Справа №519/303/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

08.02.2021 року

Южний міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Барановської З.І., секретаря - Гнатюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом представника ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат, мотивуючи свої вимоги тим, що між ТОВ Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було укладеного кредитний договір № від 24.02.2017 на отримання кредиту, підписанням якої підтвердила згоду, що ця заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг становлять кредитний договір, а також отримала примірник Кредитного договору та погодила отримати шляхом роздрукування з веб-сайту кредитодавця умови отримання кредитів від ТОВ «ФК»«ЦФР». Відповідно до Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК»«ЦФР» умови разом із заявою на отримання кредиту становлять кредитний договір. 30.07.2018 між ТОВ Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення прав вимоги №20180730, відповідно до умов якого ТОВ Фінансова компанія «центр фінансових рішень» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Додатку №1 до Договору №20180730 від 30.07.2018 позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 79741,56 грн. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та перестав повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 30.07.2018 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем в сумі 79741,56 грн.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 13.05.2019 відкрито провадження у даній цивільній справі, розгляд справи здійснити у порядку спрощеного провадження з повідомлення (викликом) сторін.

14.11.2019 Южним міським судом ухвалено заочне рішення про задоволення позову ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 19.06.2020 прийнято до свого провадження заяву представника відповідача про перегляд заочного рішення Южного міського суду Одеської області від 14.11.2019 по цивільній справі №519/303/19 за позовом представника ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

01.12.2020 Южним міським судом Одеської області заяву представника відповідача про перегляд заочного рішення Южного міського суду Одеської області від 14.11.2019 по цивільній справі №519/303/19 за позовом представника ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Заочне рішення Южного міського суду Одеської області від 14.11.2019 по цивільній справі №519/303/19 за позовом представника ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасовано. Цивільну справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

08.02.2021 до суду надійшов відзив від представника відповідача та відповідача, згідно якого відповідач позов визнає частково, просить відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення простроченої плати за управління кредитом в розмірі 21 158,41 грн., оскільки кредитний договір (заява) № від 24 лютого 2017 року не містить умов щодо стягнення плати за управління кредитом взагалі. Відповідно до ч.8 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. Крім того, відповідно до положень ст.55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. З рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року №15-рп/2011 вбачається, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди до кредитного договору тощо), а обслуговування кредиту є супутньою послугою, за надання якої можливе встановлення комісії та звертаю увагу суду, що встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, позивач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються позивачу. При цьому, позивач нараховував, а він повинен був сплачувати комісію за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок позивача, що є незаконним. Враховуючи викладене відповідач вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за платою за управління кредитом в сумі 21158,41 грн. є незаконними, а тому відсутні підстави для їх задоволення.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує, просить розглядати справу у його відсутність.

Відповідач, представник відповідача в судове засідання не з`явилися, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають частково згідно відзиву на позов.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було укладеного кредитний договір № від 24.02.2017 на отримання кредиту, підписанням якої підтвердила згоду, що ця заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг становлять кредитний договір, а також отримала примірник Кредитного договору та погодила отримати шляхом роздрукування з веб-сайту кредитодавця умови отримання кредитів від ТОВ «ФК`ЦФР». Відповідно до Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК» ЦФР» умови разом із заявою на отримання кредиту становлять кредитний договір.

30.07.2018 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення права вимоги №20180730, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» належне йому право вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Додатку №1 до Договору №20180730 від 30.07.2018 позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 79741,56 грн., з яких:

- 46030,97 грн. - прострочена заборгованість за кредитом;

- 2825,30 грн. - прострочена заборгованість за відсотками;

- 21158,41 грн. - прострочена плата за управлінням кредитом;

- 9726,88 грн. - пеня.

За умовами пункту 8.2 укладеного між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 договору остання надала згоду на заміну кредитодавця на нового кредитодавця.

7 серпня 2018 року за вихідним №002768366 позивач цінним листом направив відповідачу повідомлення про відступлення права грошової вимоги, заміну кредитора, розмір заборгованості за кредитним договором та реквізити, за якими необхідно перераховувати заборгованість.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені також Законом України «Про захист прав споживачів».

Згідно з абзацем 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції Закону, чинній на час виникнення спірних правовідносин, кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції Закону, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача.

З Рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року №15-рп/2011 вбачається, що положення статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Умовами договору передбачено плату за управління кредитом у розмірі 2,99% від суми кредиту, тобто за дії, які кредитодавець здійснює на власну користь, що є незаконним. Крім того, у договорі не зазначено, які саме послуги за вказану комісію надавалися відповідачу як позичальнику.

Відповідно до абз.3 ч.4 ст.11 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції чинній на час укладання кредитного договору) кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Так як вимога позивача про стягнення з боржника заборгованості з плати за управління кредитом ґрунтується на нікчемній умові укладеного з кредитодавцем попереднього договору, у цій частині позов задоволенню не підлягає.

Даний висновок міститься в Постанові Верховного Суду від 31.10.2018 по справі №404/1339/15-ц.

Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконувала, внаслідок чого утворилась заборгованість, що підтверджується наданими позивачем доказами, то суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу, відсотками та пенею.

На підставі ст.141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1921,00 грн.

Керуючись ст.ст.3, 12, 81, 141, 265 ЦПК України, ст.ст.512, 526, 549, 611, 612, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст.11,18 Закону України «Про захист споживачів», суд

У Х В А Л И В:

Позов представника ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прострочену заборгованість за кредитом в розмірі 46030,97 грн., прострочену заборгованість за відсотками в розмірі 2825,30 грн., пеню в розмірі 9726,88 грн., а всього - 58583,15 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 1921 грн.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, .

Відповідач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Южного міського суду

Одеської області З.І.Барановська