ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5567/20
Провадження № 2/210/356/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"10" лютого 2021 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді Сільченко В. Є.

секретаря судового засідання Настич А. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Металургійна районна у місті рада м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді знаходиться вищевказана справа. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що батько позивача ОСОБА_4 вступив до членів житлово-будівельного кооперативу «Восток-16» і вніс 40% в якості сплату за двокімнатну квартиру в буд. АДРЕСА_1 в розмірі 1 750 карбованців. В подальшому на протязі 15-ті років, а саме до травня 1974 року ОСОБА_4 сплатив повну вартість зазначеної квартири в розмірі 2 550 карбованців. Після сплати пайових внесків в повному обсязі ОСОБА_5 юридично не оформив сплачену ним квартиру, в комунальне підприємство Криворізьке бюро технічної інвентаризації з приводу реєстрації права власності на вказану квартиру не звертався.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 .

Позивач ОСОБА_1 , 29 липня 2020 року, звернувся з заявою про прийняття спадщини, після померлого батька ОСОБА_4 .

Нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій і видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті. 27 вересня 2014 року, ОСОБА_4 в зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності померлого на нерухоме спадкове майно.

У зв`язку з викладеним, позивач просить суд встановити, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , після повного внесення пайових внесків в житлово-будівельний кооператив «Восток-18», набув права власності на квартиру АДРЕСА_1 на час внесення внесків АДРЕСА_3 ; прийняти рішення про визнання права власності ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , на квартиру АДРЕСА_1 .

До початку підготовчого судового засідання від усіх учасників процесу надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність. Окрім того, відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 були надані заяви про визнання позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні, та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд доходить до наступних висновків:

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно частин 1 та 2 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Так, письмовими матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_4 є батьком, а ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с. 18).

28 березня 1969 року Рішенням Уз 127 та додатковим Рішенням № 29/18 3 - А від 13 травня 1969 року виконкомом Криворізької міської Ради депутатів трудящих м. Кривого Рогу Дніпропетровської обласні було затверджено дієве виділення земельної ділянки РУ ім. Дзержинського під будівництво житлових будинків для кооперативів (а.с. 26).

ОСОБА_4 вступив до членів житлово-будівельного кооперативу «Восток-16» і вніс 40% сплату за двокімнатну квартиру в буд. АДРЕСА_1 в розмірі 1 750 карбованців.

В подальшому на протязі 15-ти років, а саме до травня 1974 року ОСОБА_4 сплатив повну вартість зазначеної квартири в розмірі 2 550 карбованців.

Право власності на вказану квартиру не оформлено (а.с. 27).

Квартира в буд. АДРЕСА_1 , розташована на 3-му поверсі загальною плошаю 44.1 кв.м. житловою площею 28.48 кв.м. та складається з 2-х кімнат (а.с. 24).

Станом на час повної сплати пайових внесків за квартиру в житлово-будівельному кооперативі «Восток-18» в квартирі була зареєстрована сім`я ОСОБА_6 в складі п`яти членів родини. Вказана осбавина не заперечувалась відповідачами, а тому вважається доведеною.

Отже, згідно приписів ст. 60- 63 СК України подружжя ОСОБА_4 і ОСОБА_2 в квартира АДРЕСА_1 , належала їм на праві спільної сумісної власності, а отже вони мали рівні долі в розмірі 1/2 частини зазначеної квартири кожний.

30 серпня 1982 року батько позивача ОСОБА_4 і мати позивача ОСОБА_2 розірвали шлюб (а.с. 14).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 (а.с. 15).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла сестра позивача ОСОБА_7 (а.с. 19).

Згідно довідки відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Металургійної районної ради від 28 травня 2020 року за адресою АДРЕСА_1 на момент смерті ОСОБА_4 зареєстровані: ОСОБА_1 з 30.08.1988 року, ОСОБА_8 з 03.02.2009 року, ОСОБА_9 з 16.03.2009 року. Таким чином на час смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , його син ОСОБА_1 був зареєстрованим в зазначеній квартирі і відповідно до ст. 1261 ЦК України, відноситься до першої черги спадкоємців і вважається таким, що прийняв спадщину згідно ч. 3 ст.1268 ЦК України, як особа яка постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Крім того 15 червня 1982 року спадкодавець ОСОБА_4 склав заповіт, яким з власної волі заповів належні йому пайові внески, що знаходяться в житлово-будівельному кооперативі «Восток-18» власному сину ОСОБА_1 (а.с. 17).

29.07.2020 року нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій і видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 в зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності померлого на нерухоме спадкове майно.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч.1,2 ст. 1223 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ст.1268 ЦК України).

Відповідно до норм ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Аналогічна норма міститься і в ч. 1 ст. 321 ЦК України, відповідно до якої право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності.

За вищевикладених обставин, суд доходить до висновку, що викладені обґрунтування позивачем знайшли своє відображення в письмових матеріалах цивільної справи, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Оскільки сторонами не заявлені вимоги щодо розподілу між ними судових витрат, то їх розподіл відповідно до ст. 141 ЦПК України судом не здійснюється.

На підставі вище наведеного та керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 258, 259, 264, 268, 265, 212 -218, ЦПК України, ст. ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Металургійна районна у місті рада м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 після повного внесення пайових внесків в житлово-будівельний кооператив «Восток-18» набув права власності на квартиру АДРЕСА_1 на час внесення внесків АДРЕСА_3 .

Визнати право власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , НОМЕР_1 , в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: В. Є. Сільченко