Ухвала

02 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 464/3961/20

провадження № 61-16676ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 березня 2021 року та постанову Волинського апеляційного суду від 18 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Міністерства юстиції України про відшкодування шкоди, заподіяної бездіяльністю Держави Україна в особі Міністерства юстиції України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 09 жовтня 2021 року засобами поштового зв`язку звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 березня 2021 року т постанову Волинського апеляційного суду від 18 серпня 2021 року у вищевказаній справі, з пропуском строку на касаційне оскарження. У касаційній скарзі зазначала клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 25 жовтня 2021 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 березня 2021 року та постанови Волинського апеляційного суду від 18 серпня 2021 року. Касаційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків. Зокрема, запропоновано надати уточнену редакцію касаційної скарги із зазначенням підстав касаційного оскарження, визначених статтею 389 ЦПК України та надати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження.

У строк, визначений в ухвалі, ОСОБА_1 подала до Верховного Суду матеріали на усунення недоліків, а саме уточнену редакцію касаційної скарги.

У новій редакції касаційної скарги ОСОБА_1 посилається на порушення судами норм процесуального права, зокрема зазначає, що Луцьким міськрайонним судом Волинської області порушено правила територіальної та інстанційної юрисдикції (пункт 6 частини першої статті 411 ЦПК України) а також необґрунтовано відхилено клопотання про витребування доказів та виклик свідків (пункт 3 частини третьої статті 411 ЦПК України).

Перевіривши доводи нової редакції касаційної скарги, Суд не бере до уваги посилання заявника на пункт 6 частини першої статті 411 ЦПК України, оскільки, як убачається з матеріалів касаційного провадження предметом спору у даній справі є вимоги про визнання протиправної бездіяльності держави в особі Міністерства юстиції України, яка, на думку ОСОБА_1 , призвела до порушення її права на справедливий суд, з огляду на що відсутні підстави вважати, що зазначена вимога стосується визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень, тому вирішується в порядку адміністративного судочинства. Помилковими також є твердження заявниці, що судом першої інстанції порушено територіальну юрисдикцію, оскільки звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 в якості відповідача визначено Державу Україна в особі Міністерства юстиції України. Таким чином, посилання позивачки на статтю 26 ЦПК України є нелогічними.

Необґрунтованим є аргумент касаційної скарги щодо пункту 3 частини третьої статті 411 ЦПК України, оскільки не визначено значення доказів, витребування яких було відхилено за клопотанням позивачки для правильного вирішення справи з огляду на предмет та підстави позову, обґрунтування незаконності такого відхилення.

Відсутність такої конкретизації у касаційній скарзі свідчить про неналежне виконання вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України.

Коректне визначення підстав касаційного оскарження має важливе значення, оскільки відповідно до положень частини першої статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції переглядаючи у касаційному порядку судові рішення перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

За змістом частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений, в тому числі і за ініціативою суду.

Оскільки вимоги ухвали Верховного Суду від 25 жовтня 2021 року виконані частково, суд вважає за можливе продовжити строк для усунення недоліків вказаної касаційної скарги, зокрема уточнити підстави касаційного оскарження.

Керуючись частиною другою статті 127 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги до 06 січня 2022 року, але не більше десяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в іншій частині касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Гулейков