Провадження №: 6/755/1254/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" жовтня 2021 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Гончарук В.П., розглянувши матеріали подання Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни, за участі заінтересованих осіб: Акціонерного товариства «Універсал Банк», ОСОБА_1 про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника в якому зареєстровані малолітні, -

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшло подання Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни, за участі заінтересованих осіб: Акціонерного товариства «Універсал Банк», ОСОБА_1 про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника в якому зареєстровані малолітні.

Вивчивши матеріали подання, суд дійшов до наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З матеріалів подання приватного виконавця убачається, що подання подано в межах розділу VI ЦПК України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)».

За заявленими вимогами, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. просить суд надати дозвіл на звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_1 , а саме квартиру АДРЕСА_1 , у якій зареєстровані малолітні діти.

Натомість, вищевказаний розділ VI ЦПК України, яким урегульоване вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), не містить норми, що дає суду повноваження вирішувати питання, яке є предметом подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О.

Таким чином, внесене на розгляд до суду подання приватного виконавця про надання дозволу на звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_1 , а саме квартиру АДРЕСА_1 , у якій зареєстровані малолітні діти відноситься до компетенції органів опіки та піклування, які надають такий дозвіл або відмовляють у його видачі за результатами проведеної ними перевірки.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що компетенція органу опіки та піклування щодо прийняття рішення у наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким має дитина, або відмови у видачі такого дозволу передбачена «Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини».

Згідно з Рекомендаціями № R (80) 2 щодо здійснення дискреційних повноважень адміністративними органами, прийнятими Комітетом Міністрів Ради Європи 11 березня 1980 року, термін «дискреційне повноваження» означає повноваження, яке надає адміністративному органу певний ступінь свободи під час прийняття рішення, таким чином даючи йому змогу вибирати з кількох юридично доступних рішень те, яке буде більш прийнятним. Відтак дискреційними є повноваження, які залишають державному органу чи його посадовій особі свободу розсуду після з`ясування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Таким чином, порушене приватним виконавцем у поданні питання про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника в якому зареєстровані малолітні відноситься до дискреційних повноважень Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування, що серед іншого провадить діяльність із захисту особистих, майнових і житлових прав дітей.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово зазначав, що суд не може перебирати на себе дискреційні повноваження іншого суб`єкта владних повноважень.

Також суд звертає увагу на наступне.

У своєму поданні приватний виконавець вказує, що в ході проведення виконавчих дій приватним виконавцем було встановлено, що у боржника відсутні кошти чи нерухоме майно, на яке можливо звернути стягнення для задоволення вимог стягувача в повному обсязі, а також боржник не отримує доходів відповідно до інформації наданої ДФС та ПФУ, а відтак виникла необхідність у зверненні до суду із вказаним поданням.

Натомість, положенням пункту 28 Інструкції з примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2832/5), встановлено, що у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 37 Закону.

Разом з тим, Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 25 листопада 2019 року в справі № 718/482/15-ц (провадження № 61-16089св19), від 10 жовтня 2019 року в справі №751/15667/15-ц (провадження № 61-12151св19) та від 18 грудня 2019 року в справі № 755/10564/18 (провадження № 61-11256св19).

Разом з цим, якщо орган опіки та піклування дозволу на примусову реалізацію нерухомого майна, право користування яким має дитина, не надав, приватний виконавець не позбавлений можливості продовжувати виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 761/15667/15-ц та від 17 червня 2021 року у справі № 521/10022/14-ц.

Таким чином, з аналізу норм розділу VI ЦПК України та Інструкції з примусового виконання рішень слід дійти висновку, що звернення приватним виконавцем до суду із поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника в якому зареєстровані малолітні в порядку виконання судового рішення не передбачено, а відтак вказане подання слід повернути заявнику без розгляду.

З урахуванням викладеного, та керуючись ст. 124 Конституції, ст. ст. 81, 260-261, 353-354, 440 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Подання Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни, за участі заінтересованих осіб: Акціонерного товариства «Універсал Банк», ОСОБА_1 про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника в якому зареєстровані малолітні, - повернути без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: