Ухвала

04 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 335/7917/20

провадження № 61-751ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ткачука О. С. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Петрова Є. В.,

розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 вересня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 23 грудня 2020 року за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», Державного реєстратора Василівської районної державної адміністрації Запорізької області Міюц Світлани Олександрівни, третя особа - ОСОБА_2 , про скасування рішення державного реєстратора,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс «Веста» (далі - ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста»), Державного реєстратора Василівської районної державної адміністрації Запорізької області Міюц С. О., третя особа - ОСОБА_2 , в якому просила визнати недійсним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) державного реєстратора Василівської районної державної адміністрації Запорізької області Міюц С. О. від 04 квітня 2020 року, індексний номер: 51936465 про реєстрацію за ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», права власності на нерухоме майно: матеріально-технічний склад, інв. № 092613, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та вирішити питання розподілу судових витрат.

Разом із вказаним позовом, надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно: матеріально-технічний склад, інв. № 092613, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 вересня 2020 року, залишеною без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 23 грудня 2020 року, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цій справі задоволено. Накладено арешт на нерухоме майно: матеріально-технічний склад, інв. №092613, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (дата, час державної реєстрації: 02 квітня

2020 року 16:06:31), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101, право власності зареєстроване за ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста».

У січні 2020 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку

ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» подало касаційну скаргу на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 вересня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 23 грудня 2020 року, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права,просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову. Зазначає, що суди задовольнили заяву про забезпечення позову не у зв`язку з існуванням об`єктивної можливості вчинення дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду, а у зв`язку із неправильною оцінкою доводів позивача та неналежним дослідженням усіх обставин справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до положень частини першої статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Згідно частини другої статті 149 частини другої ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до пункту 1 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

З матеріалів касаційного провадження та оскаржуваних судових рішень вбачається, що позивачем заявлено позовну вимогу про визнання недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) державного реєстратора Василівської районної державної адміністрації Запорізької області Міюц С. О. від 09 квітня

2020 року, індексний номер: 51936465, про реєстрацію за ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», права власності на нерухоме майно: матеріально-технічний склад, інв. № 092613, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (дата, час державної реєстрації: 02 квітня

2020 року 16:06:31), реєстраційний номер об`єкта 101.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Виходячи із заявлених позовних вимог, суди правильно вважали обґрунтованими доводи заявника про те, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити виконання майбутнього судового рішення по справі, а також, що захід забезпечення позову, який просить застосувати заявник, є співмірним із позовними вимогами.

Залишаючи без змін ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову, суд апеляційної інстанції правильно виходив із того, що вказане нерухоме майно (матеріально-технічний склад, інв. №092613, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ), є предметом спору у цій справі, крім того, існує загроза відчуження цього майна ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» на користь будь-якої третьої особи у будь-який час, та, відповідно, існує загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у цій справі; тому, застосування такого виду забезпечення позову як накладення арешту на вказане нерухоме майно в порядку забезпечення позову позивача судом першої інстанції у цій справі, лише на час розгляду цієї справи судом, є необхідним та співмірним із вищезазначеними позовними вимогами позивача у цій справі, не може порушувати і не порушує прав відповідачів, у тому числі відповідача ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», за яким станом на час постановлення оскаржуємої ухвали суду першої інстанції зареєстровано право власності на вказане нерухоме майно.

З огляду на вищенаведене, доводи касаційної скарги є безпідставними, висновків суду апеляційної інстанцій не спростовують та на законність і обґрунтованість постановленого судового рішення не впливають.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Оцінивши доводи касаційної скарги та мотиви судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що правильність застосування та мотивування судами норм процесуального права при ухваленні судового рішення про забезпечення позову не викликає розумних сумнівів.

Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» на ухвалу Орджонікідзевського районного суду

м. Запоріжжя від 22 вересня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 23 грудня 2020 року за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», Державного реєстратора Василівської районної державної адміністрації Запорізької області Міюц Світлани Олександрівни, третя особа - ОСОБА_2 , про скасування рішення державного реєстратора.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. С. Ткачук

А. А. Калараш

Є. В. Петров