Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва

у складі головуючого - судді Аксьонової Н.М.,

з участю секретаря - Вовченка М.Д.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням (квартирою),

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням (квартирою), що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог вказала, що вона є єдиною власницею квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі зареєстрований також і її син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого було зареєстровано у вищевказаній квартирі як члена сім`ї власника. Проте, відповідач - ОСОБА_2 за вищевказаною адресою не проживає вже більше п`яти років, проживає за кордоном та не має наміру повертатися до України.

В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, просила його задовольнити. Також надала суду для оригінал нотаріально посвідченої заяви відповідача ОСОБА_2 про визнання позову, копію якої просила долучити до матеріалів справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Згідно поданої до суду нотаріально посвідченої заяви від 20 травня 2019 року ОСОБА_2 дає свою згоду на зняття його з реєстраційного обліку та просить виписати його з квартири за адресою АДРЕСА_1 .

З`ясувавши доводи та аргументи сторін, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до таких висновків.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом та є непорушним.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні права власності щодо свого майна, навіть якщо ці перешкоди не поєднані з фактичним позбавленням володіння.

Згідно ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як убачається зі свідоцтва про право власності на житло від 17 грудня 2003 року, позивач ОСОБА_1 є власником квартири, що заходиться за адресою АДРЕСА_1 .

У квартирі за вказаною адресою зареєстрований син позивача - відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією довідки про склад сім`ї та розмір платежів за житлово-комунальні послуги №4787 від 01 жовтня 2014 року.

Однак за вказаною адресою відповідач не проживає вже більше п`яти років, що підтверджується поясненнями позивача, актом про не проживання особи за місцем реєстрації складений мешканцями будинку за адресою: АДРЕСА_1 від 27 травня 2015 року.

Крім того, як встановлено з поданої до суду заяви від 20 травня 2019 року, ОСОБА_2 дає свою згоду на зняття його з реєстраційного обліку та просить виписати його з квартири за адресою АДРЕСА_1 . Зазначена заява посвідчена 20.05.2019 року нотаріусом Радіаном Негером в м. Ейлат, Ізраїль, на ній проставлений апостиль відповідно з Гаазькою Конвенцією від 1961 року.

Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, відтак, наявні підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування належним позивачу житлом.

На підставі наведеного та керуючись ст.10, 12, 89, 206, 258-259, 263-265, 273, 353, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням (квартирою) - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в належній ОСОБА_1 квартирі АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі :

позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Солом`янським РУ ГУ УМВС України в місті Києві, дата видачі 27 червня 2009 року.

Суддя Солом`янського районного

суду міста Києва Н.М. Аксьонова