Справа № 626/2759/20
Провадження № 2/626/120/2021
РІШЕННЯ

Іменем України

29.01.2021 року м. Красноград Красноградський районний суд Харківської області

у складі: головуючого-судді Рибальченко І.Г.

за участі секретаря Краєвої А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період свого навчання. В позові вказано, що відповідач є його батьком. Він студент Харківського національного університету внутрішніх справ з 01.09.2020 року, форма навчання денна, тому він не працює та потребує матеріальної допомоги батьків. Відповідач добровільно не надає коштів на його утримання, внаслідок чого позивач просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/4 частини від його заробітку щомісячно.

До початку судового розгляду від позивача до суду надійшла письмова заява, в якій він позов підтримав та просив його задовольнити. Справу просив розглядати без його участі.

Відповідач в судове засідання не прибув. Направив до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав частково. Згоден сплачувати аліменти в розмірі 700 гривень, оскільки на своєму утриманні має доньку ОСОБА_3 , співмешканку ОСОБА_4 , її дітей та онуку.

Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу.

Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 і навчається в Харківському національному університеті внутрішніх справ. Термін навчання з 01.09.2020 року по 30.06.2024 року. У зв`язку з цим ОСОБА_2 не має змоги працювати і потребує матеріальної допомоги свого батька, який є особою працездатного віку, фізично здоровий.

У відповідності до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Як передбачено ч.1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо.

Навчання на денній формі позбавляє позивача можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, тому він потребує матеріальної допомоги.

З урахуванням всіх обставин встановлених в судовому засіданні, щодо матеріального становища сторін, наявності інших дітей, дослідивши можливості надання утримання батьком, матір`ю, відсутність доходів в повнолітнього сина, суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Позивач продовжує навчання, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, відповідач є дієздатним і працездатним, а тому суд вважає, що відповідач, як фізично здорова людина, спроможний сплачувати аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Обов`язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини, яка хоча й досягла повноліття, однак продовжує навчання з метою здобуття спеціальності, що забезпечить їй можливість у подальшому працевлаштуватися та мати власний незалежний від батьків дохід. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою та не ставити повнолітнього у становище вибору між можливістю подальшої освіти і здобуття спеціальності та між необхідністю працевлаштування для власного матеріального забезпечення.

Згідно роз`яснень п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Для виникнення права на утримання потрібна сукупність вказаних вище фактів, які має довести позивач, що визначено ст. 12 ЦПК України.

На підтвердження позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача на час його навчання, позивачем не надано жодного доказу про те, що відповідач може надавати таку матеріальну допомогу, окрім посилання на необхідність отриманні аліментів. При цьому , враховуючи часткове визнання позову ОСОБА_2 , суд вважає, що відповідач як батько має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину. Суд вважає за необхідне зазначити, що позивач на власний розсуд обирає спосіб захисту своїх інтересів, зокрема стягнення аліментів у частці від доходу чи твердій грошовій сумі.

Враховуючи, викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено обставини, що відповідач може надавати йому допомогу в заявленому розмірі, а тому позов слід задовольнити частково та визначити аліменти на утримання ОСОБА_1 у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходів) відповідача, щомісяця.

Суд зазначає, що ч.2 ст.199 СК України передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Згідно ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів -у межах стягнення суми платежу за один місяць.

У відповідності до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати удових витрат,з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку встновленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст.199,200 СК України, ст.ст.4-5, 12, 76-83,141, 164, ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , аліменти в розмірі 1/6 частини доходу щомісяця, починаючи з 03.12.2020 року на період навчання до 30.06.2024 року, але не більш чим до 23 років.

Допустити негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює на користь держави судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень на рахунок отримувача UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд шляхом подачі в 30 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя