КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 88-ц/824/19/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2021 року місто Київ

справа № 369/16418/18

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

за участю секретаря судового засідання - Савлук І.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 03 березня 2020 року за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом Першого заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Державного підприємства «Київське лісове господарство», Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства до Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року Перший заступник керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області в інтересах держави в особі ДП «Київське лісове господарство», Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства до відповідачів, в якому просив:

визнати незаконним та скасувати рішення Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 34 сесії 5 скликання №8/4 від 29 січня 2010 року на підставі якого ОСОБА_1 отримав державний акт на право власності серія ЯЛ №581868 на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 0,1626 га, за кадастровим номером :01:008:0190, що розташована у Київській області, Києво-Святошинський район, с. Крюківщина;

витребувати на користь держави в особі ДП «Київське лісове господарство» з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :01:008:0190, загальною площею 0,1626 га, яка розташована в межах Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району, Київської області;

стягнути з відповідачів понесені судові витрати.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 листопада 2019 року відмовлено у задоволенні позову Першого заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі ДП «Київське лісове господарство», Київське обласне та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства до Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння.

Постановою Київського апеляційного суду від 03 березня 2020 рокурішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 листопада 2019 року скасовано та ухвалено нове, яким позов Першого заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі ДП «Київське лісове господарство», Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 34 сесії 5 скликання №8/4 від 29 січня 2010 року «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 ».

Витребувано на користь держави в особі ДП «Київське лісове господарство» з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :01:008:0190, загальною площею 0,1626 га, яка розташована в адміністративних межах Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Стягнуто з Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області та ОСОБА_1 на користь прокуратури Київської області судові витрати у розмірі по 4405 грн. з кожного.

Постановою Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року постанова Київського апеляційного суду від 03 березня 2020 року залишена без змін.

30 грудня 2020 року представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулася до Київського апеляційного суду з заявою про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 03 березня 2020 року за нововиявленими обставинами.

Обґрунтовуючи вказану заяву, представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 посилалася на положення п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України.

Вказувала, що під час прийняття рішення Києво-Святошинським районним судом Київської області було враховано доводи ОСОБА_1 , що при зверненні до суду було пропущено строк позовної давності і на цій підставі відмовлено в задоволенні позовних вимог. Однак суд апеляційної інстанції вказав: ДП «Київське лісове господарство», яке відповідно до матеріалів лісовпорядкування є постійним користувачем земельної ділянки та Київське обласне та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства про факт порушення інтересів держави внаслідок видачі рішення Крюківщинською сільською радою №8/4 від 29 січня 2010 року відомо не було, оскільки оспорюване рішення приймалося без їх участі. Лише в листі ДП «Київське лісове господарство» №02-733 від 18 вересня 2017 року, підприємство зазначило про обставини порушення прав держави, що вказували на відведення спірної ділянки за рахунок земель лісогосподарського призначення.

Зазначала, що на дату звернення з даною заявою ситуація змінилась, так як стали відомі обставини, які спростовують необізнаність ДП «Київське лісове господарство» про факт порушення інтересів держави.

Посилалася на те, що 09 грудня 2020 року від ДП «Київське лісове господарство» було отримано лист-відповідь на її адвокатський запит з додатками №09-883 від 04 грудня 2020 року та була надана копія акту обстеження від 17 серпня 2005 року, відповідно до якого була обстежена земельна ділянка площею 0,13 га Васильківського лісництва в кварталі 1 виділ 20, яка без згоди лісокористувача була приєднана до садиби жителя АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , про що складено протокол про лісопорушення. Згідно матеріалів таксації це лісові культури сосни віком 55 р. лісів 1 групи. Обслідувана ділянка знаходиться на узліссі і не була покрита лісом. При таксації її не було виділено із-за малого розміру та відсутності інструментального відмежування. Враховуючи, що земельна ділянка знаходиться практично в межах с. Крюківщина і уже використовується ОСОБА_3 , комісія вважає можливим передачі її до земель запасу сільської ради за умови відшкодування збитків землекористувачу та сплати штрафу за адмінпорушення згідно діючого лісового законодавства.

Вказувала, що також було надано копію листа на адресу голови Крюківщинської сільської ради №02-318 від 22 серпня 2005 року про те, що ДП «Київський лісгосп» вважає можливим передачу цієї ділянки, а саме: в кв. 1 виділ 20 площею 0.13 га Васильківського лісництва, до земель запасу для потреб територіальної громади села, при умові відшкодування збитків землекористувачу ДП «Київський лісгосп» громадянами в інтересах яких вилучається земельна ділянка лісового фонду.

Зазначала, що листом №09-883 від 04 грудня 2020 року ДП «Київське лісове господарство» вказало, що до 2014 року земельна ділянка обліковувалася виділом 20. Підставами зміни номеру на 26 стали матеріали лісовпорядкування 2014 року.

Посилалася на те, що в листопаді 2020 року від Крюківщинської сільської ради було отримано матеріали справи надання ОСОБА_1 спірної земельної ділянки у власність, які окрім іншого містять рішення 11 сесії 5 скликання, яким було вирішено внести до рішення 29 сесії 4 скликання від 26 листопада 2005 року «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства площею 0,13 га в АДРЕСА_1 » такі зміни: в пункті 1 площу земельної ділянки «0,13» замінити на площу «0,1626 га». В обґрунтуванні такого рішення було вказано, що дана земельна ділянка фактично складає 0,1626 га, а не 0,13 та.

Вказувала, що те, що мова йде про одну й ту саму ділянку свідчить надане викопіювання з генерального плану с. Крюківщина та наявні в матеріалах справи викопіювання та кадастрові плани.

Вважає, що з огляду на надані документи можна прийти до висновку, що ДП «Київський лісгосп» в 2005 році було відомо про фактичне користування цією спірною ділянкою попереднім власником ОСОБА_3 і ця ділянка була передана в землі запасу сільської ради, однак даний факт був прихований в ході розгляду даної справи і ніяк не міг бути відомим ані ОСОБА_1 , ані суду.

Посилалася на те, що у випадку надання вказаних документів під час розгляду справи суд міг би пересвідчитися в законності прийнятого рішення судом першої інстанції та відмовити в задоволенні апеляційної скарги з огляду на законність рішення Крюківщинської сільської ради щодо надання у власність ділянки ОСОБА_1 та пропуск строку позовної давності зі звернення з позовом.

Вказувала, що подані докази є нововиявленими, оскільки мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, про їх наявність ОСОБА_1 стало відомо тільки 09 грудня 2020 року.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 заяву підтримала та просила її задовольнити з вищевказаних підстав.

Представник ДП «Київське лісове господарство» - Семко В.Ю. заперечував проти задоволення заяви та просив її залишити без задоволення.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, а тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справи у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи заяви, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Частиною 1 ст.423 ЦПК України передбачено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Пунктом 1 ч.2 ст.423 ЦПК України визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2011 року суд повторив власні висновки вже відображені в рішенні «Брумареску проти Румунії», що право на справедливий розгляд судом, гарантоване п.1 ст.6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Також у п.44 Суд зазначив, що така процедура (перегляд за нововиявленими обставинами) не суперечить принципові юридичної визначеності в тій мірі, в якій вона використовується для виправлення помилок правосуддя. Однак, Суд повинен визначити, чи була така процедура застосована у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції.

У пункті 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» роз'яснено, що перегляд судових рішень, що набрали законної сили, у зв'язку з нововиявленими обставинами є самостійною стадією цивільного процесу, в якому судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього - юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоча їх подання до суду могло потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення.

Згідно з п.3 вказаної Постанови нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

За правилами цивільно-процесуального законодавства, обставини, які є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Процедура скасування остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, заява № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, від 18 листопада 2004 року).

Нововиявленими є лише такі обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі, обґрунтовують вимоги або заперечення сторін, можуть вплинути на висновки суду про права й обов'язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені судом, який ухвалював це рішення, не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд зазначеного рішення, та стали відомі тільки після його ухвалення.

Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи.

Крім того, судове рішення не може переглядатись у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені ч.2 ст.423 ЦПК України відсутні, а також якщо обставини, визначені ч.2 ст.423 ЦПК України були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Києво-Святошинськогорайонного суду Київської області від 18 листопада 2019 року у задоволенні позову першого заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі ДП «Київське лісове господарство», Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 03 березня 2020 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 листопада 2019 року скасовано та ухвалено нове, яким позов Першого заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі ДП «Київське лісове господарство», Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги Першого заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі ДП «Київське лісове господарство», Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства про визнання незаконним та скасування рішення, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, апеляційний суд виходив з того, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:008:0190, загальною площею 0,1626 га, яка розташована в адміністративних межах Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської областівідносилась до земель лісогосподарського призначення державної власності і перебувала у постійному користуванні ДП «Київське лісове господарство», що підтверджується картографічними матеріалами. ДП «Київське лісове господарство» згоди на її вилучення не надавало.

Відведення рішенням 34 сесії 5 скликання Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 29 січня 2010 року № 8/4 у приватну власність спірної земельної ділянки для цілей, не пов`язаних з веденням лісового господарства, а саме для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель лісогосподарського призначення суперечить положенням статей 20, 84, 122, 149 ЗК України та статей 16, 57 ЛК України, оскільки у тому числі змінено цільове призначення лісогосподарських земель без погодження органу виконавчої влади з питань лісового господарства та без попереднього прийняття відповідного рішення.

Колегія суддів зазначила у постанові, що оскільки спірна земельна ділянка вибула з володіння поза волею ДП «Київське лісове господарство», тому наявні правові підстави для її витребування із чужого незаконного володіння ОСОБА_1 .

У постанові вказано, що прокурору про порушення положень законодавства при передачі у власність ОСОБА_1 спірної земельної ділянки стало відомо лише у 2017 році при здійсненні представницької діяльності за результатами опрацювання інформації різних органів державної влади, місцевого самоврядування, установ та організацій. ДП «Київське лісове господарство» також не було відомо про прийняття оскаржуваного рішення сільською радою, так як воно приймалося без їх участі. Доказів зворотного матеріали справи не містять та відповідачами не надано, тому строк позовної давності ними не пропущено, про застосування якого заявили відповідачі.

Звертаючись із заявою про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 03 березня 2020 року, представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 як на нововиявлені обставини посилалася, зокрема на: копію акту від 17 серпня 2005 року, копію листа ДП «Київський лісгосп» від 22 серпня 2005 року №02-318, копію рішення 11 сесії 5 скликання Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від серпня 2007 року «Про внесення змін в рішення сесії 4 скликання від 26 листопада 2005 року «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 », копію викопіювання з генерального плану с. Крюківщина, копію листа директору ДП «Київлісгосп» від 09 серпня 2005 року №398 та вказувала на те, що з огляду на надані документи можна прийти до висновку, що ДП «Київський лісгосп» в 2005 році було відомо про фактичне користування спірною ділянкою попереднім власником ОСОБА_3 і ця ділянка була передана в землі запасу сільської ради, однак даний факт був прихований в ході розгляду даної справи і ніяк не міг бути відомим ані ОСОБА_1 , ані суду.

Як вбачається з долученого до заяви копії рішення 11 сесії 5 скликання Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від серпня 2007 року «Про внесення змін в рішення сесії 4 скликання від 26 листопада 2005 року «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 » було вирішено внести до рішення 29 сесії 4 скликання від 26 листопада 2005 року «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства площею 0,13 га в АДРЕСА_1 » такі зміни: в пункті 1 площу земельної ділянки «0,13 га» замінити на площу «0,1626 га».

З вказаного рішення вбачається, що підставою для його прийняття була заява ОСОБА_1 про внесення змін в рішення 29 сесії 4 скликання від 26 листопада 2005 року «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства площею 0,13 га в АДРЕСА_1 » в площі земельної ділянки, яка фактично складає 0,1626 га.

Отже, вказана обставина існувала на час постановлення оскаржуваного судового рішення,про прийняття рішення Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від серпня 2007 року «Про внесення змін в рішення сесії 4 скликання від 26 листопада 2005 року «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 » ОСОБА_1 знав, оскільки саме він подавав заяву на розгляд ради та останній міг надати вказане рішення при розгляді даної справи та/або заявити клопотання про його витребування в установленному процесуальним законом порядку.

Також не є нововиявленими обставинами: копія акту від 17 серпня 2005 року, копія листа ДП «Київський лісгосп» від 22 серпня 2005 року №02-318, копія викопіювання з генерального плану с. Крюківщина, копія листа директору ДП «Київлісгосп» від 09 серпня 2005 року №398, оскільки заявником не доведено, що вказані документи стосуються спірної земельної ділянки.

При цьому, у судовому засіданні апеляційного суду представник ДП «Київське лісове господарство» пояснив, що у вказаних документах йде мова про іншу земельну ділянку.

Крім того, у п.3 листа ДП «Київське лісове господарство» від 04 грудня 2020 року №09-883, який був направлений адвокату Фареник О.П. зазначено, що викопіювання земельної ділянки площею 0,13 га не відповідає площі 0,1626 га та конфігурації станом на 2005 рік.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що наведені представником відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 обставини не є нововиявленими у розумінні п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України.

Колегія суддів звертає увагу, що одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності.

Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

Крім того, колегія суддів враховує рішення Європейського суду з прав людини у справі «Христов проти України» (Khristov v. Ukraine, заява № 24465/04) від 19 лютого 2009 року, де в п.33 зазначено, що «Суд повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], заява № 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII). 34. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata (див. там же, п. 62), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. справу «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-IX).

Звертаючись до суду із заявою про перегляд постанови апеляційного суду, представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , користуючись правом на перегляд рішення за нововиявленими обставинами, фактично вимагає перегляду остаточного та обов'язкового судового рішення задля нового судового розгляду.

Відповідно до ч.3 ст.429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що підстав для перегляду постанови апеляційного суду, які передбачені ст.423 ЦПК України відсутні, отже в задоволенні заяви слід відмовити, а постанову Київського апеляційного суду від 03 березня 2020 року залишити в силі.

Керуючись ст.ст.268, 423-429 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 03 березня 2020 року за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом Першого заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Державного підприємства «Київське лісове господарство», Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства до Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння - відмовити.

Постанову Київського апеляційного суду від 03 березня 2020 року - залишити в силі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 10 лютого 2021 року.

Головуючий:

Судді: