Справа № 577/5001/21
Провадження № 2/577/1497/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2021 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Кравченка В.О.

за участю секретаря

судового засідання Кучер Л.П.

позивача ОСОБА_1

представника позивача

адвоката Овчинникової Р.О.

представника відповідача

адвоката Бушта В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Конотопі за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення спадкоємця від права на спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому просить усунути ОСОБА_2 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Шевченкове, Конотопського району, Сумської області.

На обґрунтування вимог представник позивача адвокат Овчинникова Р.О. вказала, що внаслідок смерті ОСОБА_3 , яка була матір`ю позивача і бабусею відповідачки, відкрилася спадщина. Спадкоємцями за законом є ОСОБА_1 та за правом представлення онука ОСОБА_2 , яка є донькою сина спадкодавця ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до смерті матері.

Стверджує, що на день смерті матері було 91 рік. Останні два роки свого життя вона тяжко хворіла, у неї відмовили ноги і пів року до смерті фактично не вставала з ліжка потребуючи певного догляду. Відповідачка у цей час не відвідувала бабусю, єдиний раз була з однорічною дитиною влітку 2020 року. Догляд за матір`ю повністю здійснював саме позивач з дружиною ОСОБА_5 приїздивши на кожні вихідні під час чого прали білизну і одяг, прибирали будинок, привозили продукти. Крім того, для постійного щоденного догляду за матір`ю у лютому 2019 року ОСОБА_1 найняв матері доглядальницю ОСОБА_6 . Остання готувала свіжі страви, годувала матір, мила, міняла памперси тощо. Усі витрати були за рахунок позивача.

Разом з тим, відповідачка не надавала жодної допомоги спадкодавцю, яка через похилий вік та тяжку хворобу була у безпорадному стані і потребувала постійного стороннього догляду та піклування, а тому не може претендувати на спадщину і повинна бути усунута від спадщини в порядку ч.5 ст.1224 ЦК України.

ОСОБА_1 вимоги підтримав додавши, що особисто просив ОСОБА_2 приїхати і допомогти доглянути бабусю, але та цього не робила.

Представник відповідача адвокат Бушта В.О. з позовом не погодилась пославшись на те, що ніяким чином ОСОБА_2 не ухилялася від надання бабусі допомоги, а навпаки, не зважаючи на віддаленість місць проживання, намагалася як найчастіше відвідувати останню. Однак, позивач штучно чинив перешкоди у спілкуванні відповідачки зі спадкодавцем, відмовив у наданні ключів від будинку в якому проживала бабуся та заборонив це робити доглядальниці, що фактично зводило на нівець приїзди відповідачки з м.Конотопа до с.Шевченкове. Окрім того, зазначила, що позивач мав більший дохід ніж ОСОБА_2 і міг матеріально забезпечити матір. Також вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідачка народила сина ОСОБА_7 і перебувала у відпусці у зв`язку з вагітністю та пологами, а потім - по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку. Навесні 2021 року завагітніла вдруге внаслідок чого знову перебуває у соціальній відпусці та на даний час народила другу дитину. Єдиним джерелом доходів відповідачки є соціальні виплати у зв`язку з народженням дитини в розмірі 860 грн. на місяць, а чоловік за шість місяців 2021 року отримав заробітну плату загальною сумою 11213,40 грн., що недостатньо навіть для нормального існування сім`ї. З метою отримання спадщини після смерті бабусі ОСОБА_2 звернулася до нотаріуса із відповідною заявою.

Суд, вислухавши доводи сторін, пояснення свідків, дослідивши представлені письмові докази приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог виходячи із такого.

Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Родинність сторін зі спадкодавцем ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , своєчасне подання спадкоємцями нотаріусу заяв про прийняття спадщини доводиться належними доказами (а.с. 4,7,11,12,13,35,38,39,40) і некім не оспорюється, що надає позивачу право, відповідно до ч.6 ст.1224 ЦК України, звернутися до суду з позовом про усунення іншого спадкоємця від права на спадкування.

Згідно з правозастосовними орієнтирами викладеними у п.6 Постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 - при встановленні судом факту ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця потрібно враховувати поведінку особи і розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, необхідність для існування спадкодавця, наявність можливостей для цього та свідоме невиконання такою особою встановленого законом обов`язку.

У частині 5 статті 1224 ЦК України регламентовано, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту наведених норм та вимог статей 12, 13, 81, 264 ЦПК України доведенню підлягає як факт ухилення відповідача від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця і надання допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

При цьому наявність безпорадного стану є визначальним, інші ознаки - супутними.

Під безпорадним станом потрібно розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

Крім того, підлягає доказуванню питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця ОСОБА_2 за умови, що належне утримання забезпечив ОСОБА_1 і чи мала ОСОБА_2 фізичну змогу надавати таку допомогу з урахуванням перебування з 2019 року у відпустках по вагітності, пологах та догляду за новородженою дитиною, а також віддаленості місць проживання бабусі (с.Шевченкове) та відповідачки (м.Конотоп).

Лише при одночасному настанні цих обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець за законом може бути усунений від права на спадщину.

У постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 березня 2018 року у справі № 337/6000/15-ц (провадження № 61-1302св18) та від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16-ц (провадження № 61-15926св18) зроблено висновок, що «ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій».

На переконання суду ОСОБА_1 не довів фактів ухилення спадкоємця ОСОБА_2 від надання допомоги спадкодавцеві, потреби останнього у допомозі від спадкоємця ОСОБА_2 та фізичну можливість відповідачки надавати таку допомогу, що є підставою для відмови у задоволенні вимог.

Доводи ОСОБА_1 та допитаних в судовому засіданні зі сторони позивача свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 зводяться до того, що спадкодавець останній час свого життя перебувала у безпорадному стані, у зв`язку з чим позивачем була найнята доглядальниця, яка повністю обслуговувала, зокрема готовила їжу, годувала, прала тощо. Проте, онука ОСОБА_2 до бабусі не приїздила і жодної допомоги не надавала.

Допитаний в якості свідка сімейний лікар ОСОБА_11 зазначив, що останній раз відвідував ОСОБА_3 у березні 2021 року про що свідчить запис в медичній картці. У той час ОСОБА_3 пересувалася по хаті, виходила на вулицю, хоча безумовно внаслідок похилого віку потребувала певного догляду і допомоги.

Враховуючи, що ОСОБА_3 померла у віці 91 рік суд приходить до переконання, що спадкодавець через похилий вік дійсно потребувала стороннього догляду, який і був фактично забезпечений її сином ОСОБА_1 котрий найняв доглядальницю і особисто приїздив до матері по вихідних днях.

Спростовуючи доводи сторони позивача представник відповідача послався на обставини, що реально перешкоджали систематично надавати допомогу онукою спадкодавцю протягом 2019-2021 років, а саме: вагітність ОСОБА_2 , народження першої дитини і необхідність її догляду, потім повторна вагітність і народження другої дитини, віддаленість місць проживання і незначний матеріальний дохід спадкоємниці. Наведені заперечення підтверджені належними і допустимими доказами (а.с.37,40,41,42,43-47).

За таких обставин, а саме не доведеності умисної бездіяльності відповідачки, спрямованої на уникнення обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій (відсутня умисна форма вини), не доведеності потребування спадкодавцем допомоги від спадкоємця ОСОБА_2 за умови, що належне утримання забезпечив ОСОБА_1 і що ОСОБА_2 , яка отримувала дохід у розмірі 860 грн. на місяць, доглядала новороджену дитину та проживала в іншому населеному пункті, мала фізичну змогу надавати таку допомогу.

З урахуванням викладеного позов слід залишити без задоволення.

Керуючись: ст.ст. 1216, 1218, 1223, 1224, 1226, 1258, 1261, 1278 ЦК України, ст.ст. 60, 63, 70 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 264 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення спадкоємця від права на спадкування за законом залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Кравченко В. О.