Провадження № 2/369/2558/21
28.01.2021 м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Моргун А.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Віто-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району, Київської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер. Спадкова справа до його майна не заводилась. На випадок своєї смерті ОСОБА_3 заповіту не залишив.
Спадкоємцем ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом була його дружина ОСОБА_4 , яка спадщину , що залишилась після смерті свого чоловіка, фактично прийняла, але юридично не оформила своїх спадкових прав. Прийняття спадщини ОСОБА_5 відбулось у спосіб постійного проживання та реєстрації у спадковому будинку на день смерті ОСОБА_3 (довідка Віто-Поштової сільської ради від 13 лютого 2019 року № 02-26/142).
Спадкова справа до майна померлої ОСОБА_5 не заводилась. На випадок своєї смерті ОСОБА_5 заповіту не залишила.
Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, яка складалась із житлового будинку АДРЕСА_1 , з господарськими будівлями і спорудами, права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства АК «Тарасівський» Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, права на майновий пай у загальному пайовому фонді колективного сільськогосподарського підприємства АК «Тарасівський» Києво-Святошинського району Київської області.
Належність житлового будинку АДРЕСА_1 з господарськими будівлями і спорудами ОСОБА_5 підтверджується довідкою Віто-Поштової сільської ради від 13 лютого 2019 року № 02-26/144.
Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_5 її сином ОСОБА_6 прийнято спадщину шляхом постійного проживання та реєстрації разом з нею за однією адресою на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою ОСОБА_7 -Поштової сільської ради від 13 лютого 2019 року № 02-26/143, а саме: Ѕ частки спадщини, що становить Ѕ частку житлового будинку АДРЕСА_1 , з господарськими будівлями і спорудами, Ѕ частку права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства АК «Тарасівський» Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, Ѕ частку права на майновий пай у загальному пайовому фонді колективного сільськогосподарського підприємства АК «Тарасівський» Києво-Святошинського району Київської області.
Інша частина спадкового майна померлої ОСОБА_5 була прийнята іншим спадкоємцем першої черги її дочкою ОСОБА_1 , позивачкою у справі, шляхом постійного поживання та реєстрації разом з нею за однією адресою на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою ОСОБА_7 -Поштової сільської ради від 13 лютого 2019 року № 02-26/140.
Своє прізвище з ОСОБА_8 на ОСОБА_9 вона змінила 07 жовтня 1989 року внаслідок укладення шлюбу, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 19 лютого 2019 року. Родинні зв`язки та ступінь споріднення підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 помер. На випадок своєї смерті він заповіту не залишив.
29 травня 2010 року за № 561 від імені рідної сестри ОСОБА_6 ОСОБА_1 до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області подано заяву про прийняття спадщини, на підставі якої була заведена спадкова справа № 285/2010 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 ..
В своїй заяві ОСОБА_1 від 29 травня 2010 року № 561 просила також видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частку житлового будинку АДРЕСА_1 , належну померлій ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 , спадкоємцем якої за законом був її син ОСОБА_6 , котрий спадщину, що залишилась після смерті матері, фактично прийняв, але юридично не оформив своїх спадкових прав.
Проте, ОСОБА_1 не надала Києво-Святошинській районній державній нотаріальній конторі правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_1 , і як наслідок, їй відмовлено постановою у вчиненні нотаріальної дії від 11 жовтня 2019 року про видачу свідоцтва про право власності на майно в порядку спадкування.
Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просила визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на Ѕ частку житлового будинку АДРЕСА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 , та визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на Ѕ частку житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 .
У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, суду надана заява представника позивача про розгляд справи у відсутності, позов підтримав і просив його задовольнити.
У судове засідання представник відповідача Віто-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району Київської області не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Оскільки відповідач неодноразово повідомлявся належним чином про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі, а представник позивачів не заперечував проти заочного розгляду справи, тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Суд, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер. Спадкова справа до його майна не заводилась. На випадок своєї смерті ОСОБА_3 заповіту не залишив.
Спадкоємцем ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом була його дружина ОСОБА_4 , яка спадщину , що залишилась після смерті свого чоловіка, фактично прийняла, але юридично не оформила своїх спадкових прав. Прийняття спадщини ОСОБА_5 відбулось у спосіб постійного проживання та реєстрації у спадковому будинку на день смерті ОСОБА_3 (довідка Віто-Поштової сільської ради від 13 лютого 2019 року № 02-26/142).
Спадкова справа до майна померлої ОСОБА_5 не заводилась. На випадок своєї смерті ОСОБА_5 заповіту не залишила.
Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, яка складалась із житлового будинку АДРЕСА_1 , з господарськими будівлями і спорудами, права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства АК «Тарасівський» Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, права на майновий пай у загальному пайовому фонді колективного сільськогосподарського підприємства АК «Тарасівський» Києво-Святошинського району Київської області.
Належність житлового будинку АДРЕСА_1 з господарськими будівлями і спорудами ОСОБА_5 підтверджується довідкою Віто-Поштової сільської ради від 13 лютого 2019 року № 02-26/144.
Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_5 її сином ОСОБА_6 прийнято спадщину шляхом постійного проживання та реєстрації разом з нею за однією адресою на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою ОСОБА_7 -Поштової сільської ради від 13 лютого 2019 року № 02-26/143, а саме: Ѕ частки спадщини, що становить Ѕ частку житлового будинку АДРЕСА_1 , з господарськими будівлями і спорудами, Ѕ частку права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства АК «Тарасівський» Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, Ѕ частку права на майновий пай у загальному пайовому фонді колективного сільськогосподарського підприємства АК «Тарасівський» Києво-Святошинського району Київської області.
Інша частина спадкового майна померлої ОСОБА_5 була прийнята іншим спадкоємцем першої черги її дочкою ОСОБА_1 , позивачкою у справі, шляхом постійного поживання та реєстрації разом з нею за однією адресою на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою ОСОБА_7 -Поштової сільської ради від 13 лютого 2019 року № 02-26/140.
Своє прізвище з ОСОБА_8 на ОСОБА_9 вона змінила 07 жовтня 1989 року внаслідок укладення шлюбу, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 19 лютого 2019 року. Родинні зв`язки та ступінь споріднення підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 помер. На випадок своєї смерті він заповіту не залишив.
29 травня 2010 року за № 561 від імені рідної сестри ОСОБА_6 ОСОБА_1 до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області подано заяву про прийняття спадщини, на підставі якої була заведена спадкова справа № 285/2010 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 ..
В своїй заяві ОСОБА_1 від 29 травня 2010 року № 561 просила також видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частку житлового будинку АДРЕСА_1 , належну померлій ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 , спадкоємцем якої за законом був її син ОСОБА_6 , котрий спадщину, що залишилась після смерті матері, фактично прийняв, але юридично не оформив своїх спадкових прав.
Проте, ОСОБА_1 не надала Києво-Святошинській районній державній нотаріальній конторі правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_1 , і як наслідок, їй відмовлено постановою у вчиненні нотаріальної дії від 11 жовтня 2019 року про видачу свідоцтва про право власності на майно в порядку спадкування.
Слід зазначити, що у Конституції України закріплено основні правові принципи регулювання відносин власності, головним із яких є принцип рівного визнання й захисту усіх форм власності (статті 13, 41 Конституції України).
Відповідно до ст. 13 Конституції України власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.
Основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог ст. 9 Конституції України.
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.
Слід зазначити, що момент виникнення права власності на річ (майно) визначається законом.
При визначенні моменту набуття права власності слід враховувати як особливості самого майна, так і особливості оформлення права власності, які теж суттєво впливають на визначення моменту виникнення (набуття) права власності.
За правилами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів.
Відповідно до вимог ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно вимог ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до вимог ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 Цивільного кодексу України.
Відповідно до вимог ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до положень ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За правилами ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Суд, з`ясувавши дійсні обставини та дослідивши письмові докази у справі в їх сукупності, дійшов висновку, що позивач ОСОБА_1 надала суду належні і допустимі докази, які підтверджують заявлені позовні вимоги, а тому позов підлягає задоволенню, і слід визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом на Ѕ частку житлового будинку АДРЕСА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 , та визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на Ѕ частку житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 .
Керуючись ст. ст. 9, 13, 41, 55 Конституції України, п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, ст. ст. 15, 16, 316, 317, 321, 376, 392, 1216, 1218, 1261, 1262, 1268 ЦК України, ст. ст. 3, 12, 13, 81, 259, 264, 268, 280, 281 ЦПК України, суд-
Позов ОСОБА_1 до Віто-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району, Київської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом на Ѕ частку житлового будинку АДРЕСА_2 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 .
Визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом на Ѕ частку житлового будинку АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 .
Інформація про позивача: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 .
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня винесення заочного рішення суду.
Суддя Л.М. Ковальчук