Справа № 212/6834/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

06 грудня 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Пустовіт О.Г., при секретарі судового засідання Курбакової Ю.О., без участі сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження у залі суду міста Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ", третя особа на стороні відповідача ОСОБА_2 про стягнення некомпенсованої частини завданого збитку, заподіяного за результатами ДТП, -

В С Т А Н О В И В:

04.08.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТДВ "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ", третя особа на стороні відповідача ОСОБА_2 про стягнення некомпенсованої частини завданого збитку, заподіяного за результатами ДТП.

В обґрунтування позову зазначає, що 17.11.2020 року о 08:30 год. водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом "Шкода Октавія А5" номерний знак " НОМЕР_1 ", по вул. Січеславська, 19 в Покровському районі міста Кривого Рогу, не вибрав безпечної швидкості руху не вжив заходів для зменшення швидкості руху до повної зупинки транспортного засобу, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом "Тайота Камрі" номерний знак " НОМЕР_2 ", яке зупинилось попереду, під керуванням водія ОСОБА_1 , який здійснив зіткнення по інерції з транспортним засобом "Девоо Сенс" номерний знак " НОМЕР_3 " під керуванням водія ОСОБА_3 , яке стояло в попутному напрямку. Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження, ОСОБА_2 , своїми діями порушив вимоги п.п. 12.1, 12.3 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_2 , було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Транспортний засіб "Тайота Камрі" номерний знак " НОМЕР_2 " на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_4 .

Транспортний засіб "Шкода Октавія А5" номерний знак " НОМЕР_1 " було забезпечення полісом № 201689165, який був чинний на момент ДТП та виданий ТДВ "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ".

18.11.2020 року власник транспортного засобу "Тайота Камрі" номерний знак " НОМЕР_2 " звернувся до страхової компанії "Ю.ЕС.АЙ." з заявою про страхове відшкодування. По теперішній час ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ." не здійснила виплату страхового відшкодування на користь ОСОБА_1 .

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 241/20 від 14 грудня 2020 року, складеного судовим експертом Рейнюк О.В. сума матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля "Тайота Камрі" номерний знак " НОМЕР_2 " ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_5 , складає 232329,41 грн.. За проведення автотоварознавчого дослідження ОСОБА_1 сплатив 3000,00 грн..

Відповідно полісу № 201689165 ліміт відповідальності страховика за заподіяну шкоду майну становить 130 000,00 грн. з вирахування франшизи 1000,00 грн..

ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ." не виконала своїх обов`язків передбачених ст. 36.2 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування на користь потерпілого повинно бути здійснене не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.

За період з 17.02.2021 по 31.07.2021 рік застосовується термін прострочки 165 днів. На даний період нарахування пені діяли облікові ставки Національного Банку України 17 днів 6 відсотків річних, 42 дні 6,5 відсотків річних, 98 днів 7,5 відсотків річних, 8 днів 8 відсотків річних (129 000,00 грн.*(6%*2)/365*17 + 129 000,0*(6,5%*2)/365*42 + 129 000,0 *(7,5%*2) /365*98 + 129 000,00 грн.*(8%*2)/365*8 = 8297,00 грн.).

Представником позивача було направлено ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ." претензію про бездіяльність страховика, яку представниками ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ." було повністю проігноровано, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.08.2021 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.08.2021 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив.

Статтями 43, 211 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про розгляд справи був повідомлений своєчасно та належним чином.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про розгляд справи був повідомлений своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

За відсутності учасників справи у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 17.11.2020 року о 08:30 год. водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом "Шкода Октавія А5" номерний знак " НОМЕР_1 ", по вул. Січеславська, 19 в Покровському районі міста Кривого Рогу, не вибрав безпечної швидкості руху не вжив заходів для зменшення швидкості руху до повної зупинки транспортного засобу, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом "Тайота Камрі" номерний знак " НОМЕР_2 ", яке зупинилось попереду, під керуванням водія ОСОБА_1 , який здійснив зіткнення по інерції з транспортним засобом "Девоо Сенс" номерний знак " НОМЕР_3 " під керуванням водія ОСОБА_3 , яке стояло в попутному напрямку. Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження, ОСОБА_2 , своїми діями порушив вимоги п.п. 12.1, 12.3 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.01.2021 року ОСОБА_2 , було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП (справа № 212/8593/20, 3/212/19/21).

Статтею82 ЦПК України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як вбачається з матеріалів справи, транспортний засіб "Тайота Камрі" номерний знак " НОМЕР_2 " на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_4 .

Транспортний засіб "Шкода Октавія А5" номерний знак " НОМЕР_1 ", що належить ОСОБА_2 , було забезпечення полісом № 201689165, який був чинний на момент ДТП та виданий ТДВ "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ".

18.11.2020 року власник транспортного засобу "Тайота Камрі" номерний знак " НОМЕР_2 " ОСОБА_1 звернувся до страхової компанії "Ю.ЕС.АЙ." з заявою про страхове відшкодування.

01.12.2020 року ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ." направлено свого представника ОСОБА_4 для проведення огляду пошкодженого транспортного засобу "Тайота Камрі" номерний знак " НОМЕР_2 ", після чого булоскладено АКТ огляду колісного транспортного засобу (дефектна відомість).

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 241/20 від 14 грудня 2020 року, складеного судовим експертом Рейнюк О.В. сума матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля "Тайота Камрі" номерний знак " НОМЕР_2 ", ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_5 , складає 232329,41 грн..

Відповідно полісу № 201689165 ліміт відповідальності страховика за заподіяну шкоду майну становить 130 000,0 гривень з вирахування франшизи 1000,00 грн..

Таким чином сума матеріального збитку яка була завдана позивачу становить 129 000,00 грн.

Позивач в позовній заяві зазначає, що по теперішній час ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ." не здійснила виплату страхового відшкодування на його користь.

Встановленим судом фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються нормами ЦК України, Законом України від «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

З огляду на зазначені положення статті 509 та з урахуванням приписів статей 11, 22, 599, 1166-1168 ЦК України факт завдання особі шкоди, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина 2 статті 1187 ЦК України).

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст.ст. 3, 5 цього Закону метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно зі статтею 6 вказаного Закону страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом статей 9, 22-31, 35, 36 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

З огляду на зазначене, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (в договірному зобов`язанні ним є страховик).

Разом з тим зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, у якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, унаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. При цьому, потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування.

Відповідно до п.33.2 ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

Статтею 37 Закону визначений вичерпний перелік підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування, до яких зокрема відноситься: навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку; вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного злочину, що призвів до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону); невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди; неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Встановлення страховиком будь-яких додаткових підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування, не передбачених зазначеним законом, є протиправним та такі дії слід розцінювати як порушення права страхувальника на виплату йому страхового відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.08.2021 року представником позивача було направлено на адресу ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ." претензію про бездіяльність страховика, яка була залишена поза увагою.

З урахуванням викладеного з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума матеріального збитку у розмірі 129 000,00 грн..

Відповідно до ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування на користь потерпілого повинно бути здійснене не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування прострочила виплату страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 36.2. Закону № 1961-IV: страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його.

З первинною заявою про здійснення страхового відшкодування за даним страховим випадком позивач звернувся до страховика 18.11.2020 року. 90 денний термін для здійснення виплати страхового відшкодування закінчився 16.02.2021 року.

Відповідно до ст.36.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

За період з 17.02.2021 року по 31.07.2021 року застосовується термін прострочки 165 днів. На даний період нарахування пені діяли облікові ставки Національного Банку України 17 днів 6 відсотків річних, 42 дні 6,5 відсотків річних, 98 днів 7,5 відсотків річних, 8 днів 8 відсотків річних (129 000,00 грн.*(6%*2)/365*17 + 129 000,0*(6,5%*2)/365*42 + 129 000,0 *(7,5%*2) /365*98 + 129 000,00 грн.*(8%*2)/365*8 = 8297,00 грн.).

Загальний розмір пені за увесь період невиплати складає 8297,00 грн., саме така сума, на думку суду, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Судом встановлено, що протиправним діями відповідача не було сплачено матеріальний збиток грошових коштів на користь позивача в сумі 129 000,00 грн., а також пеня за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування, чим позивачу завдана матеріальна шкода. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що ТДВ "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ" повинна нести відповідальність, передбачену законом, та пред`явлені позивачем вимоги про стягнення із страхової компанії суми недоплаченого страхового відшкодування є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Таким чином, суд приходить до переконання, що позивач про стягнення некомпенсованої частини завданого матеріального збитку, заподіяного за результатами ДТП та пені, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 15, 16 ЦК України, звернувся до суду за захистом свого права.

Отже, дослідивши письмові докази, суд на підставі ст. 12 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, та ст. 13 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню.

Стосовно вимог позивача в частині стягнення судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1, ч. 3 п.1, 2 ст. 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу, витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи, які підтверджені документально.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено за проведення автотоварознавчого дослідження № 241/20 грошові кошти у розмірі 3000,00 грн., що підтверджується квитанцією № 114704.

При цьому суду не надано підтвердження про сплату позивачем послуг адвоката в сумі 8000,00 грн., тому такі судові витрати не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Окрім того, на підставі ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви до суду в сумі 1372,97 грн..

Керуючись ст.ст. 3, 11, 14, 15, 16, 509, 999, 1166, 1187, 1194 ЦК України, ст. 9,22-31,33,35,36,37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 2, 3, 4, 12,76-81,89, 95, 141, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ", третя особа на стороні відповідача ОСОБА_2 про стягнення некомпенсованої частини завданого збитку, заподіяного за результатами ДТП - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ" на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 137 297,00 грн. (сто тридцять сім тисяч двісті дев`ятсот сім гривень).

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ" на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 4372,97 грн. (чотири тисячі триста сімдесят дві гривень 97 коп.).

В іншій частині відмовити.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ", , адреса: 04210, м. Київ, пр. Героїв Сталінграда, буд. 4, корп. 6А.

Третя особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 06.12.2021 року.

Суддя: О. Г. Пустовіт