Провадження № 2/522/8041/21
06 грудня 2021 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси
у складі: судді Бондар В.Я.,
за участі секретаря судового засідання Бойко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою потерпілому, -
Позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою у розмірі 131550,00 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 2270,00 грн.
В обґрунт ування позову вказано, що 07.06.2020 року з вини ОСОБА_3 , який керував автомобілем «Mercedes» номерний знак НОМЕР_1 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої отримав пошкодження автомобіль «Dacia», номерний знак « НОМЕР_2 » під керуванням водія ОСОБА_4 , після чого продовжив рух на смугу зустрічного руху де відбулось зіткнення з автомобілем «Mitsubishi», номерний знак « НОМЕР_3 », під керуванням ОСОБА_5 , котрий здійснював рух в зустрічному напрямку та припаркованим автомобілем «Toyota», номерний знак « НОМЕР_4 », власник якого ОСОБА_6 .
Ухвалою суду від 07.09.2021 року по справі відкрите спрощене провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 29.10.2021 року.
29.10.2021 року було відкладено розгляд справи на 06.12.2021 року у зв`язку з неявкою сторін.
У судове засідання 06.12.2021 року сторони не з`явились, про дату, час та місце були повідомлені належним чином. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Згідно ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, на підставі наступного.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню.
Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП не була застрахована, тому водій пошкодженого автомобіля «Mitsubishi», номерний знак « НОМЕР_3 », ОСОБА_5 - 11.06.2020 року повідомив Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - Позивач, МТСБУ) про дорожньо-транспортну пригоду та в подальшому власник автомобіля ОСОБА_7 звернувся до МТСБУ з заявою про отримання відшкодування шкоди. Згідно Звіту автотоварознавчого дослідження від 02.07.2020 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Mitsubishi», номерний знак « НОМЕР_3 », склала: 267 565 (двісті шістдесят сім тисяч п`ятсот шістдесят п`ять) грн. 12 коп. На підставі Наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілому в розмірі: 130 000 (сто тридцять тисяч) грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №1692788 від 04.09.2020 року. Крім того, Позивачем були понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в розмірі 1550 (одна тисяча п`ятсот п`ятдесят) грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №1481256 від 25.08.2020 року.
Виходячи з вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно частини другої ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).
Нормами статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно до п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
За п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
Відповідно до п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Згідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Таким чином, з урахуванням встановленої вини з боку ОСОБА_3 у ДТП та здійснення виплати з боку МТСБУ, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному розмірі.
Також, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню виплати по оплаті суми судового збору у розмірі 2270,00 грн.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 27, 64, 76, 81, 95, 133, 141, ч.4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, 258-259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд
Позов Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою потерпілому - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 07.12.2021 року.
Суддя: В.Я.Бондар