрала. Вказала, що вона писала заяву, щоб дитину до суду віддали проживати до неї, однак представники служби у справах дітей її заяву не розглядали та до неї не дзвонили, ніхто не приходив робити акт обстеження житлових умов.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 10 лютого 2021 року по справі № 761/10887/17, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Твердження представника позивача, викладені в позовній заяві, про те, що ОСОБА_3 не цікавиться життям своєї малолітньої доньки, вихованням не займається, матеріально її не утримує, внаслідок чого завдає дитині моральної та психологічної шкоди, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться навчанням, не сприяє його підготовці до самостійного життя, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання освіти, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками; ОСОБА_2 неодноразово залишала свою малолітню доньку без батьківського піклування, що становило загрозу для життя та здоров`я дитини, не працює, не має власного житла, зловживає спиртними напоями та веде аморальний спосіб життя, позбавлена батьківських прав відносно своїх дітей, - не підтверджуються достатніми належними та допустимими доказами.

Дослідивши докази у справі та взявши до уваги поведінку ОСОБА_2 , її бажання спілкуватися з дитиною та здійснювати щодо неї свої батьківські права та обов`язки, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 має намір приймати участь у житті дитини, займатись її розвитком, утримувати її, жодних інших підстав, визначених ст. 164 СК України, для позбавлення батьківських прав відповідачів судом не встановлено, тому недоцільним є застосування такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Позбавлення відповідачів батьківських прав, тобто природних прав, наданих батькам щодо дитини на її виховання, захист її інтересів та інших прав, які виникають із факту кровної спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу, необхідність застосування якого за обставин цієї справи не доведено.

За таких обставин в задоволенні позову потрібно відмовити повністю.

Керуючись ст. 19, 150, 152, 164, 165, 180, 191 СК України, Законом України "Про охорону дитинства", ст. ст. 4, 6, 7, 12, 76, 77, 81, 141, 258-259, 263, 264, 265, 268, 280-284, 354, 355, 430 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Служби у справах дітей Ямпільської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Комунальна установа «Ямпільський територіальний центр соціального обслуговування та надання соціальних послуг Ямпільської міської ради», орган опіки і піклування Ямпільська міська рада, про позбавлення батьківських прав та передання під опіку - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного тексту судового рішення 06 грудня 2021 року.

Головуючий Оприск З. Л.