Справа 688/341/21
№ 2/688/305/21
Ухвала

Іменем України

09 лютого 2021 року м. Шепетівка

Суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області Козачук С.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

08 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з останньої на його користь суму боргу за борговою розпискою від 23.02.2018 року в розмірі 107920 грн., що еквівалентно 4000 доларів США станом на 23.02.2018 року, та проценти в розмірі 5 % місячних за користування грошовими коштами станом на 01.02.2021 року в сумі 188860 грн., 10000 грн. понесених витрат на правничу допомогу та 3717 грн. 80 коп. судового збору.

Одночасно з поданням позову ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_2 та заборони іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири.

Дана заява мотивована тим, що 23 лютого 2018 року ОСОБА_1 дав у борг ОСОБА_2 під 5 % місячних 4000 доларів США. На підтвердження отримання коштів 23.02.2018 року остання власноручно написала розписку. При цьому між ними була усна домовленість про повернення боргу із процентами по першій вимозі ОСОБА_1 . Неодноразові звернення останнього про повернення коштів постійно ігноруються ОСОБА_2 . Вважає, що самим дієвим способом забезпечення позову може бути арешт майна останньої.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як роз`яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників справи; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на те, що відповідач має у власності квартиру, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Дослідивши доводи заяви та додані до неї матеріали, судом встановлено, що заявник жодним чином не обґрунтував та жодних доказів не надав про необхідність вжиття таких заходів забезпечення позову, пославшись лише на загальні норми процесуального права.

Таким чином, подана заява про забезпечення позову є необґрунтованою, у ній не наведено посилань на те, що існують обставини, які свідчать про реальну можливість здійснення відчуження вказаного майна, заявником не зазначено дій відповідача, які спрямовані на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. А тому, у суду відсутні достатні підстави вважати, що існує реальна загроза того, що невжиття таких заходів забезпечення позову може призвести до порушення прав та інтересів заявника, а також до невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Окрім цього, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України). Однак, з поданої заяви про забезпечення позову, до якої не долучено жодного доказу, не вбачається вартість квартири, на яку просить ОСОБА_1 накласти арешт.

За таких обставин, суд дійшов висновку у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити, так як вважає доводи такої недостатніми та не доведеними належними засобами доказування.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 260, 353, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали до Хмельницького апеляційного суду.

Суддя: С.В. Козачук