КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/8732/2021 Доповідач 2 інстанція - Суханова Є.М.
П О С Т А Н О В А

іменем України

02 листопада 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді: Суханової Є.М.,

суддів: Олійник В.І., Сушко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», третя особа: Національне агентство з питань запобігання корупції, про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»,третя особа: Національне агентство з питань запобігання корупції, про визнання протиправним та скасування наказу.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 30 червня 2020 року до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» надійшов лист Національного антикорупційного бюро України від 22 червня 2020 року за №0411-142/21984, в якому зазначалося про те, що під час проведення обшуку за місцем знаходження офісного приміщення «Universal Dfltic Group OU» у м.Київ було вилучено копію ухвали Вищого антикорупційного суду від 10.02.2020 у справі №991/1094/20, що надійшла з Національного антикорупційного бюро України для виконання у Державному підприємстві «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» та зареєстрована за №240 від 17.02.2020. Вказанаухвала суду містила внутрішні резолюції «ОСОБА_1,ОСОБА_2 ». У зв`язку з цим Національне антикорупційне бюро України висловило прохання провести службове розслідування за фактом розголошення службовими особами Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» службової інформації. Вказав, що працює на посаді директора із запобігання і протидії корупції - радник президента, Уповноваженого з реалізації антикорупційної програми Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» та є посадовою особою Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», відповідальною за реалізацію антикорупційної програми підприємства, який, у розумінні статей 61-64 Закону України «Про запобігання корупції, став фігурантом даного розслідування, оскільки його прізвище зазначено у резолюції, проставленій на ухвалі суду. Комісією із проведення службового розслідування 14.08.2020 складено Акт за результатами службового розслідування, а 04.09.2020 Державнимпідприємством«Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» видано наказ №691 «Про вжиття заходів за результатами службового розслідування».17.09.2020 за підписом т.в.о. першого віце-президента - технічного директора Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» ОСОБА_3 видано наказ №736 «Про застосування дисциплінарного стягнення», яким за порушення трудової дисципліни, яке виявилося у неналежному виконанні посадових обов`язків, передбачених п. 4.1 Посадової інструкції директора із запобігання і протидії корупції- радника президента ІП-К.6.34.001-19 ОСОБА_1 оголошенодогану. За упущення в роботі відмінено ОСОБА_1 надбавку за високі досягнення в праці відповідно до п.2.11 Положення про надбавку за високі досягнення в праці працівникам Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» ПЛ-К0.24.076-18.Відповідно до п.3 Переліку виробничих упущень і порушень, що враховуються при зниженні коефіцієнта трудового вкладу, додатка А до Положення про виплату винагороди за підсумками роботи за рік працівникам Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» та п.3.11 цього Положення позбавлено позивача виплати винагороди за підсумками роботи за 2020 рік.

Вказаний наказ позивач вважає таким, що прийнятий з порушенням чинного законодавства і внутрішніх організаційно-розпорядчих та виробничих документів Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», а також суперечить Антикорупційній програмі, а тому він підлягає скасуванню.

З урахуванням викладених обставин просив суд визнати незаконним та скасувати наказ Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»№736 від 17 вересня 2020 року «Про застосування дисциплінарного стягнення», судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23 березня 2021 року позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», третя особа: Національне агентство з питань запобігання корупції, про визнання протиправним та скасування наказу задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» №736 від 17 вересня 2020 року «Про застосування дисциплінарного стягнення». Стягнуто з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 54 534,34 грн, що складаються з 840,80 грн судового збору, 53 693,54 грн витрат на правничу допомогу. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» подало апеляційну скаргу, посилаючись на те, що воно ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним та всебічним дослідженням усіх обставин справи та невідповідністю висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що відповідачем не було надано доказів на підтвердження того, що позивачем під час виконання своїх посадових обов`язків було допущено порушення посадових (функціональних) обов`язків. Суд зробив неправильний взаємовиключний висновок про те, що п.8.3 Положення не забороняє надсилати процесуальні документи у підрозділи, які є володільцями документів. Також помилковим вважає висновок суду, що ані службова записка від 17.09.2020, ані наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності від 17.09.2020 не містять чіткого посилання на визначення порушення, яке вчинив позивач, оскільки вказане повністю суперечить змісту вказаних документів. Безпідствним є висновок суду про незабезпечення відповідачем можливості позивачу надати пояснення щодо обставин службового розслідування. Суд поверхнево дослідив вказані докази, не надав належну оцінку запереченням відповідача, що призвело до ухвалення незаконного рішення у справі, невірно витлумачив статті 147,149 КЗпП, а тому дійшов неправильного висновку, що застосоване до позивача дисциплінарне стягнення є непропорційним. Невірним вважає висновок суду про те, що позивач набув статусу викривача, оскільки судом не було зазначено коли саме позивач набув цього статусу та на підставі чого судом зроблено такі висновки, оскільки зазначене заперечувалося відповідачем. Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» заперечує проти покладення на нього судових витрат, зокрема, витратна правничу допомогу, оскільки підстав для задоволення позову немає та розміртаких витрат визначено судом на підставі невірних розрахунків, що не підтверджуються належними доказами.

Також Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» просило розгляд справи в апеляційному суді проводити за участю його представника.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказав, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними, тому просив залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а судове рішення без змін. Також просить покласти на відповідача судові витрати понесені позивачем в суді апеляційної інстанції.

Третя особа Національне агентство з питань запобігання корупції у відзиві на апеляційну скаргу просить апеляційний суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на законність та обгрнутовансть рішення суду першої інстанції.

Так, відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України та ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене та з урахуванням положень вищенаведених норм процесуального права, характеру спірних правовідносин між сторонами, предмету доказування та зважаючи на конкретні обставини у справі, які не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що заявлене відповідачем в апеляційній скарзі клопотання про проведення розгляду в суді апеляційної інстанції з повідомленням учасників справи не підлягає задоволенню судом, а тому розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частина перша статті 15 Цивільного кодексу України закріплює право кожної особи на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Разом з тим, вимогами цивільного процесуального законодавства суд зобов`язаний установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від встановленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд дійшов висновку про доведеність, вмотивованість та обґрунтованість вимог позивача щодо визнання незаконним та скасування наказу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» №736 від 17 вересня 2020 року «Про застосування дисциплінарного стягнення». Суд вважав доведеним порушення відповідачем вимог діючого законодавства при накладенні на позивача дисциплінарного стягнення, а також той факт, що при накладенні стягнення відповідачем не було враховано всіх обставин справи, ступінь тяжкості, доведеність вчинення позивачем правопорушення, що свідчить про незаконність оспорюваного наказу, яким позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Проте погодитися із такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може з огляду на наступне.

Так, відповідно до приписів статті 139 КЗпП України працівники повинні працювати чесно і сумлінно, своєчасно точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

Пунктом 22 статті 92 Конституції Українивизначено, що виключно Законами України визначаються діяння, які, зокрема, є дисциплінарними правопорушеннями.

Статтею 147 КЗпП Українипередбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Згідно статті 149 КЗпП Українидо застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Під порушенням трудової дисципліни мається на увазі невиконання чи неналежне виконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на працівника трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Роботодавець має встановити, чи немає обставин, які виключають дисциплінарне провадження щодо працівника, до яких зазвичай відносяться: відсутність події або складу дисциплінарного проступку; вина або дії особи у стані крайньої необхідності; наслідки порушення; закінчення терміну, передбаченого для накладення дисциплінарного стягнення.

Закон не вимагає, щоб порушення обов`язково призводило до будь-яких шкідливих наслідків. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності достатньо, щоб був зафіксований сам факт порушення, а наявність чи відсутність шкідливих наслідків може бути врахована тільки при визначенні тяжкості проступку та виборі виду дисциплінарного стягнення.

Водночас вина, як одна з ознак порушення трудової дисципліни, є цілком необхідною для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, наявність якої має бути обов`язково доведена роботодавцем. Критерієм, за яким визначається наявність вини в діях працівника, є належна турбота працівника про виконання трудових обов`язків.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника (частина 3 статті 149 КЗпП).

Тлумачення частини 3статті 149 КЗпПсвідчить, що її положення мають поширюватися при застосуванні будь-якого виду дисциплінарного стягнення, тобто як до звільнення, так і до догани.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 липня 2020 року справі №554/9493/17 (провадження № 61-38286св18) зазначено, що ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП Україниправила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.

Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 обіймає посаду директора із запобігання і протидії корупції- радника президента ІП-К.6.34.001-19 у Державному підприємстві «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».

Повноваження ОСОБА_1 як директора із запобігання і протидії корупції - радника президента передбачені Посадовою інструкцією директора із запобігання і протидії корупції - радника президента ІП-К.6.34.001-19.

17 лютого 2020 року до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» надійшла ухвала Вищого антикорупційного суду від 10 лютого 2020 року у справі №991/1094/20, на якій міститься резолюція т.в.о. президента ОСОБА_4 - ОСОБА_1 до виконання.

Оскільки з 17 лютого 2020 року позивач перебував у відрядженні, що підтверджується наказом про відрядження №86-В від 13 лютого 2020 року, то дану ухвалу опрацьовував заступник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , який в цей же день направив вказану ухвалу в роботу безпосередньому виконавцю - спеціалісту ОСОБА_2 , який і здійснював подальше опрацювання ухвали.

30 червня 2020 року до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» надійшов лист Національного антикорупційного бюро України від 22 червня 2020 року №0411-142/21984, у якому повідомлялося, що під час проведення обшуку за місцем знаходження офісного приміщення «UniversalDfltic GroupOU» у місті Києві вилучено копію ухвали Вищого антикорупційного суду від 10 лютого 2020 року, якою надано дозвіл детективам НАБУ на тимчасовий доступ та вилучення інформації та оригіналів документів, які перебувають у володінні Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом». На вказаній ухвалі містяться резолюції керівництва компанії наступного змісту: « ОСОБА_1 , 17.02.20 ОСОБА_2 до виконання».

02 липня 2020 року Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» видано наказ №514 «Про проведення службового розслідування», яким ініційовано проведення службового розслідування щодо з`ясування обставин, викладених в листі НАБУ від 22 червня 2020 року, відсторонено від здійснення повноважень на посаді директора запобігання і протидії корупції - радника президента ОСОБА_1 на період проведення службового розслідування, покладено на період відсторонення від посади ОСОБА_1 виконання його обов`язків на ОСОБА_5 ; створено для проведення службового розслідування відповідну комісію.

ОСОБА_1 ознайомився з наказом від 02.07.2020 №51415 жовтня 2020 року.

Згідно п.2 наказу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»від 02.07.2020 №514 позивача відсторонено від посади на підставі статті 46 КЗпП України та п.4 Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави і місцевого самоврядування.

14 серпня 2020 року був складений акт службового розслідування, який 18 серпня 2020 року затверджений тимчасово виконуючим обов`язки президента ДП НАЕК «Енергоатом» Петром Котіним, за результатами якого було запропоновано отримати пояснення ввд позивача, забезпечити особам, порушення в діях яких було знайдено виявити недоліки в роботі та усунути їх, а також розглянути питання щодо визначення та накладення дисциплінарного стягнення, що відповідає ступеню вини на позивача.

У висновках до акту вказано, що позивачем порушено п.8.3 Положення «Про порядок взаємодії Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» з контролюючими та правоохоронними органами», п.3.1.1 Комплаєнс - політики, п.13.1.2 Антикорупційної програми Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», п.6.2 розпорядження Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» від 23грудня 2019 року №1319 - р.

Так, із матеріалів справи вбачається, що допущене ОСОБА_1 порушення полягає у направленні ним 03 березня 2020 року, як керівником відповідального підрозділу, електронного повідомлення №34-18/185 (службової записки) голові тендерного комітету С.Степанській про надання копій документів на виконання ухвали Вищого антикорупційного суду від 10 лютого 2020 року зі сканованою копією самої ухвали.

Встановивши вказані обставини, колегія суддів ввжає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» не вказано та не доведено того, що ОСОБА_1 було допущено порушення посадових обов`язків під час їх виконання, оскільки із наведеного вище вбачається, що ним як керівником відповідального підрозділу було сформовано електронне повідомлення №34-18/185 на підставі опрацювання вказаної ухвали ОСОБА_2 та направлено до тендерного комітету службову записку разом з ухвалою Вищого антикорупційного суду від 10 лютого 2020 року у порушення вимог п.8.3 Положення «Про порядок взаємодії Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» з контролюючими та правоохоронними органами», п.3.1.1 Комплаєнс - політики, п.13.1.2 Антикорупційної програми Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», п.6.2 розпорядження Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» від 23 грудня 2019 року №1319 - р. Позивач, будучи директором із запобігання і протидії корупції, перед надісланням електронного листа від 03.03.2020 № 34-18/185 повинен був перевірити правильність і законність дій своїх підлеглих, які до зазначеного електронного листа додали копію ухвали, чого ним зроблено не було, а відповідальність за такі дії несе саме позивач.

Зазначене повністю узгоджується із наявними у матеріалах справи доказами, яким суд першої інстанції не надав належної оцінки.

Так, пунктом 8.3 Положення «Про порядок взаємодії Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» з контролюючими та правоохоронними органами»визначено, що у разі відповідності отриманого документу законодавству, дирекція із запобігання і протидії корупції повідомляє у телефонному режимі або направляє службову записку/лист керівнику підрозділу, який є утримувачем документів, речей, приміщень, обладнання, відносно яких будуть проводитися слідчі дії, про підготовку до таких дій.

Відповідно до пункту 3.1.1 Комплаєнс - політики Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» усі працівники зобов`язані дотримуватись у своїй діяльності принципів комплаєнс - політики, що наведені у цьому документі та Кодексі корпоративної етики, а також вимог чинного законодавства, організаційно - розпорядчих та виробничих документів компанії.

Таким чином, згідно положень Комплаєнс - політики кожен працівник Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» зобов`язаний безумовно і неухильно дотримуватися вимог внутрішньо організаційно - розпорядчих та виробничих документів Компанії. А пунктом 8.3 Положення «Про порядок взаємодії Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» з контролюючими та правоохоронними органами»не передбачено долучати до службових записок будь - які документи, у тому числі, судові рішення у кримінальних провадженнях.

Отже, позивач повинен був керуватися принципами Комплаєнс - політики та діяти у точній і безумовній відповідності до вимог п.8.3. Положення та надіслати лише службову записку або повідомити у телефонному режимі структурні підрозділи дирекціїДержавного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (відокремлені підрозділи), які є утримувачами документів, без направлення копії ухвали Вищого антикорупційного суду від 10 лютого 2020 року у справі №991/1094/20 про тимчасовий доступ та вилучення інформації та оригіналів документів у кримінальному провадженні. Така ухвала суду не міститься у загальному доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень згідно п.4 ч.1 ст.7 Закону України «Про доступ до судових рішень».

Натомість, позивач у порушення вказаних вище вимог направив копію ухвали суду від 10.02.2020 про тимчасовий доступ та вилучення інформації і оригіналів документів у кримінальному провадженні за місцем проведення обшуку - до тендерного комітету.

Відтак, апеляційний суд вважає, що комісія з проведення службового розслідування дійшла обгрнутованого висновку, що ОСОБА_1 надійслав 03.03.2020 електронне повідомлення (службову записку) №34-18/185 до тендерного комітету разом із копією ухвали суду від 10.02.2020 у порушення вимог пункту 8.3 Положення «Про порядок взаємодії Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» з контролюючими та правоохоронними органами» та підпункту 3.1.1 пункту 3.1 Комплаєнс - політики Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».

Надіслання вказаного електронного повідомлення з копією ухвали з резолюціями керівництва Компанії в додатку стало передумовою її знаходження та виявлення під час обшуку у приміщенні за місцем проведення господарської діяльності ІЕС Industrie Export GmbH. Зокрема, комісія встановила системність надіслання службових записок Дирекцією із запобігання і протидії корупції з копіями ухвал суду і в інших випадках надання тимчасового доступу до речей і документів. Також комісією було встановлено, що в службовій записці від 30.06.2020 №34-18/581 (вх. №12337 від 06.07.2020) на ім`я т.в.о. президента Компанії позивач зазначив недостовірну інформацію щодо відсутності у нього конфлікту інтересів, оскільки він начебто не приймав участі у її виконанні та просив розглянути можливість включення його кандидатури до складу комісії зі службового розслідування.

Суд вказаних обставин не врахував та дійшов помилкового висновку про те, що пунктом 8.3 Положення не передбачено заборони направлення процесуальних документів у підрозділи, які є володільцями документів та не вказанопорядок безпосереднього виконання документу. Такі висновки суду є поверхневими та повністю суперечать наявним у матеріалах справи доказам та встановленим апеляційним судом обставинам справи під час її перегляду.

Не відповідає дійсним обставинам справи і висновок суду про те, що службова записка від 17.09.2020 №403/14 та наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності від 17.09.2020 не містять чіткового посилання та визначення порушення, яке вчинив ОСОБА_1 , оскільки такий висновок суду першої інстанції спростовується належними та допустими доказами, наявними у матеріалах справи.

Так, із змісту службової записки від 17 вересня 2020 року за №403/14 вбчається, що ОСОБА_1 порушив п.п. 4.1.1, 4.1.29, 4.2.1, 4.2.12 Посадової інструкції директора із запобігання і протидії корупції - радника президента ІП-К.6.34.001-19, за що передбачена відповідальність згідно п.6.2 цієї Інструкції.

Факти неналежного виконання ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків та функцій управління містяться в акті службового розслідування від 14.08.2020, затвердженого т.в.о. президента компанії, та у службовій записці від 17 вересня 2020 року за №403/14.

У наказі №736 від 17 вересня 2020 року, за підписом т.в.о. першого віце-президента - технічного директора Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» Юрія Шейко «Про застосування дисциплінарного стягнення» зазначено, що ОСОБА_1 оголошено догану за порушення трудової дисципліни, що виявилося у неналежному виконанні своїх посадових обов`язків, передбачених п.4.1 Посадової інструкції директора із запобігання і протидії корупції - радника президента ІП-К.6.34.001-19.

Згідно пункту 2.9 Інструкції «Про порядок застосування до працівників ДП «НАЕК «Енергоатом» заходів дисциплінарного стягнення за порушення трудової дисципліни» проект наказу про застосування дисциплінарного стягнення складається з двох частин: констатуючої та розпорядчої. У констатуючій - викладаються факти, що стали підставою для його видання, зазначаються працівники, що допустили порушення, положення якого нормативно-правового акту або організаційно-розпорядчого, нормативного чи виробничого документу Компанії порушено, мета розпорядчих дій. У розпорядчій - перелічуються пропоновані дії, завдання, заходи, у тому числі застосування заходу дисциплінарного стягнення.

Пунктом 1 розпорядчої частини вказаного наказу ОСОБА_1 оголошено догану за порушення трудової дисципліни, яке виявилося у неналежному виконанні посадових обов`язків, передбачених п.4.1 Посадової інструкції директора із запобігання і протидії корупції - радника президента ІП-К.6.34.001-19.

Колегія суддів вважає, що наказ №736 від 17 вересня 2020 року про застосування до позивача дисциплінарного стягнення за формою та змістом повністю відповідає Інструкції «Про порядок застосування до працівників Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» заходів дисциплінарного стягнення за порушення трудової дисципліни». У ньому чітко вказано, яке саме порушення було допущено ОСОБА_1 , що також детально відображено у службовій записці від 17.09.2020 за №403/14.

Відсутність у оскаржуваному наказі детального переліку підпунктів пункту 4.1 Посадової інструкції директора із запобігання і протидії корупції, які були порушені позивачем, не свідчить про відсутність винних дій позивача, що є дисциплінарним проступком, оскільки встановлені відповідачем порушення чітко сформулювані та їх суть детально відображена у матеріалах проведеної службової перевірки, що підтверджує вчинення позивачем такого порушення.

Отже, Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» було надано належні докази на підтвердження своїх заперечень щодо наявності підстав для скасування наказу про застосування до позивача дисциплінарного стягнення. Факт порушення ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків знайшов своє підтвердження під час перегляду справи апеляційним судом, що чітко вбачається із матеріалів, складених за результатами проведення відповідачем службового розслідування.

Застосування Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани передбачено пунктом 1.8 Інструкції про порядок застосування до працівників Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» заходів дисциплінарного стягнення за порушення трудової дисципліни ІН-Д.0.07.365-18 та повністю узгоджується із положеннями статей 147, 149 КЗпП, що виключає можливість застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді попередження, про що у своєму рішення помилково зазначив суд першох інстанції.

Хибним є висновок суду першої інстанції у тому, що позивач був позбавлений права надати свої пояснення стосовно обставин справи та фактів порушення, встановлених членами Комісії, оскільки відповідачем було надано йому мало часу.

Із матеріалів справи вбачається, що 17 вересня 2020 року позивача з метою виконання п.4 наказу від 04 вересня 2020 року №691 «Про вжиття заходів за результатами службового розслідування» ознайомили під підпис з Актом службового розслідування та запропонували надати особисті письмові пояснення.

Проте, позивач таких пояснень не надав, а просив надати йому час для підготовки пояснень строком у три робочі дні, що не передбачено законом.

Суд не врахував тієї обставини, що ОСОБА_1 , перебуваючи на тривалий час у відпустках та на лікарняному, був обізнаний про проведення у Компанії службового розслідування щодо нього та такі дії відповідача оскаржувалися ним у судовому порядку.

Отже, позивач не був позбавлений можливості надати письмові чи усні пояснення,необхідні для повного та всебічного проведення службового розслідуванняз метою захисту своїх прав та інтересів. Встановлення відповідачем строку надання пояснень у день ознайомлення із актом службового розслідування не порушує особистих немайнових прав позивача. Та обставина, що позивач не скористався своїм правом на подачу пояснень стосовно проведення службової перевірки відносно нього не може слугувати підставою для скасування наказу відповідача про застосування до позивача дисциплінарного стягнення.

Помилковим є висновок суду у тому, що позивач набув статусу викривача, оскільки районним судом не було враховано, що обов`язок забезпечувати повідомлення у письмовій формі спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції у разі виявлення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення чи одержання інформації про вчинення такого правопорушення працівниками компанії безпосередньо передбачений п.п.4.1.16 п.4.1. Посадової інструкції позивача, а тому ОСОБА_1 як особа, відповідальна за реалізацію антикорупційної програми компанії, не міг набути статусу викривача, так як направлення службової записки було його безпосереднім посадовим обов`язком.

Вказане повністю узгоджується із листом НАЗК від 21.12.2020 за №23-04/67326/20 та Антикорупційною програмою Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» ПМ -Д.0.34.621-20.

Відповідно до частини першоїстатті 4 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Змагальність та диспозитивність покладає на позивача обов`язок з доведення обґрунтованості та підставності усіх пред`явлених вимог у суді першої інстанції, саме на позивача покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Відповідно до частин першої-третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За правилами статей12, 81 ЦПК України року кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 77 ЦПК Українипредметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Положеннями статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Нормами цивільно-процесуального закону визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доводів сторін по справі та доказів, з яких суд виходив при вирішенні спору.

Відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, суди повинні у мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом. Викладення у рішенні лише доводів та доказів сторони, на користь якої приймається рішення, є порушенням вимог щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Отже, виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених письмових доказів у їх сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи суд першої інстанції не встановив належним чином при вирішенні справи, та дійшов помилково висновку про наявність підстав для задоволення позову. Рішення суду першої інстанції ухвалено на припущеннях, під час розгляду справи суд першої інстанції не дотримався вимог закону, неповно з`ясування обставин. Суд у своєму рішенні не навів достатні мотиви на підставі яких дійшов висновку про доведеність заявлених позивачем вимог.

Так, положеннями п. 2 ч. 2 ст. 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, порушивши норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору, таке рішення суду не може вважатись законним та обґрунтованим, і таким, що ухвалене з правильним застосуванням норм права. Ураховуючи наведене, суд апеляційної інстанцій дійшов висновку, що матеріали справи містять належні та допустимі докази на підтвердження факту вчинення позивачем порушення своїх посадових обов`язків, що чітко відображено в матеріалах службової перевірки, а тому підстав для скасування наказу №736 від 17 вересня 2020 року про застосування до позивача дисциплінарного стягнення суд апеляційної інстанції не вбачає.

Ураховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом

та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав особи в аспекті статті

6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримуючись загальних засад цивільного законодавства, таких як справедливість, добросовісність та розумність, та на забезпечення виконання завдань цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених, невизнаних прав та інтересів, кКолегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції не може вважатись законним та обґрунтованим, і таким, що ухвалене з правильним застосуванням норм права, у зв`язку з чим наявні підстави для його скасування з ухваленням нового судового рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Оскільки судом апеляційної інстанції відмовлено позивачу у задоволенні позову відсутні підстави покладення на відповідача понесених позивачем судових витрат та витрат на правничу допомогу.

Питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи у суді апеляційної інстанції, суд вирішує відповідно до положень статті 141 ЦПК України. Судові витрати відповідача по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги підлягають відшкодуванню позивачем, оскільки апеляційну скаргу відповідача задоволено, а рішення суду першої інстанції скасовано.

Керуючись ст.ст.7,367, 369, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 березня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», третя особа: Національне агентство з питань запобігання корупції, про визнання протиправним та скасування наказу.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (код в , адреса: м.Київ, вул. Назарівська, 3) витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 1 261,20 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повна постанова складена 02.11.2021.

Головуючий: Є.М. Суханова

Судді: В.І. Олійник

Л.П. Сушко