Провадження № 4-с/712/1/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2021 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Романенко В.А.

за участю секретаря Назаренко М.О., Ліпатової Н.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 , зацікавлені особи: ОСОБА_2 , Приватний виконавець Недоступ Дмитро Миколайович, Приватне підприємство «АЖІО», ОСОБА_3 , ТОВ «Кей-Колект» на дії приватного виконавця Недосутп Дмитра Миколайовича, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси із скаргою на дії приватного виконавця Недосутп Дмитра Миколайовича, посилаючись на те, що 18 жовтня 2019 року, на адресу боржника від приватного виконавця Недоступ Д.М. через ПАТ «Укрпошта» надійшов поштовий конверт-рекомендоване відправлення (трек-номер 075), яким на адресу боржника надійшли: постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні ВП № 59413346 бід 02.10.2019 року; висновок Приватного підприємства «АЖІО» вчинений оцінювачем ОСОБА_3 «Про ринкову вартість групи нежитлових приміщень, до складу яких входить: нежиле приміщення магазину (реєстраційний номер 118782752), з загальною площею приміщень 248,0 кв.м., та нежитлові приміщення підвалу (реєстраційний номер 9823881), загальною площею приміщень 81,6 кв.м., що належать ОСОБА_1 ».

Про існування постанови «Про призначення суб`єкта оціночної діяльності...» та про існування висновку цього суб`єкту боржнику стало відомо лише 18 жовтня 2019 року, а останній 10-тий день для оскарження бездіяльності приватного виконавця припадає на 28 жовтня 2019 року, тому дана скарга подана в межах строку передбаченого на її подання.

Згідно висновку оцінка виконана за станом на 02 жовтня 2019 року, при цьому оцінювачем ОСОБА_3 проведено оцінку нерухомого майна належного на праві власності ОСОБА_1 , та вартість об`єктів оцінки станом на 02 жовтня 2019 року визначено на рівні: нежиле приміщення магазину, загальною площею 248,0 кв.м. 1387284,00 грн. (без ПДВ); нежитлові приміщення підвалу, загальною площею 81,6 кв.м. 456461,00 грн. (без ПДВ).

В постанові приватного виконавця зазначено наступне: «Мною, приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області, ОСОБА_4 , при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 59414459, яке об`єднане 25.06.2019 року, до складу якого входять: виконавчий лис № 2-5821-2011 від 27.02.2012, який видав Соснівський районний суд м. Черкаси, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 22.12.2006 в сумі 101910,08 дол. США, що в гривневому еквіваленті, за курсом долара США до гривні, з розрахунку 8,01 грн. за 1-н долар США, станом на 22.01.2010 становить 816299,74 грн. та додатково 500,00 грн. неустойки за порушення умов кредитування та понесені судові витрати в сумі 1820,00 грн., а всього разом 101910,08 дол. США та 2320,00 грн.; виконавчий лист № 2-4125/10 від 07.02.2011, який видав Соснівський районний суд м. Черкаси про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», заборгованості за кредитним договором № 0 від 11.06.2007 р. в сумі 61558,93 доларів США, що еквівалентно 486315,50 грн.; виконавчий лист № 2-4125/10 від 07.02.2011, який видав Соснівський районний суд м. Черкаси про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», неустойку за порушення умов кредитування в сумі 5000,00 грн., судові витрати в сумі 1820,00 грн., всього в сумі 6820,00 грн.»

16.09.2011 року Соснівський райсуд м. Черкаси ухвалив рішення у справі № 2-3513/11, яким в повному обсязі задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та солідарно стягнув 6938843,80 грн., а також 1820,00 грн. судових витрат.

На примусовому виконанні в Придніпровському відділі ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області у державного виконавця Скрипка Тетяни Віталіївни знаходиться виконавче провадження ВП № 55495490 по примусовому виконанню виконавчого листа виданого 11.10.2011 року Соснівським райсудом м. Черкаси по справі № 2-3513/11 про стягнення з ОСОБА_1 6940663,80 грн. на користь ОСОБА_2 . Виконавче провадження відкрите постановою державного виконавця від 09.01.2018 року, при цьому 18.06.2018 року постановою державного виконавця Скрипка Т.В. виконавче провадження ВП № 55495490 приєднано до зведеного виконавчого провадження № 54168059.

17 вересня 2019 року приватним виконавцем Недоступ Д.М. проведений арешт та опис майна боржника шляхом складання відповідної постанови.

Даний опис та арешт провадився в присутності ОСОБА_3 , яка в свою чергу (без достатньої на те правової підстави) провадила фотографування та фотофіксацію майна яке в цей час арештовував приватний виконавець Недоступ Д.М.

Фактично станом на 17.09.2019 року у оцінювача були відсутні правові підстави для участі у виконавчому провадженні в частині проведення фотофіксації об`єктів арешт яких провадився саме 17.09.2019 року.

Повноваження у оцінювача, так само як і у суб`єкта оцінки (ПП «Ажіо») на участь у виконавчому провадженні та відповідно на проведення певних дій з`явились лише 02 жовтня 2019 року, про що йдеться у постанові приватного виконавця від 02.10.2019 року «Про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні ВП № 59413346».

Дана постанова була отримана боржником того самого дня що і висновок ПП «Ажіо», а тому часу на аргументовані заперечення щодо призначення оцінщика у боржника не було, проте станом на 28.10.2019 року заперечення щодо призначення оцінщиком саме ПП «Ажіо» боржником складені та направлені на адресу приватного виконавця Недоступ Д.М.

Визначення вартості об`єктів оцінки було проведено суб`єктом оціночної діяльності на замовлення приватного виконавця з грубим порушенням законодавства про оцінку, а саме: відповідно до п.п. 50, 51 Національного стандарту № 1 Загальні засади оцінки майна і майнових прав (затверджено Постановою КМУ № 1440 від 10.09.2003 року): Загальні вимоги до проведення незалежної оцінки майна.

«50. Проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється: ознайомлення з об`єктом оцінки, характерними умовами угоди, для укладення якої проводиться оцінка; визначення бази оцінки; подання замовнику пропозицій стосовно істотних умов договору на проведення оцінки».

«51. Незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об`єкта оцінки на нову дату (у разі потреби)».

Крім того, ст. 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки.

Отже, виходячи з наведених норм, незважаючи на вибір експертом методичного підходу оцінки майна (дохідний, порівняльний) підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує, в будь-якому випадку, ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом доступу до нього, але, в супереч діючому законодавству об`єкти оцінки після призначення приватним виконавцем суб`єкта оціночної діяльності не оглядалися, не досліджувалися, підтвердженням чого є фактична відсутність фотографічних карток об`єктів оцінки в період з 17.09.2019 року по 02.10.2019 року. Фотографії об`єктів оцінки - це фотографії вчинені особами без достатніх на те правових підстав, що само по собі робить ці знімки неактуальними та такими що не сприяють визначенню дійсної ринкової вартості об`єкта оцінки (квартири).

В період з 17.09.2019 року по 02.10.2019 року, всупереч викладеному в висновку, під час проведення оцінки об`єкти оцінки оцінювачем не оглядалися та не оцінювалися, що унеможливлює визначення їхньої ринкової вартості.

Фотографії об`єктів оцінки вчинені оцінювачем без достатньої правової підстави та значно раніше ніж це зазначено в висновку а отже не відображають дійсну ринкову вартість об`єктів оцінки.

Протягом періоду з 01.01.2011 року по 28.10.2019 року Приватним підприємством «Ажіо», під керівництвом директора ОСОБА_6 три рази була проведена оцінка кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (Об`єкти оцінки).

Жодного разу проведена оцінка за підписом ОСОБА_6 не являлася об`єктивною, не відповідала дійсній ринковій вартості об`єктів оцінки оскільки кожного разу вартість майна була значно заниженою.

Під час примусового виконання виконавчих листів Соснівського районного суду приватним виконавцем Недоступ Д.М. допущено порушення законодавства в частині застосування під час проведення виконавчих дій висновку/звіту про оцінку майна який сам по собі є необ`єктивним, упередженим та незаконним.

Фактично, має місце підготовлений до виконання та остаточно реалізований намір приватного виконавця передати на реалізацію до ДП «СЕТАМ» нерухоме майно (два об`єкти оцінки) за заниженою стартовою ціною 1387284,00 грн. та 456461,00 грн. визначеною ПП «АЖІО» (оцінщик ОСОБА_6 ) у висновку про ринкову вартість групи нежитлових приміщень (станом на 02.10.2019 року.), при цьому предметом заявлених вимог по даній скарзі є визнання протиправною оцінки майна саме по цьому висновку ПП «Ажіо».

Просить відновити строки передбачені статтею 74 ЗУ «Про виконавче провадження» на оскарження дій приватного виконавця Недоступ Д.М. оскільки боржник дізнався про дії приватного виконавця лише 18.10.2019 року з незалежних від боржника причин, а дана скарга подається на 10-й день після дня коли стало відомо. Визнати неправомірними дії приватного виконавця Недоступ Дмитра Миколайовича по проведенню оцінки майна - нежитлових приміщень магазину, які розміщені на першому поверсі 10-ти поверхового житлового будинку (літ. А- 10) і зареєстровані в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 118782752 загальною площею 248 кв.м. а також нежитлових приміщень підвалу, які знаходяться в 10-ти поверховому житловому будинку (літ. А-10) і зареєстровані в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 9823881) загальною площею 81,6 кв.м. та належать на праві власності ОСОБА_1 . Визнати протиправною оцінку майна згідно висновку/звіту вчиненого за станом на 02.10.2019 року приватним підприємством «Ажіо» (оцінювач ОСОБА_6 ) «Про ринкову вартість групи нежитлових приміщень, до складу яких входить: нежиле приміщення магазину (реєстраційний номер 118782752), з загальною площею приміщень 248,0 кв.м., та нежитлові приміщення підвалу (реєстраційний номер 9823881), загальною площею приміщень 81,6 кв.м., що належать ОСОБА_1 ». Сплачений ОСОБА_1 судовий збір, а також всі інші судові витрати (якщо такі матимуть місце) стягнути з приватного виконавця Недоступ Д.М. на користь ОСОБА_1 .

В судове засідання скаржник та його представник повторно не з`явились, причини неявки суду не повідомили, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, з заявами та клопотаннями до суду не зверталися. На попередніх засіданнях скаргу підтримували , просили суд задоволити.

Приватний виконавець Недоступ Д.М. до судового засідання надав суду, вимогу-повідомлення, ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.02.2020 року, постанови про зупинення виконавчих дій від 26.02.2020 року та супровідні листи.

Інші учасники судового розгляду в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, з заявами та клопотаннями до суду не зверталися.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, за результатами розгляду справи суд приходить до наступного:

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).

Згідно положень ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частинами 2, 3 ст. 451 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.06.2019 у справі №308/12150/16-ц дійшла висновку, що визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду.

Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про виконавче провадження» учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 51-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що у приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича на примусовому виконанні знаходиться зведене виконавче провадження № 59411159, яке об`єднане 25.06.2019 року, до складу якого входять:

-виконавчий лист № 2-5821-2011 від 27.02.2012, який видав Соснівський районний суд м. Черкаси, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 22.12.2006 в сумі 101910,08 дол. США, що в гривневому еквіваленті, за курсом долара США до гривні, з розрахунку 8,01 грн. за 1-н долар США, станом на 22.01.2010 становить 816299,74 грн. та додатково 500,00 грн. неустойки за порушення умов кредитування та понесені витрати в сумі 1820,00 грн., а всього разом 101910,08 дол. США та 2320,00 грн.

-виконавчий лист № 2-4125/10 від 07.02.2011, який видав Соснівський районний суд м. Черкаси про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», заборгованості за кредитним договором № 00 від 11.06.2007 в сумі 61558,93 доларів США, що еквівалентно 486315,50 грн.

-виконавчий лист № 2-4125/10 від 07.02.2011, який видав Соснівський районний суд м. Черкаси про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», неустойку за порушення умов кредитування в сумі 5000,00 грн., судові витрати в сумі 1820,00 грн., всього в сумі 6820,00 грн.

Засадами виконавчого провадження є також верховенство права, законність, справедливість, неупередженість та об`єктивність тощо, відповідно до яких виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом.

Відповідно до ст. 10 ч. 1 п. 1 Закону України «Про виконавче провадження» одним із заходів примусового виконання рішень є звернення стягнення майно боржника.

Згідно пунктів 15, 17 частини 3 статті 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис.

Для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання (ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про виконавче провадження»).

10.09.2019 для забезпечення проведення виконавчих дій по примусовому проникненню до майна боржника, приватним виконавцем було залучено до виконавчих дій працівників поліції та суб`єктів господарювання ФОП ОСОБА_7 та ПП «Ажіо» в особі директора ОСОБА_6 , про що були винесені відповідні постанови.

17.09.2019 приватним виконавцем, у присутності залучених осіб, боржника, його представника, представника стягувача, було проведено опис та арешт нерухомого майна боржника, про що складена постанова про опис та арешт майна боржника від 17.09.2019 року.

Таким чином твердження скаржника про відсутність правових підстав для перебування ОСОБА_6 , попереднього огляду та проведення фотографування предмету оцінки спростовуються вищезазначеними обставинами.

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

Згідно ч. ч. 3-4 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

02 жовтня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Недоступом Д.М. винесено постанову, якою призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання Приватне підприємство «Ажіо», який має сертифікат, виданий 08.11.2017 за № 1069/17, виданий Фондом Державного Майна України (строк дії 08.11.2020) у зведеному виконавчому провадженні № 59414459, яке об`єднано 25.06.2019 року, для визначення ринкової вартості арештованого майна.

Суб`єкту оціночної діяльності суб`єкту господарювання Приватне підприємство «Ажіо», протягом 15 робочих днів з дня ознайомлення з постановою виконавця надати звіт про вартість предмету оцінки.

Попереджено суб`єктів оціночної діяльності суб`єктів господарювання Приватне підприємство «Ажіо», в особі директора Кононенко Т.Б., про кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого звіту з питань, що містяться в постанові.

Приватним підприємством «Ажіо» надано висновок про ринкову вартість групи нежитлових приміщень, до складу яких входять: нежиле приміщення магазину (реєстраційний номер 11878272), з загальною площею приміщень 248,0 кв.м., та нежитлові приміщення підвалу (реєстраційний номер 9823831), загальною площею приміщень 81,6 кв.м., що належать ОСОБА_1 , відповідно до якого загальна ринкова вартість групи приміщень в тому числі вартість нежитлових приміщень магазину, які розміщені на першому поверсі 10-ти поверхового житлового будинку (літ. А-10), які зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 11878272 становить 1387284,00 грн. без врахування ПДВ; в тому числі вартість нежилових приміщень підвалу, які знаходяться в 10-ти поверховому житловому будинку (літ. А-10), і зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 9823831 становить 456461,00 грн., загальна вартість 1843745,00 грн.

Оцінка виконана станом на 02 жовтня 2019 року.

Зазначений висновок затверджено директором приватного підприємства «АЖІО» Кононенко Т.Б. 10 жовтня 2019 року.

Посилання скаржника на те, що приватним виконавцем звіт надіслано боржнику в порушення вимог ч. 5 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження», суд не бере до уваги виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що звіт про визначення ринкової вартості групи нежитлових приміщень, до складу яких входять: нежиле приміщення магазину (реєстраційний номер 11878272), з загальною площею приміщень 248,0 кв.м., та нежитлові приміщення підвалу (реєстраційний номер 9823831), загальною площею приміщень 81,6 кв.м., що належать ОСОБА_1 був виготовлений 10.10.2019 року.

У частині п`ятій статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

16.10.2019 року на адресу виконавця надійшов звіт про вартість майна боржника, складений ПП «АЖІО».

Відповідно до супровідного листа від 16.10.2019 року № 1883 приватним виконавцем на адресу скаржника ОСОБА_1 направлено повідомлення про вартість майна боржника, яке було отримано ОСОБА_1 18.10.2019 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Таким чином, порушень вимог ч. 5 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» в діях приватного виконавця суд не вбачає.

Частина 6 ст. 57 вищевказаного закону, визначає, що звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться.

Аналіз статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що учасники виконавчого провадження, яким є, у тому числі і заявник, мають право на оскарження оцінки майна, а не процесуальної дії державного виконавця, оскільки відповідно до цієї статті державний виконавець лише залучає оцінювача, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України № 2658-ІІІ.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені Законом України № 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (далі - Закон України № 2658-ІІІ).

Згідно з положеннями статей 3, 12, 33 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором. Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності.

Статтею 32 Закону України № 2658-III передбачено відповідальність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, а згідно з частиною 2 цієї статті оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності - суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема, за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

Отже, чинним законодавством України передбачено підстави відповідальності суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання в разі неналежного виконання (зокрема недостовірності чи необ`єктивності оцінки майна) ним своїх обов`язків.

Системний аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що звіт про оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором.

Аналогічну правову позицію викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 березня 2018 року у справі № 914/881/17 (провадження № 12-18гс18).

При цьому, згідно ч. 3 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» акт оцінки майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно. Якщо процедурами з оцінки майна для складання акта оцінки майна передбачене попереднє проведення оцінки майна повністю або частково суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, звіт про оцінку такого майна додається до акта оцінки майна. Акт оцінки майна підлягає затвердженню керівником органу державної влади або органу місцевого самоврядування.

В п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішенні, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов`язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому судам необхідно враховувати, що визначення вартості майна боржника проводиться самим державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості, крім випадків, коли застосовуються оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден. При складності визначення вартості майна (окремих предметів) чи наявності у боржника або стягувача заперечень проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, до участі у виконавчому провадженні і проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден залучається суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

При цьому суди мають враховувати, що суб`єкт оціночної діяльності є учасником виконавчого провадження, а не посадовою особою державної виконавчої служби і його звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача, а не актом державного органу. Тому вимоги заявника в частині оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування, підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

Аналогічну правову позицію викладено Верховним судом у постанові від 08.05.2019 року у справі № 2-79/11(провадження 61-831св19).

При цьому, у вищезазначеному рішенні, суд врахував, що у своїй діяльності суб`єкт оціночної діяльності є самостійним, а тому виконавець жодним чином не може впливати на порядок проведення оцінки майна.

24 липня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в рамках справи № 906/696/18 (ЄДРСРУ № 90594574) досліджував питання оскарження оцінки нерухомого майна в межах виконавчого провадження.

Реалізація описаного й арештованого майна за заниженою ціною може завдати суттєвих збитків стягувачу у вигляді неотриманого доходу, а боржнику - у вигляді передачі майна на реалізацію за суттєво нижчою від ринкової вартості.

Звіт по оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором.

Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності.

Відтак, встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів.

Аналогічна правова позиція міститься зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 914/881/17 (провадження 18-18гс18) та у постанові Верховного Суду від 29.04.2020 у справі № 826/6706/18.

Разом з цим ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна.

Слід наголосити, що з огляду на зазначені вимоги Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440, незважаючи на вибір оцінювачем методичного підходу оцінки майна, підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує, в будь-якому випадку, ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом доступу до нього.

Ознайомлення з об`єктом оцінки полягає у дослідженні оцінювачем вихідних даних та іншої інформації, необхідної для здійснення оцінки, та у особистому огляді оцінювачем об`єкта оцінки, тоді як за приписами статті 11 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним (замовником) необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 16 грудня 2019 року у справі № 211/2171/15-ц.

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.06.2019 у справі №308/12150/16-ц дійшла висновку, що визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду.

Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.

При цьому, предметом скарги буде визнання недійсною оцінки нерухомого майна, яке належить особі на праві власності, проведеної суб`єктом оціночної діяльності у межах процедури виконавчого провадження.

Аналогічний висновок щодо можливості оскарження оцінки майна в порядку оскарження рішень та дій виконавців зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 821/197/18.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 914/881/17, постанові Верховного Суду від 15.02.2019 у справі №914/85/18 зазначено про право учасника виконавчого провадження оскаржити оцінку майна та про недопустимість під час оцінки майна у виконавчому провадженні для подальшої передачі на примусову реалізацію на торгах застосовувати ліквідаційну оцінку цього майна, яка не є тотожною з ринковою.

Таким чином, заявник повинен звертатися саме зі скаргою на дії приватного/державного виконавця, які, на його думку, полягають у неправильному визначенні вартості майна боржника.

Подібна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04.03.2020 у справі №754/2961/17, де в межах скарги на дії приватного виконавця заявлялися вимоги про визнання недійсним звіту про оцінку нерухомого майна.

Слід нагадати, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №755/10947/17 викладено правову позицію про те, що суди під час вирішення тотожних за своїм змістом спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

ВИСНОВОК: Визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного / приватного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду.

Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.

Аналогічні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 821/197/18/4440/16, від 12 червня 2019 року у справі № 308/12150/16-ц, а також у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суд від 19 грудня 2019 року у справі №826/12574/18.

Велика Палата Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 920/149/18 (провадження № 12-297гс18) зробила висновок про те, що стаття 74 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ "Про виконавче провадження" є загальною нормою по відношенню до процесуального законодавства, яке встановлює строки звернення сторони виконавчого провадження до суду із скаргою на дії державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, яке є спеціальним у даних правовідносинах.

Таким чином, рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Зі змісту скарги вбачається, що скаржник не згоден із звітом про оцінку майна, однак матеріали справи не містять доказів або зазначення на їх існування, які б свідчили про звернення боржника по даній скрапі до виконавця з відповідними заявами про незгоду з результатами визначення вартості майна зазначеного у даному звіті, у тому числі і про неналежне виконання суб`єктом оціночної діяльності своїх обов`язків, зокрема щодо не огляду оцінювачем майна, яке було оцінено, про недостовірність та необ`єктивність, проведеної оцінки вартості майна боржника або інших доказів які б свідчили про зазначене.

Скаржник не конкретизує у чому саме полягає неправомірність дій приватного виконавця, якими порушено його права, та які саме права порушено.

Скаржник не скористався своїм правом визначення вартості майна за взаємною згодою сторін виконавчого провадження, наданим частиною 2 статті 57 ЗУ «Про виконавче провадження.

З огляду на зазначене, у виконавця наявні законні підстави для визначення вартості майна, з залученням суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для оцінки майна.

Верховний Суд в ухвалі від 12.12.2018 по справі № 636/620/18 висловив правову позицію, що відповідно до положень статті 57 ЗУ «про виконавче провадження», оцінка майна є процесуальною дією державного виконавця і здійснюється з метою визначення стартової ціни для здійснення подальшої реалізації арештованого нерухомого майна на прилюдних торгах. Тобто, ціна об`єкту оцінки не є остаточною ціною продажу і може підніматися учасниками, в процесі торгів, необмежено.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ч. 1 ст. 77, ст. 79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За клопотаннями скаржника ОСОБА_1 , при розгляді даної скарги, судом двічі призначалися оціночно-будівельні експертизи, а саме ухвалами Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 грудня 20119 року та 23 липня 2020 року.

Однак, в зв`язку з несплатою рахунків за судову оціночно-будівельну експертизу по цивільній справі № 712/14291/19 за вказаними ухвалами суду, у відповідності до ст. 15 Закону України «Про судову експертизу» та п. 1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень (затвердженої наказом Мінюсту України від 08.10.1998 № 53/5, у редакції наказу Міністерства юстиції України від 14.01.2020 № 131/5), залишено ухвали про призначення експертиз без виконання.

Крім того, в судовому засіданні з`ясовано. що слідчим відділом Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0006811 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.12.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що до Черкаського відділу поліції надійшло звернення ОСОБА_1 , про те, що на його думку, під час здійснення продажу з прилюдних торгів заставного майна, а саме - кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що за адресою: АДРЕСА_1 , були використані завідомо підроблені документи щодо дійсної вартості даного об`єкту. (ЄО-65722 від 10.12.2019, 65191 від 07.12.2019,63457 від 26.11.2019).

Також в судовому засіданні було встановлено, що постановами приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступом Д.М. від 26.02.2020 зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання ВП № 59412676; ВП № 59412953; ВП № 59413346 та зупинено електронні торги з реалізації майна боржника по лоту № 405252.

Відповідно до ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

18 жовтня 2019 року ОСОБА_1 отримав копію постанови приватного виконавця від 02.10.2019 року та звіт суб`єкта оцінюючої діяльності суб`єкта господарювання ПП «АЖІО», до суду зі скаргою ОСОБА_1 звернувся 30 жовтня 2019 року, оскільки 28-29 жовтня 2019 року були вихідними днями. Таким чином ОСОБА_1 звернувся зі скаргою в межах строку звернення до суду.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

При розгляді справ за скаргами сторін виконавчого провадження на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні керуватись положеннями Конституції України, п. 6 ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, Законами України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 447-452 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 , зацікавлені особи: ОСОБА_2 , Приватний виконавець Недоступ Дмитро Миколайович, Приватне підприємство «АЖІО», ОСОБА_3 , ТОВ «Кей-Колект» на дії приватного виконавця Недосутп Дмитра Миколайовича - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий:

Повний текст ухвали виготовлений 10.02.2021 року.