Справа № 207/2549/21
Провадження № 2/209/1261/21
"29" листопада 2021 р. м. Кам`янське
Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Решетник Т.О.,
за участю секретаря Кулік О.О.,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Третя особи: Південний відділ державної виконавчої служби у Кам`янському Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про зміну розміру аліментів та звільнення від заборгованості по аліментам на утримання малолітньої дитини
Короткий зміст позовних вимог та заперечень відповідача.
У липні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про зміну розміру аліментів та звільнення від заборгованості по аліментам на утримання малолітньої дитини. На обґрунтування позову зазначив, що він з відповідачем, ОСОБА_2 , мають малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 жовтня 2009 року із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 10 вересня 2009 року. Виконавчий лист № 2-1936 відповідачем скеровано до Баглійського ВДВС м. Дніпродзержинська, та який перебував на примусовому виконанні з 04 листопада 2015 року по 31 травня 2016 року виконавче провадження № 17726415. 31 травня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до Південного ВДВС у м. Кам`янському із заявою про повернення їй виконавчого документа без виконання, який їй повернутий. 19 травня 2021 року ОСОБА_2 звернулася повторно до Південного ВДВС у м. Кам`янському з дублікатом виконавчого документа про стягнення з ОСОБА_1 на її користь аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також заборгованості за минулий час. Постановою державного виконавця Південного ВДВС у м. Кам`янському Леонової М.В. від 19 травня 2021 року відкрито виконавче провадження № 65472582 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1936/09 про стягнення з позивача аліментів на утримання сина. Постановою державного виконавця Південного ВДВС у м. Кам`янському Леонової М.В. від 24 травня 2021 року звернуто стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 у розмірі 50 % до погашення заборгованості у розмірі 166 944 гривень 68 коп. Станом на 31 травня 2021 року розмір заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , становить 67 189,20 грн. Окрім малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , він має трьох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю якого є ОСОБА_4 : ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матір`ю яких є третя особа ОСОБА_3 та з якою він проживає однією сім`єю. Таким чином, на теперішній час на його утриманні фактично перебувають 5 осіб. Відрахування із його заробітної плати 50 % є завеликим тягарем, порушує права інших малолітніх утриманців та його права. Зокрема, його малолітній син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має потребу у додаткових витратах, оскільки має встановлений діагноз «дитячий аутизм». Зазначає, що заборгованість зі сплати аліментів на користь відповідача на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виникла у нього не з його вини. У 2016 році відповідач виявила бажання виїхати із сином за кордон з метою постійного проживання там. У травні 2016 року ОСОБА_2 відкликала виконавчий документ з власної волі, заборгованості, чи затримки зі сплати аліментів він не мав. Станом на теперішній час матеріали виконавчого провадження № 17726415 виконавчою службою знищені у відповідності до Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями». Через деякий час відповідач повернулася проживати за місцем своєї реєстрації та повідомила, що оскільки її матеріальний стан змінився, вона бажає отримати «все». З цією метою вона звернулася до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська для отримання дублікату виконавчого листа, який і було пред`явлено до примусового виконання. Вважає, що наявність на утриманні, окрім малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ще трьох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також, що виникнення заборгованості по аліментам сталося не з його вини, а зумовлено свідомими діями відповідача, є тією обставиною, що підставою звільнення від сплати заборгованості по аліментам. Також, вважає, що стягнення аліментів на утримання малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від його заробітку є завищеним і підлягає приведенню у відповідність із принципом співмірності, враховуючи інтереси всіх дітей, та має бути визначений у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення ОСОБА_9 повноліття. Посилаючись на викладене, просить суд: зменшити розмір аліментів, що стягуються із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Звільнити ОСОБА_1 від заборгованої по аліментам за виконавчим листом № 2-1936/09 від 11 березня 2021 року, виданим Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Судові виграти у справі стягнути з відповідача.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 серпня 2021 року цивільну справу направлено до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за підсудністю.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06.09.2021 року цивільний позов, який надійшов до суду 01.09.2021 року, залишено без руху.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16.09.2021 року цивільний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження.
Заяви (клопотання) учасників справи.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася без поважних причин, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, відповідно до вимог ст.ст.128-130 ЦПК України, про поважність причин неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутністю не надавала, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталася, а також не скористалася правом надання відзиву на позовну заяву та доказів, що підтверджують заперечення проти позову.
Третя особа - Південний відділ державної виконавчої служби у Кам`янському Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справ повідомлені належним чином.
Третя особа - ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справ повідомлена належним чином.
Третя особа - ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справ повідомлена належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , мають малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).
Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 жовтня 2009 року із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 10 вересня 2009 року.

Виконавчий лист № 2-1936 перебував на примусовому виконанні Баглійського ВДВС м. Дніпродзержинська з 04 листопада 2015 року по 31 травня 2016 року виконавче провадження № 17726415, за заявою стягувача виконавчий документ був їй повернутий (а.с.16).

Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03.02.2021 року ОСОБА_2 було вдано дублікат виконавчого листа (а.с.20).

19 травня 2021 року ОСОБА_2 звернулася повторно до Південного ВДВС у м. Кам`янському і дублікатом виконавчого документа про стягнення з ОСОБА_1 на її користь аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також заборгованості за минулий час.

Постановою державного виконавця Південного ВДВС у м. Кам`янському Леонової М.В. від 19 травня 2021 року відкрито виконавче провадження № 65472582 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1936/09 про стягнення з позивача аліментів на утримання сина(а.с.15).

Постановою державного виконавця Південного ВДВС у м. Кам`янському Леонової М.В. від 24 травня 2021 року звернуто стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 у розмірі 50 % до погашення заборгованості у розмірі 166 944 гривень 68 коп.(а.с.14).

Згідно довідки Південного ВДВС у м. Кам`янському, від станом на 31 травня 2021 року розмір заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , становить 67 189,20 грн. (а.с.19).

Згідно наданих суду копій свідоцтв про народження, позивач ОСОБА_1 має ще трьох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю якого є ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матір`ю яких є третя особа ОСОБА_3 та з якою він проживає однією сім`єю.

Згідно копії медичного висновку № 28 від 25.11.2016 року, малолітній син позивача - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має встановлений діагноз «дитячий аутизм» (а.с.17).

Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Аналізуючи встановлені фактичні обставини та правовідносини сторін, суд керується наступними нормами права.

Частинами 7, 8 ст. 7 СК України передбачено, що кожна дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України).

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВРУ № 789ХІІ від 27.02.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

У п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», звернуто увагу те, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний стан, оскільки він має ще трьох малолітніх дітей, окрім цього малолітній ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має встановлений діагноз «дитячий аутизм», що потребує додаткових матеріальних витрат.

Відповідно до Постанови Верховного суду у справі № 565/2071/19 від 16.09.2020 року, статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійної, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Враховуючи фактичні обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, керуючись принципом справедливості, добросовісності, розумності, суд дійшов висновку про те, що у зв`язку зі зміною сімейного стану позивача його майновий стан також змінився, тому суд вважає за можливе зменшення розміру аліментів, які стягуються за рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 12.10.2009 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини на 1/6 частину всіх його доходів.

При цьому, у новому розмірі аліменти мають сплачуватись з дня набрання рішенням законної сили.

Вирішуючи заявлені позивачем вимоги щодо звільнення його від сплати заборгованості по аліментам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.194 СК України, аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання.

Заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном (ч.1 ст.195 СК).

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом (ч.3 ст.195 СК).

Частиною другою статті 197 СК України передбачено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Судом встановлено, що після первинного пред`явлення виконавчого листа №2-1936 до примусового виконання, відповідачка 31.05.2016 року подала заяву про повернення їй виконавчого документа і постановою державного виконавця від 31.05.2016 року виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (за письмовою заявою стягувача).

В подальшому, відповідачка пред`явила дублікат виконавчого листа до примусового виконання 19.05.2021 року, після спливу п`яти років від дня повернення їй виконавчого листа за її заявою.

В силу ч.1 ст. 81 ЦПК України, не надано суду належних та допустимих доказів про те, що позивач, починаючи з 31.05.2016 року і по 19.05.2021 року виконував свій обов`язок, встановлений рішенням суду щодо утримання свого малолітнього сина ОСОБА_5 , чи надання іншої допомоги.

Зазначені позивачем обставини щодо виникнення заборгованості не з його вини, не можуть бути розцінені, як істотні та такі, що можуть бути підставою для звільнення його від заборгованості від сплати аліментів, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в цій частині.

У відповідності до ст.13, 141 ЦПК України, судовий збір суд відносить на рахунок позивача.

Керуючись ст. ст.4, 13, 81, 89, 141, 142, 200, 206, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), Третя особи: Південний відділ державної виконавчої служби у Кам`янському Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)(Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, вул. Ялтинська, буд. 2), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ), про зміну розміру аліментів та звільнення від заборгованості по аліментам на утримання малолітньої дитини - задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, які стягуються, згідно виконавчого листа № 2-1936/09, виданого Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області 11.03.2021 року, з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно,

та стягувати з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, і до досягнення дитиною віку повноліття.

У задоволенні позовних вимог в частині звільнення ОСОБА_1 від заборгованої по аліментам за виконавчим листом № 2-1936/09 від 11 березня 2021 року, виданим Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Дата складення повного судового рішення - 03.12.2021 року.

Суддя Т.О. Решетник