Ухвала

07 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 641/6902/19

провадження № 61-1137св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом Харківської місцевої прокуратури № 5 в інтересах держави в особі Харківської міської ради до державного реєстратора Комунального підприємства «Постачальник послуг» Солоницівської селищної ради Харківської області Драгіна Олександра Івановича, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Департамент містобудування, архітектури та генерального плану Харківської міської ради, про скасування рішення про державну реєстрацію права власності, визнання недійсними договорів дарування та іпотеки,

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 09 листопада 2020 року у складі колегії суддів: Котелевець А. В., Бурлака І. В., Яцини В. Б.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року Харківська місцева прокуратура № 5 в інтересах держави в особі Харківської міської ради (далі - Харківська місцева прокуратура № 5) звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Постачальник послуг» Солоницівської селищної ради Харківської області Драгіна О. І. про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на нежитлову будівлю на АДРЕСА_1 (індексний номер рішення від 07 серпня 2018 року № 42415915); визнати недійсним договір дарування нежитлового приміщення літ. «А», загальною площею 169,5 кв. м, в тому числі літнього майданчику площею 77,9 кв. м, реєстровий № 2782 від 30 жовтня 2018 року, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , скасувавши його державну реєстрацію; визнати недійсним іпотечний договір від 19 липня 2019 року, укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Куксіним С. В., реєстровий № 2450, скасувавши його державну реєстрацію.

Комінтернівський районний суд м. Харкова рішенням від 08 липня 2020 року в задоволенні позову відмовив.

Харківський апеляційний суд постановою від 09 листопада 2020 року рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 08 липня 2020 року скасував та ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив частково. Визнав протиправним та скасував рішення державного реєстратора КП «Постачальник послуг» Солоницівської селищної ради Харківської області Драгіна О. І. від 07 серпня 2018 року № 42415915 про державну реєстрацію права власності на нежитлову будівлю, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101) за ОСОБА_1 . Визнав недійсним договір дарування нежитлового приміщення літ. «А», загальною площею 169,5 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 від 30 жовтня 2018 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Куксіним С. Ю., реєстровий № 2785, та скасував його державну реєстрацію. Визнав недійсним іпотечний договір від 19 липня 2019 року, укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Куксіним С. Ю., реєстровий № 2450, та скасував його державну реєстрацію. У задоволенні позову до Державного реєстратора КП «Постачальник послуг» Солоницівської селищної ради Харківської області Драгіна О. І. відмовив. Вирішив питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду 19 січня 2021 року, ОСОБА_1 просить скасувати постанову Харківського апеляційного суду від 09 листопада 2020 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 22 квітня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

04 жовтня 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.

Частиною другою статті 389 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, ураховуючи категорію та складність справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильного застосування судами норм матеріального та процесуального права.

Разом із цим, у січні 2021 року до Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_1 , в якому заявник просить забезпечити розгляд справи в режимі відеоконференції; визначити Комінтернівський районний суд м. Харкова як суд, в якому необхідно забезпечити проведення відеоконференції під час судового засідання у справі № 641/6902/19.

У задоволенні клопотання слід відмовити з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 212 ЦПК України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Абзац другий частини першої даної статті визначає, що у разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Таким чином, питання виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з огляду на встановлену необхідність таких пояснень.

Положення частин п`ятої та шостої статті 279 ЦПК України, якою врегульовано порядок розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження в суді першої інстанції, не застосовуються при касаційному розгляді, оскільки суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права та не вирішує питань доказування у справі і не встановлює обставин справи.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), то підстав для задоволення заяви про проведення судового засідання в режимі відеоконференції немає.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом Харківської місцевої прокуратури № 5 в інтересах держави в особі Харківської міської ради до державного реєстратора Комунального підприємства «Постачальник послуг» Солоницівської селищної ради Харківської області Драгіна Олександра Івановича, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Департамент містобудування, архітектури та генерального плану Харківської міської ради, про скасування рішення про державну реєстрацію права власності, визнання недійсними договорів дарування та іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 09 листопада 2020 року призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції відмовити.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов