З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №338/587/21
01 грудня 2021 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого - судді Шишка О.А.,
з участю: секретаря Сіщук Г.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Богородчани в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_2 , Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія" "ТАС", про відшкодування шкоди в порядку регресу,
Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулось в суд із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідачки на користь позивача 115200 грн завданої шкоди в порядку регресу та суму сплаченого судового збору.
Ухвалою від 29 липня 2021 року за клопотанням представника позивача до участі у справі залучено як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 та Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія" "ТАС" (далі - АТ "СК "ТАС".
На обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначає, що 13 лютого 2017 року о 21 год 15 хв трапилась ДТП, а саме: ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки "Daewoo Matiz", н.з. НОМЕР_1 , на а/д Н-09 Мукачево - Львів в селищі Лисець вчинила наїзд на пішохода ОСОБА_3 , який впав на проїзну частину дороги, після чого на нього вчинено наїзд автомобілем марки "Peugeot 307 SW", н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 . Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_3 від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці події.
Представник позивача зазначає, що цивільно-правова відповідальність відповідачки на момент ДТП застрахована не була. Керуючись нормами Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", на підставі поданої потерпілою особою заяви про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, документів, передбачених ст. 35 зазначеного Закону, МТСБУ визначило розмір заподіяної шкоди та здійснило регламентну виплату в розмірі 115200 грн.
Після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи, в позивача виникло право вимоги до відповідачки про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу) на підставі підпункту 38.2.1 п. 38.2. ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та ч. 1 ст. 1191 ЦК України. З огляду на викладене, просить позов задовольнити в повному обсязі.
Представник позивача в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку. В позовній заяві просить розглянути справу без її участі, зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Третя особа ОСОБА_2 , представник третьої особи АТ "СК "ТАС" в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі, письмових пояснень щодо позову треті особи не подали, заяв чи клопотань щодо розгляду справи від них не надходило.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі, відзив не подала, заяв чи клопотань щодо розгляду справи від неї не надходило. У зв`язку з цим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.12 ЦПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що 13 лютого 2017 року близько 21 год 15 хв водій
ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки "Daewoo Matiz", н.з. НОМЕР_1 , рухаючись ділянкою дороги Н-09 "Мукачево - Львів", що в селищі Лисець Тисменицького району Івано-Франківської області, в напрямку м. Львів, вчинила наїзд на пішохода ОСОБА_3 , який впав на проїзну частину дороги, після чого на нього було вчинено наїзд автомобілем марки "Peugeot 307 SW", р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 , що рухався в попутному напрямку позаду транспортного засобу "Daewoo Matiz", н.з. НОМЕР_1 . В результаті ДТП пішохід ОСОБА_3 помер на місці події від отриманих тілесних ушкоджень.
Як зазначено в мотивувальній частині вказаної постанови, водій автомобіля марки "Daewoo Matiz", н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , рухаючись із допустимою за умовами руху на даній ділянці дороги швидкістю 60 км/год, не мала технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_3 шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування. Водій автомобіля марки "Peugeot 307 SW", н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_3 шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування, рухаючись як із заданою, так і з масимально допустимою за даних дорожній умов швидкістю. Таким чином в ході розслідування кримінального провадження встановлено, що дана ДТП трапилась унаслідок необережних дій пішохода ОСОБА_3 , який в порушення вимог ПДР України, нехтуючи заходами безпеки дорожнього руху, не виділивши себе в темну пору доби для своєчасного виявлення іншими учасниками руху, знаходився на смузі руху водія ОСОБА_1 , чим завідомо створював для водіїв транспортних засобів перешкоду з обмеженої видимістю (а.с. 5 - 7).
На момент настання вказаної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 не була застрахована (а.с. 9). Доказів протилежного суду не надано.
Цивільно-правова відповідальність третьої особи ОСОБА_2 , як власника автомобіля марки "Peugeot 307 SW", н.з. НОМЕР_2 , на момент ДТП була застрахована в АТ "СК "ТАС".
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 5 ст. 1187 ЦК України).
Згідно з ч. 3 ст. 1193 ЦК України, вина потерпілого не враховується у разі відшкодування додаткових витрат, передбачених частиною першою статті 1195 цього Кодексу, у разі відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника та у разі відшкодування витрат на поховання.
У разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті (ч. 1 ст. 1200 ЦК України).
Відповідно до п. 27.2. ст. 27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.
Відповідно до підпункту "а" п. 41.1. ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідачки ОСОБА_1 на момент ДТП не була застрахована, позивач на підставі Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату дружині померлого -
ОСОБА_5 в розмірі 115 200 грн.
Виплата страхового відшкодування здійснена МТСБУ на підставі заяви про страхове відшкодування, доданих до неї документів, визначених п. 35.2. ст. 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (а.с. 11 - 19), розрахунку розміру відшкодування шкоди, пов`язаної зі втратою годувальника від 13 лютого 2019 року (а.с. 21).
15 лютого 2019 року позивачем винесено наказ № 1493 "Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ОСОБА_5 ", за яким розраховано до сплати на рахунок останньої відшкодування за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 115200 грн, які були перераховані позивачем, що підтверджується копією платіжного доручення № 912342 від 18 лютого 2019 року (а.с. 24).
Відповідно до підпункту 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Таким чином, у зв`язку з тим, що відповідачка на момент дорожньо-транспортної пригоди не мала чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, то після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у позивача виникло право вимоги до ОСОБА_1 про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу, відтак суму витрат позивача МТСБУ у розмірі 115200 грн слід стягнути з відповідачки на користь позивача.
Отже позов підлягає до задоволення повністю.
При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2270 гривень. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволені, - з відповідачки слід стягнути на користь позивача зазначену суму судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. 259, 263 - 265, 280 - 282 ЦПК України, суд
Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Повне рішення складено 06 грудня 2021 року.
Головуючий О. А. Шишко