П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2021 року м. Київ

Справа №760/6113/21

Провадження № 22-ц/824/12806/2021

Резолютивна частина постанови оголошена 01 грудня 2021 року

Повний текст постанови складено 03 грудня 2021 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Журавльова Д.Д.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , подану адвокатом Олексієнком Михайлом Михайловичем, на ухвалу Солом`янського районного суду м.Києва, постановлену у складі судді Аксьонової Н.М. 02 червня 2021 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу після ДТП, завданої джерелом підвищеної небезпеки та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якому просить стягнути солідарно з відповідачів вартість професійного відновлювального ремонту автомобіля марки «HYNDAI ELANTRA», р.н. НОМЕР_1 на спеціалізованому підприємстві автомобільного сервісу «HYNDAI» у розмірі 101779,71 грн. та моральної шкоди у розмірі 10000 грн., а також всі судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

01 червня 2021 року від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Чучковської О.В. до суду надійшло клопотання про забезпечення позову, в якій вона просила накласти заборону відчуження нерухомого майна на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер: :00:001:0221, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка належить на праві власності ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ),

- накласти арешт на легковий автомобіль марки KIA CEED, 2008 року випуску, об`єм двигуна 1597, реєстраційний номер: НОМЕР_3 , номер шасі: НОМЕР_4 , який належить на праві власності ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 ),

- передати на відповідальне зберігання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ) легковий автомобіль марки KIA CEED, 2008 року випуску, об`єм двигуна 1597, реєстраційний номер: НОМЕР_3 , номер шасі: НОМЕР_4 .

В обґрунтування вимог заяви про забезпечення позову зазначає, що згідно постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 14 січня 2021 року встановлено, що 22 жовтня 2020 року щ 21 годині 55 хвилин відповідач ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом «Сузукі Гранд Вітара» д.р.н. НОМЕР_7 , який належав відповідачу ОСОБА_2 , на вул. Кавказькій, 7 у м. Києві здійснив зіткнення з автомобілем марки «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить позивачу ОСОБА_1 після чого залишив місце ДТП. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_8 від 05.02.2013 року, автомобіль «SUZUKI Grand Vitara», д.р.н. НОМЕР_7 , на день ДТП зареєстровано на праві власності за ОСОБА_2 з 05 лютого 2013 року. Згідно особистих письмових пояснень ОСОБА_2 від 16 листопада 200 року ОСОБА_2 на підставі усного договору оренди начебто передав автомобіль «SUZUKI Grand Vita ОСОБА_3 . Згідно договору оренди автотранспортного засобу у фізичної особи від 16 грудня 2019 року, укладеного у простій письмовій формі, ОСОБА_3 начебто передав в оренду автомобіль «SUZUKI Grand Vitara» д.р.н. НОМЕР_7 громадянину Азербайджану ОСОБА_4 . Станом на день звернення із заявою про забезпечення позову відповідачі відмовилися сплачувати позивачу другу частину вартості відновлювального ремонту на сервісному центрі у розмірі 101799,71 грн. Крім того, ОСОБА_2 вже встиг відчужити свій транспортний засіб «SUZUKI Grand Vitara» д.р.н. НОМЕР_7 , яким було скоєно ДТП. ОСОБА_4 ніякої власності не має. Таким чином, відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 спільно завдали неподільної шкоди позивачу своїми взаємопов`язаними діями та намагаються уникнути цивільно-правової відповідальності. Тому вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки у позивача є всі підстави вважати, що відповідачі продовжать вживати спроби відчужити своє майно. Крім того. Представник позивача зауважила, що заявлені способи забезпечення позову є співмірними заявленим позовним вимогам, оскільки середня ринкова вартість автомобіля «KIA CEED», 2008 року становить 6800 доларів США (191080 грн), а середня вартість однієї сотки земельної ділянки у с. Калинівка Макарівського району Київської області становить 500 доларів США (14050 грн).

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 02 червня 20021 року задоволено частково.

Застосовано захід забезпечення позову у виді заборони відчуження нерухомого майна - земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер :00:001:0221, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, споруд, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_2 .

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник ОСОБА_2 - адвокат Олексієнко М.М. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу про забезпечення позову.

Зокрема зазначає про те, що постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції надав не звернув уваги на те, що ОСОБА_1 просить стягнути солідарно з відповідачів шкоду завдану при ДТП.

Разом з тим, позиція позивача про те, що шкоду нібито повинен відшкодовувати власник транспортного засобу ОСОБА_2 , є незаконною, оскільки суперечить вимогам 1187 ЦК України, відповідно до якою, шкода завданої джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом., механізмів, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Вважає, що підстави для забезпечення позову відсутні, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, а тому підлягає скасуванню.

У відзиві на апеляційну скаргу, представник ОСОБА_1 адвокат Чучковська О.В. посилаючись на законність на обґрунтованість постановленої ухвали, просила апеляцій скаргу залишити без задоволення, а увалу суду без змін.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 адвокат Штундер Я.Г. підтримав доводи апеляційної скарги із викладених в ній підстав.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Чучковська О.В. проти доводів апеляційної скарги заперечувала.

Заслухавши доповідь судді, представників учасників справи, вивчивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд в складі колегії суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У травні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якому просить стягнути солідарно з відповідачів вартість професійного відновлювального ремонту автомобіля марки «HYNDAI ELANTRA», р.н. НОМЕР_1 на спеціалізованому підприємстві автомобільного сервісу «HYNDAI» у розмірі 101779,71 грн. та моральної шкоди у розмірі 10000 грн., а також всі судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

01 червня 2021 року від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Чучковської О.В. до суду надійшло клопотання про забезпечення позову, в якій просила накласти заборону відчуження нерухомого майна на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер: :00:001:0221, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка належить на праві власності ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ),

- накласти арешт на легковий автомобіль марки KIA CEED, 2008 року випуску, об`єм двигуна 1597, реєстраційний номер: НОМЕР_3 , номер шасі: НОМЕР_4 , який належить на праві власності ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 ),

- передати на відповідальне зберігання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ) легковий автомобіль марки KIA CEED, 2008 року випуску, об`єм двигуна 1597, реєстраційний номер: НОМЕР_3 , номер шасі: НОМЕР_4 .

В обґрунтування вимог заяви про забезпечення позову зазначає, що згідно з постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 14 січня 2021 року встановлено, що 22 жовтня 2020 року щ 21 годині 55 хвилин відповідач ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом «Сузу Гранд Вітара» д.р.н. НОМЕР_7 , який належав відповідачу ОСОБА_2 , на вул. Кавказькій, 7 у м. Києві здійснив зіткнення з автомобілем марки «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить позивачу ОСОБА_1 після чого залишив місце ДТП. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_8 від 05.02.2013 року, автомобіль «SUZUKI Grand Vitara», д.р.н. НОМЕР_7 , на день ДТП зареєстровано на праві власності за ОСОБА_2 з 05 лютого 2013 року. Згідно особистих письмових пояснень ОСОБА_2 від 16 листопада 200 року ОСОБА_2 на підставі усного договору оренди начебто передав автомобіль «SUZUKI Grand Vita ОСОБА_3 . Згідно договору оренди автотранспортного засобу у фізичної особи від 16 грудня 2019 року, укладеного у простій письмовій формі, ОСОБА_3 начебто передав в оренду автомобіль «SUZUKI Grand Vitara» д.р.н. НОМЕР_7 громадянину Азербайджану ОСОБА_4 . Станом на день звернення із заявою про забезпечення позову відповідачі відмовилися сплачувати позивачу другу частину вартості відновлювального ремонту на сервісному центрі у розмірі 101799,71 грн. Крім того, ОСОБА_2 вже встиг відчужити свій транспортний засіб «SUZUKI Grand Vitara» д.р.н. НОМЕР_7 , яким було скоєно ДТП. ОСОБА_4 ніякої власності не має. Таким чином, відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 спільно завдали неподільної шкоди позивачу своїми взаємопов`язаними діями та намагаються уникнути цивільно-правової відповідальності. Тому вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки у позивача є всі підстави вважати, що відповідачі продовжать вживати спроби відчужити своє майно. Крім того. Представник позивача зауважила, що заявлені способи забезпечення позову є співмірними заявленим позовним вимогам, оскільки середня ринкова вартість автомобіля «KIA CEED», 2008 року становить 6800 доларів США (191080 грн), а середня вартість однієї сотки земельної ділянки у с. Калинівка Макарівського району Київської області становить 500 доларів США (14050 грн).

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 02 червня 20021 року задоволено частково.

Застосовано захід забезпечення позову у виді заборони відчуження нерухомого майна - земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер :00:001:0221, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, споруд, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_2 .

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, та задовольняючи заяву про забезпечення позову частково, суд першої інстанції виходив з того, що конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, та враховуючи що між сторонами дійсно виник спір щодо стягнення вартості професійного відновлювального ремонту автомобіля позивача, з метою збалансованості інтересів сторін під час вирішення спору, суд вважає необхідним застосувати захід забезпечення позову у виді заборони відчуження нерухомого майна - земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер: :00:001:0221, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 , оскільки невжиття вищевказаних заходів забезпечення позову ускладнить чи зробить неможливим виконання рішення суду, а тому дійшов висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову.

З даними висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, оскільки вони відповідають дійсним обставинам справи та ґрунтуються на вимогах процесуального закону.

Відповідно до ч. 1ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст. 150 ЦПК України).

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 2 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлення обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Враховуючи викладене, заходи забезпечення позову застосовуються судом у випадку наявності для цього умов та підстав, передбачених процесуальним законом, при цьому, такі заходи повинні відповідати критеріям адекватності та співмірності.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами дійсно виник спір щодо стягнення вартості професійного відновлювального ремонту автомобіля позивача, про що свідчить факт звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом.

З матеріалів справи встановлено, що предметом цього позову стягнення вартості професійного відновлювального ремонту автомобіля позивача.

В заяві про забезпечення позову позивач зазначає, що станом на день звернення із заявою про забезпечення позову відповідачі відмовилися сплачувати позивачу другу частину вартості відновлювального ремонту на сервісному центрі у розмірі 101799,71 грн. Крім того, ОСОБА_2 вже встиг відчужити свій транспортний засіб «SUZUKI Grand Vitara» д.р.н. НОМЕР_7 , яким було скоєно ДТП. ОСОБА_4 ніякої власності не має. Таким чином, відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 спільно завдали неподільної шкоди позивачу своїми взаємопов`язаними діями та намагаються уникнути цивільно-правової відповідальності, та робить обґрунтовані припущення про те, що відповідачі продовжать вживати спроби відчужити своє майно. Крім того, представник позивача зауважила, що заявлені способи забезпечення позову є співмірними заявленим позовним вимогам, оскільки середня вартість однієї сотки земельної ділянки у с. Калинівка Макарівського району Київської області становить 500 доларів США (14050 грн)., що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулась до суду.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України передбачено такий вид забезпечення позову як заборону іншим особам вчиняти певні дії.

При цьому, такий вид забезпечення позову, як заборона відчуження нерухомого майна не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача ОСОБА_2 , оскільки обмежується лише можливість вчиняти дії щодо розпорядження майном.

Заходи забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, їх значення полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач ОСОБА_2 не є винною особою і не повинен відшкодовувати завдану позивачу шкоду, оскільки завдану шкоду відшкодовує винна особа, а не власник транспортного засобу, відхиляються судом, оскільки, Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Враховуючи викладене, з метою ефективного забезпечення балансу інтересів сторін по справі, колегія суддів вважає, що у суду першої були наявні підстави для задоволення заяви та застосування заходів забезпечення позову у вигляді заборони відчуження нерухомого майна - земельної ділянки, що належить на праві власності ОСОБА_2 .

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і на законність оскаржуваної ухвали не впливають.

Відповідно ст.. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування не вбачається, тому апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану адвокатом Олексієнком Михайлом Михайловичем,- залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду м Києва від 02 червня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна