Справа №266/7408/19
Провадження№ 2/266/88/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року м. Маріуполь

Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області Д`яченко Д.О., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді, яка подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Бедненко С.В. про визнання недійсним та скасування договору дарування нерухомого майна (квартири),

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області Д`яченка Д.О. перебуває цивільна справа № 266/7408/19 позовною заявою за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Бедненко С.В. про визнання недійсним та скасування договору дарування нерухомого майна (квартири).

Ухвалою суду від 23.01.2020 року відкрито провадження у цивільній справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 02 червня 202 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до розгляду.

05.02.2021 року позивач ОСОБА_1 подав через канцелярію суду заяву про відвід судді Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області Д`яченко Д.О., у якій позивач посилається на те, що головуючий безпідставно погрожував позивачеві у судовому засіданні 02.02.2021 заходами процесуального примусу, відмовив у накладенні на відповідачку штрафу, участь якої була визначена обов`язковою, безпідставно задовольнив клопотання про відеоконференцію з відповідачкою з Донецьким апеляційним судом.

За змістом положень ст. 39 Цивільного процесуального кодексу України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу. Якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно положень п. 1 ч. 2 ст. 44 Цивільного процесуального кодексу України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Під зловживанням процесуальними правами маємо розуміти особливу форму цивільного процесуального правопорушення, тобто умисні недобросовісні дії учасників цивільного процесу, що супроводжуються порушенням умов здійснення суб`єктивних процесуальних прав і здійснювані лише з видимістю реалізації таких прав, пов`язані з обманом відносно відомих обставин справи, в цілях обмеження можливості реалізації або порушення прав інших осіб, що беруть участь в справі, а також в цілях того, що перешкодило діяльності суду по правильному і своєчасному розгляду і вирішенню цивільної справи, - що породжує застосування заходів цивільного процесуального примусу.

Основна ознака зловживання процесуальними правами полягає в тому, що дії, які її складають, вчиняються на зовні законній юридичній підставі. Механізм зловживання процесуальними правами полягає в тому, що особа, яка бажає мати певний юридичний результат, вчиняє процесуальні дії (бездіяльність), зовні «схожі» на ті юридичні факти, з якими пов`язується настання необхідного результату. Такі дії, однак, мають повністю штучний характер, подібно тому, як удавана угода у цивільному праві вчиняється лише для цілей прикриття іншої угоди.

Залежно від конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, заявлення завідомо безпідставного відводу (п.1 ч. 2 ст. 44 ЦПК України).

Згідно ч.3 ст. 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Частиною 4 цієї ж статті визначено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Як убачається з матеріалів справи, позивачем ОСОБА_1 та його представником адвокатом Молчановим Р.Е. неодноразово подавались заяви про відвід судді, які визнанні судом не обґрунтованими та відмовлено у їх задоволенні (ухвали Приморського районного суду м. Маріуполя від 07 грудня 2020 року за заявою позивача та за заявами представника позивача - ухвали Приморського районного суду м. Маріуполя від 28 грудня 2020 року, 21 грудня 2020 року) які за своїм змістом відтворюють інформацію викладену у заявах про відвід судді, яка подана позивачем ОСОБА_1 , та фактично зводяться до незгоди позивача з процесуальними рішеннями судді, що слугувало підставою для відмови у задоволені заяв про відвід судді, які заявлялись позивачем.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність в діях позивача ОСОБА_1 ознак зловживання процесуальними правами щодо подачі суду заяви про відвід судді з підстав, які вже вирішено судом, що є діями, спрямованими на безпідставне затягування та перешкоджання розгляду справи.

Таким чином, за відсутності нових об`єктивних обставин, якими не можуть бути суб`єктивні тлумачення позивачем норм процесуального права задля отримання бажаного судового рішення, що є діями, які суперечать завданню цивільного судочинства в частині своєчасного розгляду і вирішення справи з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав сторін спірних правовідносин, суд залишає заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді без розгляду у порядку ч. 3 ст. 44 ЦПК України.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 44, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

У Х В А Л И В:

Дії позивача ОСОБА_1 щодо повторного звернення із заявою про відвід головуючому у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Бедненко С.В. про визнання недійсним та скасування договору дарування нерухомого майна (квартири) - судді Д`яченку Д.О. з підстав, що вирішено судом, - визнати зловживанням процесуальними правами.

Заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Приморського районного суду м. Маріуполя Д`яченко Д.О. датовану 05.02.2021 року, зареєстровану в канцелярії суду за вх.№2043, - залишити без розгляду.

Відповідно до положень ч.2 ст.353 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо, скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. (п.4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України).

Суддя Д`яченко Д. О.