УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.

за участю секретаря Романенко І.О.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за заявою Херсонської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, за цивільною справою №766/14286/17 за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», про поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу,

встановив:

18.12.2020 року представник Херсонської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, за цивільною справою №766/14286/17 за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», про поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу. Свої вимоги обґрунтував тим, що 11.11.2020 року на адресу заявника надійшла постанова Суворовського РВДВС у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з нього на користь ОСОБА_2 заробітної плати за час вимушеного прогулу з 25.07.2017 року по 21.04.2020 року в сумі 898193,52 гривень. 05.11.2020 року старшим державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 89819,35 гривень та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 186,10 гривень. Рішення суду набуло чинності 30.09.2020 року, а отримано боржником 04.11.2020 року. При цьому, рішення в частині стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу за один календарний місяць (березень 2020 року) у розмірі 27495,72 гривень відповідачем виконано в добровільному порядку 18.05.2020 року згідно платіжного доручення №5667 від 18.05.2020 року. В іншій частині виконання рішення суду боржником було вчинено дії щодо добровільного виконання рішення суду після отримання постанови Херсонського апеляційного суду від 30.09.2020 року, тобто після 04.11.2020 року та до отримання постанови про відкриття виконавчого провадження та 10.11.2020 року на адресу позивача було направлено лист з проханням надати номер банківського рахунку для перерахування грошових коштів для виконання рішення суду. Разом з цим, при видачі виконавчого листа 30.10.2020 року Херсонським міським судом Херсонської області не взято до уваги ту обставину, що в частині негайного виконання рішення суду відповідачем в добровільному порядку позивачу сплачено заробітку плату у розмірі 27495,72 гривень, та фактично видано виконавчий лист, який не підлягає виконанню, оскільки в ньому зазначено іншу суму, ніж ту, яка підлягає стягненню з боржника на користь позивача, оскільки станом на день відкриття виконавчого провадження щодо стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу з 25.07.2017 року по 21.04.2020 року в сумі 898193,52 гривень, сума, зазначена у виконавчому листі, не відповідає дійсності. У зв`язку з викладеним, заявник просить визнати виконавчий лист №766/14286/17, виданий 30.10.2020 року Херсонським міським судом Херсонської області за постановою Херсонського апеляційного суду, таким, що не підлягає виконанню; винести ухвалу про повернення до суду з Суворовського РВДВС у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) виконавчого листа №766/14286/17, виданого 30.10.2020 року Херсонським міським судом Херсонської області за постановою Херсонського апеляційного суду, без виконання.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 підтримала заяву, просила її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про розгляд заяви повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали заяви та цивільної справи №766/14286/17, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 21.04.2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено в повному обсязі, визнано незаконним наказ Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про звільнення ОСОБА_2 з посади в.о.заступника начальника з загальних питань керівництва «Адміністрація морських портів України» №336-к від 25.07.2017 року; поновлено ОСОБА_2 на посаді виконуючого обов`язки заступника начальника з загальних питань керівництва «Адміністрація морських портів України» Херсонської Філії «Адміністрація морських портів України»; стягнуто з Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Херсонської філії ДП «Адміністрація морських портів України» на користь ОСОБА_2 заробітну плату за час вимушеного прогулу з 25 липня 2017 року по 21 квітня 2020 року в сумі 902121,48 гривень без утримання податків та інших обов`язкових платежів; судовий збір на користь держави в сумі 8000,00 гривень, а також допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі ОСОБА_2 та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу за один календарний місяць (березень 2020 року) у розмірі 27495,72 гривень.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 30.09.2020 року рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 21.04.2020 року змінено, зменшено суму стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу з 902121,48 гривень до 898193,52 гривень, зменшено суму стягнення судового збору на користь держави з 8000,00 гривень до 7964,80 гривень, в решті рішення суду залишено без змін.

За заявою представника позивача ОСОБА_3 від 29.10.2020 року Херсонським міським судом Херсонської області 30.10.2020 року видано виконавчий лист про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу з 25 липня 2017 року по 21 квітня 2020 року в сумі 898193,52 гривень без урахування прибуткового податку та інших обов`язкових платежів. Виконавчий лист отримано представником позивача 02.11.2020 року.

Постановою старшого державного виконавця Суворовського РВДВС у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) Кондратюк О.М. від 05.11.2020 року відкрито виконавче провадження №63492977 з виконання виконавчого листа №766/14286/17, виданого 30.10.2020 року Херсонським міським судом Херсонської області про стягнення з ДП «Адміністрація морських портів України» в особі Херсонської філії ДП «Адміністрація морських портів України» на користь ОСОБА_2 заробітної плати за час вимушеного прогулу з 25.07.2017 року по 21.04.2020 року в сумі 898193,52 гривень.

Згідно вимог ч.1 ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

За положеннями Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження здійснюється з дотриманням серед інших таких засад як верховенства права, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Відповідно до вимог ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

На суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, зазначені у ч. 2 ст. 432 ЦПК України. Так, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо: а) його було видано помилково; б) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою; в) з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання (такий висновок сформульований Верховним Судом у постанові від 16 січня 2018 року у справі №755/15479/14-ц).

Як на підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, заявник посилається те, що виконавчий лист виданий помилково із збільшенням суми стягнення без урахування виплачених відповідачем на користь позивача сум в рахунок заробітної плати за час вимушеного прогулу за один календарний місяць (березень 2020 року) у розмірі 27495,72 гривень. На підтвердження цьому надає копії платіжних доручень: №5667 від 18.05.2020 року на користь ОСОБА_2 на суму 22134,05 гривень (призначення платежу виплати працівникам (заробітна плата згідно рішення суду) за травень 2020 року), №5669 від 18.05.2020 року на користь УДКСУ у м.Херсоні Херсонської області на суму 4949,23 гривень (призначення платежу ПФДО 18% за травень 2020 року), №5670 від 18.05.2020 року на користь Головного управління Державної казначейської служби на суму 412,44 гривень (призначення платежу військовий збір 1,5% за травень 2020 року).

Проте, виплачена відповідачем сума на користь позивача в рахунок виконнаня рішення суду має врахована державним виконавцем під час примусового виконання рішення суду за цивільною справою №766/14286/17.

Згідно постанови старшого державного виконавця Суворовського РВДВС у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) Кондратюк О.М. від 05.11.2020 року про відкриття виконавчого провадження вбачається, що виконавче провадження відкрито за заявою стягувача за виконавчим листом №766/14286/17, виданим 30.10.2020 року Херсонським міським судом Херсонської області про стягнення з ДП «Адміністрація морських портів України» в особі Херсонської філії ДП «Адміністрація морських портів України» на користь ОСОБА_2 заробітної плати за час вимушеного прогулу з 25.07.2017 року по 21.04.2020 року в сумі 898193,52 гривень.

Доказів того, що на момент винесення постанови про відкриття виконавчого провадження рішення суду було виконано заявником суду не надано.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК Україна кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак на обґрунтування заяви заявником не надано до суду належних, допустимих, достовірних доказів згідно до положень ст.ст.77-79 ЦПК України, а своєї сукупності достатніх доказів, відповідно до положень ст.80 ЦПК України для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у відповідності до вимог ст.432 ЦПК України.

Тому враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити.

З викладених підстав, заява про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.76, 77-79, 80, 81, 260, 432 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви Херсонської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, за цивільною справою №766/14286/17 за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», про поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду в порядку ст. 355 ЦПК України.

У відповідності до п.п.15.5. ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: С.І.Майдан

Повний текст ухвали суду виготовлений 08.02.2021 року.

Суддя: С.І.Майдан