Ухвала

Іменем України

09 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 638/81/20

провадження №61-1572ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 жовтня

2020 року, на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова

від 14 грудня 2020 рокута ухвалу Харківського апеляційного суду

від 15 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до завідуючого хірургічним відділенням №1 комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О. І. Мещанінова» Харківської міської радиТесленка Ігоря Віталійовича про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, ушкодженням здоров`я та смертю,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до завідуючого хірургічним відділенням №1 комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги

ім. проф. О. І. Мещанінова» Харківської міської ради Тесленка І. В. про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, ушкодженням здоров`я та смертю.

ОСОБА_1 подано клопотання про витребування із Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи, Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О. І. Мещанінова» Харківської міської ради медичної карти хворого ОСОБА_2 №13400.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 жовтня

2020 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів відмовлено.

Позивачем також було подано клопотання про витребування із Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи протоколу патологоанатомічного дослідження №556 від 10 червня 2019 року.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2020 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів відмовлено.

Не погодившись із зазначеною ухвалою місцевого судувід 14 грудня

2020 року, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

За результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2020 року, суд апеляційної інстанції 15 січня 2021 року постановив ухвалу про повернення справи до суд першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про витребування доказів частиною першою статті 353 ЦПК України не передбачено.

У касаційній скарзі, поданій 27 січня 2021 року, ОСОБА_1 просить скасувати постановлені у справі ухвали, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Щодо оскарження ухвал Дзержинського районного суду м. Харкова

від 22 жовтня 2020 року та від 14 грудня 2020 року

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи.

Частиною другою статті 17 ЦПК України встановлено, що не допускається касаційне оскарження судового рішення суду першої інстанції без його перегляду в апеляційному порядку.

Ухвала Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 жовтня 2020 року по суті в апеляційному порядку не переглядалась.

За результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2020 року, суд апеляційної інстанції 15 січня 2021 року постановив ухвалу про повернення справи до суд першої інстанції.

Мотивуючи ухвалу, суд апеляційної інстанції вказав, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає поверненню заявнику як така, що подана на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Наведене свідчить про те, що ухвала Дзержинського районного суду

м. Харкова від 14 грудня 2020 року не була предметом апеляційного перегляду.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи наведене, касаційна скарга в частині оскарження ухвал Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 жовтня 2020 року та від 14 грудня 2020 року не може бути прийнята до провадження, оскільки ухвали суду першої інстанції не переглядалась по суті в апеляційному порядку, тому касаційне провадження у цій частині не може бути відкрито.

Щодо оскарження ухвали Харківського апеляційного суду від 15 січня 2021 року.

Доводи касаційної скарги в частині оскарженні наведеного судового рішення зводяться до того, що апеляційний суд не дотримався вимог статті 264 ЦПК України, залишив поза увагою, що відсутність доказів у справі, які є першоджерелами медичних похибок та помилок, свідчить про упередженість судів.

У статті 353 ЦПК України наведено перелік ухвал місцевого суду, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі Golder v. the United Kingdom від 21 лютого 1975 року), не є абсолютним; воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом в такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, яку намагаються досягнути (рішення у справі Guerin v. France від 29 липня 1998 року).

Оскарження ухвал суду першої інстанції про витребування доказів, у наведеній вище статті 353 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право апеляційного оскарження ухвал місцевого суду окремо від рішення суду, не передбачено.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційну скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Обґрунтованим є висновок апеляційного суду, що ЦПК України не передбачена можливість оскарження окремо від рішення суду ухвали місцевого суду про витребування доказів.

Незазначення апеляційним судом в резолютивній частині про повернення апеляційної скарги заявнику не спростовує висновок суду про те, що дана апеляційна скарга підлягає поверненню.

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права.

Зі змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення.

Згідно з частиною четвертою статті 394 ЦПК України, у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржених судових рішень не вбачається порушення судами норм процесуального права. Правильність застосування норм ЦК України є очевидною.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394, частиною четвертою статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 жовтня 2020 року, на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2020 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 15 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до завідуючого хірургічним відділенням №1 комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О. І. Мещанінова» Харківської міської радиТесленка Ігоря Віталійовича про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, ушкодженням здоров`я та смертю.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко