Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 4-с/641/43/2021 Справа № 641/5183/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2021 року

Комінтернівський районний суд міста Харкова

у складі : головуючого судді: Курганникової О.А.

за участю секретаря судового засідання: Селіхова Д.В.,

представників скаржника Горденюка О.В., Каменського В.А.

представника ВДВС ОСОБА_1

заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за скаргою ОСОБА_3 на постанову державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції «м. Харків) Давидова В`ячеслава Олександровича , заінтересовані особи: , ОСОБА_2 ,-

в с т а н о в и в

Скаржник звернувся до суду зі скаргою на постанову державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Давидова В`ячеслава Олександровича, заінтересована особа ОСОБА_2 .

Просив у скарзі взнати неправомірними дії та скасувати постанову від 11 червня 2021 року про закінчення ВП № 60990122 державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Давидова В`ячеслава Олександровича щодо виконання виконавчого листа № 2-5/11, а також зобов`язати державного виконавця Давидова В.О. поновити ВП № 60990122 і зобов`язати його вжити усіх передбачених законом заходів для виконання рішення суду в повному обсязі.

У виконавчому провадженні скаржник ОСОБА_3 має статус боржника.

Скаргу мотивовано тим, що постановою від 11 червня 2021 закінчено виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-5/11у зв`язку з його виконанням у повному обсязі. Проте, як зазначено в скарзі, судове рішення не було виконаним у повному обсязі та на підтвердження цього наведено відповідні доводи.

Представники скаржника в судовому засіданні скаргу підтримали, просили її задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 , яка є стягувачем у виконавчому провадженні, в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала. Вказала, що твердження скаржника щодо невиконання судового рішення є безпідставним.

Представник Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) також в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала, вказала, що судове рішення виконано в повному обсязі.

Письмових заперечень та пояснень заінтересована особа та представник ДВС до суду не надавали.

Вислухавши представників скаржника, стягувача та ДВС, дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження № 60990122, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

03.10.2013 року рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова у справі № 2-5/11, провадження № 2/641/86/2013, первісні позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Затверджено перерозподіл часток співвласників домоволодіння АДРЕСА_1 , визначивши, що ОСОБА_4 належить 53/100 частини домоволодіння, ОСОБА_5 належить 12/100 часток домоволодіння, ОСОБА_6 , правонаступником якої є ОСОБА_7 належить 35/100 часток домоволодіння; виділено ОСОБА_4 в домоволодінні по АДРЕСА_1 житловий будинок літ. «В-1» з прибудовами: сарай літ. «К», Ѕ частини льоху літ. «Д», Ѕ частини вбиральні літ. «З», 1/3 частини огорожі №№ 1,2,3, гараж літ. «Г», сарай літ. «И», зливну яму літ. «Н». Виділено ОСОБА_2 в домоволодінні по АДРЕСА_1 житловий будинок літ. «А-1» з прибудовами: 1/2 частини льоху літ. «Д», Ѕ частини вбиральні літ. «З», 1/3 частини огорожі №№ 1,2,3, гараж літ. «Л». Виділено правонаступнику ОСОБА_6 - ОСОБА_7 в домоволодінні по АДРЕСА_1 - житловий будинок літ. «Б-1» з прибудовами: сарай літ. «М», 1/3 частини огорожі № 1,2,3, душ літ. «О». Присуджено до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 компенсацію в розмірі 830,00 грн. Присуджено до стягнення з ОСОБА_4 на користь правонаступника ОСОБА_6 ОСОБА_7 компенсацію в розмірі 41,00 грн. Встановлено порядок користування земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 за яким співвласнику співвласникам ОСОБА_4 та ОСОБА_2 виділено земельну ділянку, яка складається з двох часток: перша № ІІІ з боку домоволодіння АДРЕСА_2 - під службовими будівлями, площею 176 м2, друга № ІІІа з боку домоволодіння АДРЕСА_3 - під житловими будівлями площею 455 м2, усього в їх спільне користування виділяється земельна ділянка площею 631 м2, що відповідає їх сумісній ідеальній долі; правонаступнику співвласника ОСОБА_8 - ОСОБА_7 виділено земельну ділянку № ІІ з боку тильної межі площею 425 м2, що відповідає її ідеальній долі. Встановлено межу розподілу земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , наступним чином за лінією АБВГДЕЖЗИКЛМН: відрізок АБ довжиною 8,7 м прокласти під прямим кутом від червоної лінії забудови на відстані 6,25 м від правої межі; відрізок БВ довжиною 7,0м прокласти від точки Б до точки В, котра розташована на відстані 3,6м від сараю літ. «И»; відрізок ВГ довжиною 14,15 м прокласти від точки В до точки Г, котра розташована на відстані 2,6м від рогу гаража літ. «Л»; відрізок ГД довжиною 5,8 м прокласти паралельно стіні гаража літ. «Л» на відстані 1,8м від житлового будинку літ. «В-1» з прибудовами; відрізок ДЕ довжиною 2,6м прокласти перпендикулярно до стіни гаража літ. «Л» (на його ріг); відрізок ЕЖ довжиною 1,0м прокласти перпендикулярно до стіни гаража літ. «Л» (на його ріг); відрізок ЖЗ довжиною 5,8 м прокласти паралельно на відстані 34,35м від червоної лінії забудови; відрізок ДИ довжиною 13,2 м прокласти паралельно стіні житлового будинку літ. «В-1» з прибудовами на відстані 2,0 м від нього і 37,20м від червоної лінії забудови; відрізок ЕК довжиною 5,65 м прокласти по стіні гаража літ. «Л»; відрізок КЛ довжиною 14,25м прокласти паралельно відрізку ВГ, від точки К до точки Л, котра розташована на відстані 1,0м від сараю літ. «И»; відрізок ЛМ довжиною 6,95м прокласти від точки Л до рогу гаража літ. «Г»; відрізок МН довжиною 8,3м прокласти від рогу гаража літ. «Г» до воріт № 1 на відстані 2,0м від правої межі. В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Дане судове рішення набрало законної сили 15.10.2013р.

29.10.2019 Комінтернівським районним судом м. Харкова був виданий виконавчий лист № 2-5/11 на примусове виконання рішення Комінтернівського районного суду від 03.10.2013 року.

За заявою стягувача ОСОБА_2 на підставі ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.12.2019 року поновлено ОСОБА_2 строк для пред`явлення виконавчого листа № 2-5/11, виданого Комінтернівським районним судом м. Харкова 29.10.2019, в якому боржником зазначено ОСОБА_7 .

21.02.2020 року державним виконавцем Міжрайонного відділу ДВС по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Поберій А.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60990122.

Ухвалою Комінтернівського районного суд м. Харкова від 30.10.2020 року замінено боржника у виконавчому провадженні № 60990122 з ОСОБА_7 на ОСОБА_3 .

11.06.2021 року старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу ДВС по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Давидовим В.О. винесено Постанову про закінчення виконавчого провадження № 60990122, в якій зазначено, що рішення суду щодо встановлення межі розподілу земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 згідно резолютивної частини рішення суду виконано в повному обсязі. У якості підстави закінчення ВП № 60990122 державним виконавцем зазначено пункт 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Вислухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Статтею 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 107 Земельного кодексу України, основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації.

Згідно зі статтею 198 Земельного кодексу України - кадастрові зйомки це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок.

Кадастрова зйомка включає: геодезичне вишукування меж земельної ділянки; погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; відновлення меж земельної ділянки на місцевості; встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі.

Встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) це визначення за допомогою геодезичних пристроїв місцезнаходження поворотних точок меж земельної ділянки та їх закріплення межовими знаками.

Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів.

Відповідно до частин 1 - 4 статті 55 Закону України «Про землеустрій» встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється відповідно до відомостей Державного земельного кадастру, матеріалів Державного фонду документації із землеустрою та оцінки земель, матеріалів топографо-геодезичних робіт.

Статтею 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що червоні лінії це визначені в містобудівній документації щодо пунктів геодезичної мережі межі існуючих та запроектованих вулиць, доріг, майданів, які розділяють території забудови та території іншого призначення.

Аналогічне визначення «червоних ліній» міститься в пункті 14 частини 1 статті 1 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», та в Додатку «Б» до ДБН В. 2.3-5- 2001 «Вулиці та дороги населених пунктів».

Проте з матеріалів ВП № 60990122 не вбачається, що державний виконавець при встановленні меж розподілу земельної ділянки за адресою по АДРЕСА_1 звертався із запитами про отримання відомстей з Державного земельного кадастру або Державного фонду документації із землеустрою та оцінки земель, або до Харківської міської ради, визначивши межі розподілу без відомостей з кадастрового плану земельної ділянки, без належного визначення поворотних точок меж земельної ділянки, та без відомостей про місце розташування наявних червоних ліній за адресою: АДРЕСА_1 згідно даних генерального плану м. Харкова.

Допитаний під час судового засідання 02 грудня 2021 року інженер - землевпорядник ОСОБА_9 , який був присутній при встановленні меж розподілу земельної ділянки згідно Акту державного виконавця від 11 червня 2021 року та безпосередньо займався замірами відстаней на зазначеній земельній ділянці, також підтвердив, що встановлення меж розподілу ділянки по АДРЕСА_1 , відбувалося без отримання відомстей з ДЗК або Державного фонду документації із землеустрою та оцінки земель, та без відомостей про місце розташування наявних червоних ліній згідно даних генерального плану м. Харкова.

На питання представника скаржника, яким чином вимірювався відрізок В-Г довжиною 14,15 м, який згідно виконавчого листа має бути прокладений від точки В до точки Г, котра розташована на відстані 2,6м від рогу гаража літ. «Л», інженер - землевпорядник ОСОБА_9 пояснив, що з питання проїзду відрізку В-Г по ширині він встановив межовий знак від будинку В-1 на відстані 1,8 м, зменшивши цей проїзд на ширину 2.4м замість 2,6м, але якщо заміри проводити від вікна, а не від стіни, то буде 2,6м.

Таким чином у зазначеному відрізку В-Г ширина проїзду фактично зменшена на 20 см.

На питання щодо визначення відрізку Д-И довжиною 13,2м, який згідно виконавчого листа необхідно «прокласти паралельно стіні житлового будинку літ. «В-1» з прибудовами на відстані 2,0 м від нього і 37,20м від червоної лінії забудови», інженер землевпорядник ОСОБА_9 пояснив, що по лівій стороні домоволодіння АДРЕСА_1 , від червоної лінії, де потрібно було відміряти 37,2м, він припустив за основу червоної лінії паркан без отримання офіційних відомостей щодо знаходження червоних ліній, та відміряв 37,2м, як пряму лінію електронною рулеткою, в той час, як ліва сторона домоволодіння має нерівності та закруглення; також пояснив, що коли відміряв перший раз 37,2м від умовної червоної лінії, то не мав можливості встановити межовий знак на відстані 2,0 м від будівлі літ. В-1, як то передбачено виконавчим листом, де вказано, що відрізок Д-И довжиною 13,2м необхідно «прокласти паралельно стіні житлового будинку літ. «В-1» з прибудовами на відстані 2,0 м від нього»; при такому відмірювання, як пояснив інженер-землевпорядник, фактична відстань була іншою, ніж передбачено виконавчим листом.

Також інженер землевпорядник ОСОБА_9 не надав поважних причин , чому при вимірюванні не вдалося прокласти рівні прямі лінії від гаражу Л для проведення прямих відстаней для проїзду транспортних засобів.

Крім того, як пояснив ОСОБА_9 в суді, він не є сертифікованим інженером-землевпорядником, і не знаходиться в реєстрі Державному реєстрі сертифікованих інженерів-землевпорядників, в той час як відповідно до ст. 66 Закону України «Про землеустрій» відповідальними особами за якість робіт із землеустрою можуть бути лише сертифіковані інженери-землевпорядники, якими є особи, які одержали сертифікат та зареєстровані в Державному реєстрі сертифікованих інженерів-землевпорядників відповідно до цього Закону.

Представники скаржника зазначили, що остаточні межі розподілу земельної ділянки про АДРЕСА_1 , були визначені 11.06.2021 без присутності скаржника, а державний виконавець Давидов В.О. не повідомив належним чином скаржника про проведення виконавчих дій, тобто межові знаки щодо закріплення меж земельної ділянки не встановлювалися у присутності скаржника ОСОБА_3 , а про час проведення виконавчих дій їй належним чином не повідомлялося, в обґрунтування цієї обставини послалися на відеозапис, який проводився після проведення розподілу меж зазначеної земельної ділянки.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права, обов`язковості виконання рішень, законності, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

У частині 1 статті 5 Закону зазначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюється Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до статті 18 «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За змістом п. а ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

З вказаного вбачається, що підставою для винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження є саме факт виконання рішення суду у повному обсязі, а не вибіркових його частин на розсуд державного виконавця.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення ЄСПЛ від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» № 18357/91, § 40).

Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Відповідно до ст.451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Враховуючи викладені обставини та вказані правові норми, розглянувши матеріали скарги, суд вважає, що заявником доведено наявність порушень зі сторони державного виконавця, а відтак скарга підлягає до часткового задоволення.

Як пояснила представник ДВС, станом на момент розгляду скарги ОСОБА_10 вже не працює в Міжрайонному відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), тому у зв`язку із припиненням суб`єкта оскарження, як посадової особи, та неможливістю правонаступництва не може бути задоволена скарга в частині «зобов`язати старшого державного виконавця Давидова В.О. поновити вказане виконавче провадження ВП № 60990122 щодо виконання виконавчого листа № 2-5/11, і зобов`язати його вжити усіх передбачених законом заходів для виконання рішення суду в повному обсязі».

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 39, 40, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 447-453 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Скасувати постанову від 11 червня 2021 року про закриття виконавчого провадження ВП № 60990122 старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Давидова В`ячеслава Олександровича щодо закінчення ВП № 60990122 по виконанню виконавчого листа № 2-5/11.

В решті задоволення скарги ОСОБА_3 - відмовити

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання в 15-денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Скаржник- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адреса: АДРЕСА_4

Заінтересована особа: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) , місце знаходження: м. Харків, м-н Захисників України, 7/8.

Стягувач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Адреса: АДРЕСА_5 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст ухвали суду виготовлений 07.12.2021 року.

Суддя -О. А. Курганникова