Справа № 703/2827/21
07 грудня 2021 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Ігнатенко Т.В.,
секретар судових засідань Бойко Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаської області, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця « ОСОБА_1 », в інтересах якого діє адвокат Литвин Ростислав Миколайович, до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу,
01 вересня 2021 року ФОП « ОСОБА_1 », в інтересах якого діє адвокат Литвин Р.М., звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь завдані збитки в порядку регресу у розмірі 1000 гривень 00 копійок, витрати по сплаті судового збору у сумі 908 гривень 00 копійок та витрати на правову допомогу у розмірі 8348 гривень 60 копійок.
Таким чином, до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача вищевказаної суми страхового відшкодування.
З метою досудового врегулювання спору 15 грудня 2020 року відповідачу було направлено вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, однак відповідач не погасив заборгованість в добровільному порядку, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою.
15 вересня 2021 року ухвалою судді відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.
Позивач ФОП « ОСОБА_1 » та його представник адвокат Литвин Р.М. у судове засідання не з`явилися, останній звернувся до суду з заявою, в якій просить розгляд справи проводити без його та позивача участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на їх задоволенні наполягає, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання, а також відповідно до вимог ч.10 ст.187 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Відзиву на позовну заяву та заперечень до суду не направив.
З урахуванням положень ч.4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити, за результатами її розгляду, заочне рішення.
Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, врахувавши позицію представника позивача, яка викладена в його заяві про розгляд справи без його участі, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
Згідно ч.1 ст.4 та ч.1 ст.5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна особа (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва від 09 червня 2020 року у справі №759/6147/20, судом встановлено, що ОСОБА_3 01 квітня 2020 року об 11 годині 15 хвилин, керуючи автомобілем «Sкoda Octavia А7», д.н.з. НОМЕР_3 , який належить на праві власності ТОВ «Біопрім» та рухаючись по просп. Ак. Палладіна (90 м до повороту на смт. Коцюбинське) в м. Києві, при перестроюванні не надав перевагу в русі автомобілю «Renault Premium», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку, по тій самій смузі, на яку ОСОБА_3 мав намір перестроїтися, внаслідок чого скоїв з ним зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів та завдання матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п.2.3 «б»., 10.3 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.
Крім того, згідно вказаної постанови, судом встановлено, що ОСОБА_4 01 квітня 2020 року об 11 годині 15 хвилин, керуючи автомобілем «Renault Premium», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_5 , та рухаючись по просп. Ак. Палладіна (90м до повороту на смт. Коцюбинське) в м. Києві, при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем «Sкoda Octavia А7», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався в попутному напрямку, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів та завдання матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_4 порушив п.2.3 «б», 10.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП (а.с.15).
Вказаною постановою суду ОСОБА_3 та ОСОБА_2 визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення (а.с.15).
Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку, страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до п.35.1 ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.
02 квітня 2020 року спеціалістом ПрАТ «СК «ВУСО» за участі довіреної особи власника транспортного засобу ТОВ «Біопрім» - Покрови Г.А. складено акт (протокол) огляду ТЗ - заява на виплату, відповідно до якої, оглянуто автомобіль «Sкoda Octavia А7», д.н.з. НОМЕР_3 , на якому виявлені пошкодження, які є наслідком вищевказаної ДТП (а.с.21-24).
У вказаному акті зазначено, що підписання акту (протоколу) огляду ТЗ, власник оглянутого транспортного засобу просить вважати належним поданням заяви на виплату страхового відшкодування. Крім того вказано, що ремонт застрахованого ТЗ буде відбуватися на СТО «Автоцентр Київ».
Згідно ст.8 Закону України «Про страхування», страховий випадок це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої, виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування», до страховика, який сплатив страхове відшкодування за Договором страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за нанесений збиток.
Згідно ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до п.36.3 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.
24 вересня 2020 року ПрАТ «УПСК» складено страховий акт №ОЦ/049/000/20/0097 на перерахування коштів за претензію ПрАТ «СК «ВУСО», яким вирішено, на підставі договору страхування АО20444186, здійснити виплату ПрАТ «СК «ВУСО» в зв`язку з пошкодженням автомобіля «Sкoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_3 (а.с.31-зворот).
Як вбачається з платіжного доручення від 24 вересня 2020 року, ПрАТ «УПСК» перерахувало ПрАТ «СК «ВУСО» виплату страхового відшкодування згідно страхованого акту страхового акту №ОЦ/049/000/20/0097 від 24 вересня 2020 року (а.с.32).
Відповідно до п.12.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
Згідно ст.9 Закону України «Про страхування», франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.
Відповідно до п.36.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.
Згідно ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частина 2 цієї статті визначає, що під збитками розуміється, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Таким чином, ПрАТ «СК ВУСО», як до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування перейшло право зворотної вимоги (регресу) до ОСОБА_2 особи, відповідальної за завдану шкоду, у розмірі 1000 гривні 00 копійок, що є розміром франшизи, яка не була відшкодована ПрАТ «УПСК» відповідно до вимог чинного законодавства.
16 листопада 2020 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та суб`єктом підприємницької діяльності ФОП « ОСОБА_1 » укладено Договір №16/11/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого, у відповідності до умов цього договору первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за укладеними договорами страхування та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором (а.с.35-36).
Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
27 листопада 2020 року за №2025973-1 ФОП « ОСОБА_1 » направив на адресу ОСОБА_2 повідомлення про відступлення права вимоги та акт (вимогу) №2025973-1 про відшкодування збитків в порядку регресу (а.с.41, 43, 44).
Доказів сплати відповідачем на користь позивача коштів у сумі 1000 гривень в рахунок відшкодування завданої шкоди, матеріали справи не містять.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ФОП « ОСОБА_1 » підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно квитанції №3АЕ5-1К87-ЕЕМК-18С4 від 28 серпня 2021 року, позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір в сумі 908 гривень 00 копійок.
Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позовної заяви судовий збір у розмірі 908 гривень 00 копійок.
Також, відповідно до ч.1 та ч.3 ст.133 та ч.1 - 3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
02 лютого 2021 року між ФОП « ОСОБА_1 » та адвокатом Литвином Р.М. укладено договір №08 про надання правової (правничої) допомоги, згідно умов якого адвокат Литвин Р.М. зобов`язується надати позивачу правову допомогу у даній справі (а.с.45-46).
Згідно ордеру серії АІ №1124712 від 07 червня 2021 року, ФОП « ОСОБА_1 », на підставі договору про надання правової допомоги №08 від 02 лютого 2020 року уповноважив адвоката Литвина Р.М. представляти його інтереси в ПрАТ УПСК», ТОВ «Автоцентр Київ», МТСБУ та Смілянському міськрайонному суді Черкаської області (а.с.50).
Відповідно до п.1.1 вказаного Договору, Клієнт доручає, а Адвокат здійснює правову допомогу Клієнту в обсязі та на умовах, які передбачені цим договором, а саме: представництво та захист інтересів Клієнта у всіх установах незалежно від форми власності та в судах всіх інстанціях України щодо захисту його інтересів, за що Клієнт зобов`язується сплатити Адвокату гонорар (винагороду) у розмірі та на умовах визначених Договором (Розділ 4 цього Договору). Адвокат надає правову допомогу Клієнту тільки на підставі тих документів, які були надані Клієнтом Адвокату, або були їм зібрані.
Як вбачається з Додаткової угоди №1 Акту приймання-передачі правової (правничої) допомоги від 02 лютого 2021 року до Договору про надання правової (правничої) допомоги №08 від 02 лютого 2021 року, на виконання умов договору адвокат Литвин Р.М. надав позивачу наступні послуги: вивчення матеріалів страхової (регресної справи), формулювання правової позиції, підготовка та відправка запитів, підготовка позовної заяви, підготовка процесуальних документів у кількості необхідній для подачі позову до суду, підготовка заяв, клопотань до суду та представництво інтересів позивача у суді, вартість яких становить 8348 гривень 60 копійок, які будуть сплачені у готівковій формі адвокату Литвин Р.М. (а.с.47).
Згідно квитанції до прибуткового касового ордера від 02 лютого 2021 року, ФОП « ОСОБА_1 » на підставі договору про надання правової допомоги №08 від 02 лютого 2020 року та Акту №1 приймання-передачі наданих послуг від 02 лютого 2021 року, сплатив адвокату Литвин Р.М. кошти у сумі 8348 гривень 60 копійок (а.с.48).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Враховуючи викладене, а також те, що заявлені та документально підтвердження витрати позивача на правову допомогу адвоката Литвин Р.М. у розмірі 8348 гривень 60 копійок є співмірними із складністю цієї справи, яка була розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, наданими адвокатом обсягом послуг під час підготовки позовної заяви, затраченим часом на надання правничої допомоги під час судового розгляду справи, вказані витрати відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, в зв`язку з чим, з врахування ч.1 ст.141 та ч.3 ст.142 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.512, 979, 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 28, 76-82, 89, 133, 137, 141, 142, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 352, 354-355 ЦПК України,
Позов фізичної особи-підприємця « ОСОБА_1 », в інтересах якого діє адвокат Литвин Ростислав Миколайович, до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач - фізична особи-підприємець « ОСОБА_1 », адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 .

Відповідач - ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_3 .

Головуючий: Т.В. Ігнатенко