Справа № 703/2232/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Биченка І.Я.,

за участю секретаря судового засідання Литвин Г.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Сміла в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки,

установив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком дочки ОСОБА_3 , яка навчається на денній формі навчання Черкаського національного університету ім. Б.Хмельницького.

Стверджуючи, що у зв`язку з навчанням вона потребує матеріальної допомоги, яку батько спроможний надавати, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно до закінчення навчання доньки.

Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву в якій розгляд справи просить проводити без її участі, на задоволенні позову наполягає.

Відповідач в судове засідання призначене на 01 грудня 2021 року не з`явився. Однак, в судовому засіданні 10 листопада 2021 року проти задоволення позову заперечував. Вказав, що він на даний час сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_5 від попереднього шлюбу в розмірі 1/6 частина заробітку. Також зазначив, що на даний час він перебуває у цивільному шлюбі та має на утриманні сина ОСОБА_6 , а також цивільну дружину, яка здійснює догляд за малолітнім сином та в зв`язку з цим не може працювати. Вказав також, що на даний час він має незадовільний стан здоров`я, хворіє та потребує лікування, про що надав відповідні докази.

Третя особа в судове ззасідання не язвилася з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини щодо обов`язків подружжя.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки виконавчого комітету Березняківської сільської ради №414 від 01.04.2021 ОСОБА_3 , 2003 року народження зареєстрована в АДРЕСА_1 .

Як вбачається з довідки №530/21 від 22 березня 2021 року ОСОБА_3 навчається на 1 курсі денної форми навчання (держзамовлення) Черкаського національного університету ім. Богдана Хмельницького. Строк навчання встановлено по 30 червня 2024 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199,200,201цьогоКодексу).

Положеннями ст.199 СК України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка або син, а також самі дочка або син, які продовжують навчання.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно з ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів із одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно дост.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Навчання, крім побутових витрат, також потребує значних коштів на придбання літератури, методичного матеріалу, щоденного виділення коштів на харчування та транспорт.

Виходячи з наведених положень сімейного законодавства та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України, обов`язок батьків з утримання повнолітніх сина, доньки, на відміну від обов`язку утримувати неповнолітніх дітей, не є безумовним, а його настання закон пов`язує з сукупністю кількох передумов, тобто продовженням особою навчання, ненастанням 23 років, потребою в матеріальній допомозі, можливістю батьків надавати таку допомогу.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач в судовому засіданні не заперечував факт офіційного працевлаштування, отримання ним заробітної плати, однак вказав, що він має на утриманні ще двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того, як вбачається з довідки №174 від 19 жовтня 2021 року виданої Смілянською амбулаторією загальної практики сімейної медицини, ОСОБА_2 на даний час має захворювання, що перебуває у стадії загострення та потребує у зв`язку з цим лікування.

Однак позивачем, в порушення норм ст.76 ЦПК України, не надано доказів, крім довідки про навчання дочки, які б підтверджували наявність понесених витрат на навчання.

Наявні в матеріалах справи товарні чеки не підтверджують понесення в зв`язку з навчанням витрат на придбання літератури, методичного матеріалу, щоденного виділення коштів на транспорт.

Крім того, суду не надано доказів, що зазначені у наданих чеках продукти харчування та інші артикули товарів були придбані та купувалися саме для забезпечення життєдіяльності ОСОБА_3 .

Виходячи з наведених положень сімейного законодавства та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України, враховуючи подані відповідачем заперечення щодо задоволення позовних вимог та надані докази, зважаючи на ту обставину, що позивачем не надано доказів на обґрунтування заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 259, 263-265, 268, ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 06 грудня 2021 року.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання зареєстроване в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання зареєстроване в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

третя особа - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання зареєстроване в АДРЕСА_1 .

Суддя І.Я. Биченко