Справа № 201/5710/15-ц
Провадження № 2-п/201/63/2021
У Х В А Л А

25 листопада 2021р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Кірієнко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення суду та про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.06.2015р. по цивільній справі № 201/5710/15-ц за позовом ОСОБА_3 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розірвання договору та стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська (суддя Ходаківський М.П.) з 07.04.2015р. знаходилася цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розірвання договору та стягнення грошових коштів.

17.06.2015р. по справі було ухвалено заочне рішення суду, яким задоволені позовні вимоги в повному обсязі, справа розглянута за відсутності відповідача.

29.10.2021р. до суду надійшла заява представника відповідачки адвоката Чередник І.О. (діє на підставі ордеру серія АЕ № 1096852) про перегляд заочного рішення суду від 17.06.2015р., в якій вона просила переглянути заочне рішення, скасувати його та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. В обґрунтування вимог заяви, представник відповідачки посилалася на те, що відповідачка не була належним чином повідомлена про дату та час слухання справи, оскільки до суду повернулися конверти без вручення. Відповідачка виконала взяті на себе зобов`язання за договорами від купівлі-продажу від 28.08.2014р., 21.05.2014р. та 21.06.2014р., оскільки замовлені позивачем меблі були ним отримані в повному обсязі ще в 2014 році. Крім того, відсутні були підстави для стягнення суми індексації у зв`язку з інфляцією за договорами купівлі-продажу та відсутні були підстави для розірвання цих договорів.

Також представником відповідача заявлене клопотання про поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення, в обґрунтування якого представник відповідача посилалася на те, що 18.10.2021р. відповідачці стало відомо про існування оскаржуваного заочного рішення суду від 17.06.2015р. Посилаючись на те, що строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення суду пропущений відповідачкою з поважних причин, просила його поновити.

25.11.2021р. представник відповідача надала заяву, в якій просила заочне рішення суду скасувати, призначити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Також просила розглянути справу за її відсутності (а.с.№141).

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату та час слухання справи був повідомлений шляхом надіслання судової повістки та копії заяви про перегляд заочного рішення суду за адресою проживання, яка була зазначена по тексту позову, втім до суду повернувся конверт з позначкою «адресат відсутній» (а.с.№140).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 287, ч.2 ст. 247 ЦПК України суд розглянув заяву про перегляд заочного рішення суду в судовому засіданні 25.11.2021р. за відсутністю обох сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вважає необхідним поновити строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення від 17.06.2015р., втім заяву про перегляд заочного рішення суду від 17.06.2015р. залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 284 ЦПК України, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення і учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відповідно до положень ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

З матеріалів справи вбачається, що 18.10.2021р. представник відповідача - адвокат Чередник І.О. ознайомилась з матеріалами справи, та в межах 20-тиденного строку, а саме 29.10.2021р., була подана заява про перегляд заочного рішення суду (а.с.№67).

В день проголошення заочного рішення суду, його копія не була вручена відповідачці, оскільки в матеріалах справи міститься конверт, з позначкою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.№66).

Таким чином, суд вважає можливим поновити відповідачці строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення суду від 17.06.2015р. у відповідності до положень ст.127, ч. 3 ст. 284 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Заочним рішенням суду від 17.06.2015р. позовні вимоги ОСОБА_3 до ФОП ОСОБА_1 про розірвання договору та стягнення грошових коштів задоволені та розірвані: договір купівлі-продажу № 280814 від 28.08.2014р. укладений між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ; договір купівлі-продажу № 210514 від 21.05.2014р., укладений між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ; договір купівлі-продажу № 21.06.14 від 21.06.2014р., укладений між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Також заочним рішенням суду стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму заборгованість у розмірі 120 742грн. 49коп., а також судові витрати у розмірі 1 207грн. 42коп. (а.с.№55-60).

В рішенні судом зроблений висновок, що відповідачка в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила, що згідно ст. ст. 197, 224 ЦПК України є підставою для вирішення справи без її участі у заочному порядку (а.с.№55).

Таким чином, суд критично відноситься до посилань представника відповідачки щодо неналежного її повідомлення.

Стосовно посилань представника відповідачки, що нею умови договорів були виконані в повному обсязі, суд також оцінює критично, оскільки жодних доказів на підтвердження належного виконання суду не надано. Так, відповідачкою не надані акти прийому-передачі виконаних робіт з підписами позивача про прийняття товару, обумовленого договорами.

Натомість, матеріали справи містять товарні чеки про отримання відповідачкою передоплати за договорами і факт отримання цих коштів відповідачка не спростовує жодними доказами.

Крім того, відповідачка не зазначає прізвища свідків, які можуть підтвердити факт встановлення меблів в квартирі позивача, не надає доказів того, що ці особи (свідки) перебувають в трудових або інших відносинах з відповідачкою.

Надані відповідачкою фотографії суд оцінює критично, оскільки неможливо встановити, що вони були зроблені саме в квартирі позивача.

Відмовляючи в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення, судом врахована практика Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13), по якій Високий Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Суд постановив, якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 03.04.2008р.) (п. 47 рішення).

Так, в заяві про перегляд заочного рішення суду представник відповідачки зазначає, що остання про ухвалене рішення суду дізналася випадково 13.10.2021р. При цьому, представник відповідача не наводить посилань, за яких саме обставин майже через шість років з моменту ухвалення, відповідачка дізналася про ухвалене судом заочне рішення.

За інформацією Єдиного державного реєстру судових рішень, заочне рішення суду у даній справі було надіслано судом до ЄДРСР 26.06.2015р., зареєстроване 28.06.2015р. та оприлюднено 02.07.2015р., таким чином, починаючи з 02.07.2015р. відповідачка мала можливість безперешкодно ознайомитись з заочним рішенням суду.

Таким чином, відсутні підстави для скасування заочного рішення суду, а тому суд вважає необхідним заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.06.2015р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розірвання договору та стягнення грошових коштів, залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 127, ч. 2 ст. 247, ст.ст. 260, 287-288, 353 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_1 поновити строк для звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.06.2015р. по цивільній справі № 201/5710/15-ц за позовом ОСОБА_3 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розірвання договору та стягнення грошових коштів.

Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.06.2015р. по цивільній справі № 201/5710/15-ц за позовом ОСОБА_3 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розірвання договору та стягнення грошових коштів залишити без задоволення.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Заочне рішення суду від 17.06.2015р. може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення даної ухвали.

Суддя: Ткаченко Н.В.