ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6932/21 Справа № 204/7246/13-ц Суддя у 1-й інстанції - Нізік О.В. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" в особі в.о. Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" Волощука Ігоря Григоровича на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2014 року, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Форум» про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

20 серпня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2014 року у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Протягом розгляду справи заявник неодноразово доповнював раніше подану заяву та зазначив, що через значні порушення трудових прав працівників адміністрацією ПАТ «БАНК ФОРУМ» було встановлено нововиявлені обставини, які існували на дату винесення рішення, а саме - вільні вакансії, які були приховані адміністрацією ПАТ БАНК ФОРУМ» під час його звільнення, недостовірна інформація по штатним розкладам щодо чисельності працівників та переведенням працівників, яка була викривлена адміністрацією ПАТ «БАНК ФОРУМ». Зазначені обставини були встановлені судовими рішеннями за наслідками розгляду трудових спорів працівників банку з банком.

Враховуючи вищенаведене заявник просив переглянути рішення у справі № 204/7246/13-ц у зв`язку з нововиявленими обставинами; задовольнити його позовні вимоги до ПАТ «БАНК ФОРУМ»; визнати незаконними наказ № 1075к від 20.08.2013 року та № 1021 від 09.09.2013 року про його звільнення з посади керуючого відділення № 1406 ПАТ «БАНК ФОРУМ»; поновити позивача на посаді керуючого відділенням № 1406 ПАТ «БАНК ФОРУМ»; стягнути з відповідача на користь позивача середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 09 вересня 2013 року по час поновлення на роботі; допустити негайне виконання рішення у частині поновлення позивача на роботі та присудження виплати позивачу заробітної плати за один місяць; стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 травня 2015 року вищевказана заява ОСОБА_1 про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами була задоволена. Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2014 року скасовано у зв`язку з нововиявленими обставинами. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Форум» про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди задоволені частково. Визнано незаконними Накази № 1075к від 20.08.2013 року та № 1021к від 09.09.2013 року про звільнення ОСОБА_1 з посади керуючого відділенням № 1406 ПАТ «Банк Форум» на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України та поновлено ОСОБА_1 на посаді керуючого відділенням № 1406 ПАТ «Банк Форум». Стягнуто з ПАТ «Банк Форум» на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 09 вересня 2013 року у розмірі 124271 грн. 68 коп. Стягнуто з ПАТ «Банк Форум» на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 3000 грн. На підставі ст. 367 ЦПК України, допущено до негайного виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді керуючого відділенням № 1406 ПАТ «Банк Форум» та стягнення з ПАТ «Банк Форум» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу в межах суми платежу за 1 місяць. Судові витрати віднесено на рахунок держави. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2015 року рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 травня 2015 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 травня 2016 року рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 травня 2015 року та ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2015 року скасовані, справу передано до суду першої інстанції на новий розгляд.

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 23 березня 2018 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2014 року у справі № 204/7246/13-ц за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди задоволено.

Рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 30 січня 2014 року по справі № 204/7246/2013-ц скасовано у зв`язку з нововиявленими обставинами. Позовні вимоги ОСОБА_1 про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди задоволено частково. Визнано незаконними Накази № 1075к від 20.08.2013 року та № 1063к від 09.09.2013 року про звільнення ОСОБА_1 з посади керуючого відділенням № 1406 Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України та поновлено ОСОБА_1 на посаді керуючого відділенням № 1406 Публічного акціонерного товариства «Банк Форум». Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 09 вересня 2013 року по 23 березня 2018 року включно в сумі 526 228 гривень 84 копійки, в рахунок відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 5000 гривень, а всього 531 228 гривень 84 копійки. В решті заявлених позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Судові витрати віднесено за рахунок держави. Допущено рішення до негайного виконання в частині задоволених вимог про поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць.

В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство "Банк Форум" в особі в.о. Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" Волощука І.Г. посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що обставини, наведені позивачем як нововиявлені, виникли пізніше, ніж судом першої інстанції було ухвалено рішення від 30 січня 2014 року, тому не можуть бути підставою для його перегляду за нововиявленими обставинами. Крім того, апелянт зазначив, що вакантні посади повинні були пропонуватися позивачу лише у день попередження його про звільнення, обов`язок відповідача повідомляти позивача про вакансії, які з`явилися після його звільнення, законом не передбачений. Рішеннями судів, на які, як на підставу для перегляду, посилається позивач, дійсно встановлено наявність у банку вакансій, однак не встановлено період, коли саме вони були вакантними. Крім того, апелянт вказує, що стягнення з банку на користь позивача грошових коштів є безпідставним, оскільки банк проходить процедуру ліквідації. Також апелянт вказує на про пропуск ОСОБА_1 строку на подачу заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2014 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки у ПАТ «Банк Форум» відбулося скорочення чисельності працівників, відповідачем були додержані всі норми законодавства, що регулюють вивільнення працівника, позивач не скористався переважним правом на залишення на роботі та був попереджений за 2 місяці про наступне вивільнення.

Звертаючись із заявою про перегляд вказаного рішення за нововиявленими обставинами, ОСОБА_1 посилався на порушення його трудових прав адміністрацією ПАТ «БАНК ФОРУМ» при звільненні, які існували на дату винесення рішення, а саме - вільні вакансії, які були приховані адміністрацією ПАТ "БАНК ФОРУМ», недостовірна інформація по штатним розкладам, чисельності працівників та переведенням працівників, яка була викривлена адміністрацією ПАТ «БАНК ФОРУМ».

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що наявність у відповідача на момент звільнення ОСОБА_1 вакантної посади головного економіста відділення № 1700 Запорізької дирекції ПАТ «Банк Форум» та вакантної посади провідного економіста відділення № 1408 ПАТ «Банк Форум» є нововиявленою обставиною й тягне за собою скасування рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2014 року та задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

30 січня 2014 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено рішення, яким було відмовлено в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Форум» про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2014 року, рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2014 року залишено без змін.

20 серпня 2014 року ОСОБА_1 вперше звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 204/3574/14-ц від 30 січня 2014 року у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 травня 2015 року вищевказана заява ОСОБА_1 про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами була задоволена. Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2014 року по справі № 204/7246/2013-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Форум» про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди - скасовано у зв`язку з нововиявленими обставинами. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Форум» про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди були задоволені частково. Визнано незаконними Накази № 1075к від 20.08.2013 року та № 1021к від 09.09.2013 року про звільнення ОСОБА_1 з посади керуючого відділенням № 1406 ПАТ «Банк Форум» на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України та поновлено ОСОБА_1 на посаді керуючого відділенням № 1406 ПАТ «Банк Форум». Стягнуто з ПАТ «Банк Форум» на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 09 вересня 2013 року у розмірі 124271 грн. 68 коп. Стягнуто з ПАТ «Банк Форум» на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 3000 грн. На підставі ст. 367 ЦПК України, допущено до негайного виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді керуючого відділенням № 1406 ПАТ «Банк Форум» та стягнення з ПАТ «Банк Форум» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу в межах суми платежу за 1 місяць. Судові витрати віднесено на рахунок держави. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2015 року, рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 травня 2015 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 травня 2016 року рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 травня 2015 року та ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2015 року були скасовані, справу передано до суду першої інстанції на новий розгляд.

24 жовтня 2016 року ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2014 року по справі №204/7246/2013-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Форум» про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2017 року, ухвала Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2016 року скасована, справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

28 квітня 2017 року ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2014 року по цивільній справі №204/7246/2013-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Форум» про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди залишена без задоволення.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2017 року, ухвала Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2017 року скасована справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Встановлено, що 30 січня 2014 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено рішення, яким було відмовлено в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Форум» про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України визначено, що підставами для перегляду рішення, постанови або ухвали суду за нововиявленими або виключними обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно роз`яснень, викладених у пунктах 3, 4, 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30.03.2012р. № 4, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Європейській Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях, в тому числі щодо України, констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (п. 46 рішення у справі «Устименко проти України», п.п. 51, 52 рішення у справі «Рябих проти Росії», п.31 рішення у справі «Марушин проти Росії», п. 61 рішення у справі «Брумареску проти Румунії»).

У справах щодо України Європейський Суд неодноразово відзначав, що відступи від принципу правової визначеності виправдані лише у випадках необхідності при обставинах істотного і непереборного характеру (справи: Салов проти України, п. 93, Проценко проти України, п. 26, Кравченко проти Росії, п. 45). Зокрема, відступ від принципу правової визначеності допустимий не в інтересах правового пуризму, а з метою виправлення помилки, що має фундаментальне значення для судової системи (рішення у справі Сутяжник проти Росії, п. 38).

Встановлено, що при ухваленні Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська рішення від 30 січня 2014 року, ОСОБА_1 та суду не було відомо про те, що у ПАТ «Банк Форум» з 27 серпня 2013 року до 16 вересня 2013 року була вакантна посада головного економіста в відділенні № 1700 «Запорізька дирекція ПАТ «Банк Форум», а також, з 01 серпня 2013 року була вакантна посада провідного економіста в відділенні № 1408 ПАТ «Банк Форум».

Вищевказані обставини були встановлені судовими рішеннями, а саме: рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 жовтня 2014 року по справі № 334/401/14-ц, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 25 листопада 2014 року та рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2014 року, яким скасовано рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2013 року по справі № 200/11987/13-ц.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 429 ЦПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами розглядається судом у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами. Справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження, у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. У суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд, серед іншого, може: задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення.

Згідно з п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №4, скасування судового рішення може бути визнано нововиявленою обставиною лише в тому випадку, коли суд обґрунтував ухвалене судове рішення скасованим (воно було підставою для ухвалення такого судового рішення) або виходив із нього, хоча прямо і не посилався на нього на підтвердження наявності вказаних обставин, а також якщо наслідком скасування судового рішення є інше за змістом вирішення спору.

Встановивши вказані обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 30 січня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Форум» про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди підлягає скасуванню у зв`язку з нововиявленими обставинами та ухваленню нового рішення по справі, яким позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Суд вірно виходив з наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 233 Кодексу законів про працю України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Встановлено, що ОСОБА_1 06 лютого 2006 року був прийнятий на посаду керуючого Новомосковським відділенням Акціонерного комерційного банку «Форум».

13 листопада 2010 року ОСОБА_1 був переведений на посаду керуючого відділенням № 1406 ПАТ «Банк Форум».

Згідно протоколу № 30 від 19 червня 2013 року, прийнятого Рішенням Правління Банку, було прийнято рішення про закриття відділення № 1406 ПАТ «Банк Форум».

Статтею 40 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що у межах своєї компетенції правління (рада директорів) діє від імені банку, підзвітне загальним зборам учасників та спостережній раді банку (станом на час виникнення спірних правовідносин).

Абзацом 12) п.9.4.5 Статуту ПАТ «Банк Форум» (в редакції станом на 06 червня 2013 року) передбачено, що Правління ПАТ «Банк Форум» уповноважене на затвердження організаційної структури Банку.

19 червня 2013 року Правлінням ПАТ «Банк Форум» було внесено зміни до організаційної структури Банку, а саме: прийнято рішення про закриття відділення № 1406 та здійснення процедури закриття відділення у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Відповідно до вимог чинного законодавства та статуту Банку, Спостережною радою ПАТ «Банк Форум» було прийнято рішення про закриття відділення № 1406 ПАТ «Банк Форум», що підтверджено протоколом засідання Спостережної ради № 13/2013 від 05 липня 2013 року.

Встановлено, що відповідність процедури закриття відділення № 1406 ПАТ «Банк Форум» була перевірена та підтверджена Національним банком України, про що зазначено в листі № 41-114/11116 від 02 вересня 2013 року, з якого вбачається, що Національним банком України до Державного реєстру банків внесено запис про виключення з Державного реєстру банків відділення № 1406.

Отже, чинним законодавством України заборони на проведення суб`єктом господарювання змін в організаційній структурі, ліквідації або реорганізації підрозділів не передбачено.

Верховним судом України в листі від 01.08.2007 року «Про практику розгляду судами корпоративних спорів», серед іншого, зазначено, що спори, пов`язані із скасуванням (визнанням недійсними) наказів про прийняття на роботу, звільнення з посади, належать до трудових спорів. При вирішенні питання про те, чи є спір, який виник між вказаними особами, трудовим, судам необхідно керуватися положеннями гл. XV КЗпП «Індивідуальні трудові спори». Потрібно також роз`яснити, що способом захисту порушених або оспорюваних прав у таких категоріях спорів є подання позову про поновлення на посаді, зобов`язання усунути перешкоди у виконанні посадових обов`язків тощо відповідної посадової особи господарського товариства, а не позову про визнання недійсним відповідного рішення загальних зборів акціонерів (учасників) товариства чи наглядової ради товариства.

Встановивши, що процедура закриття відділення № 1406 ПАТ «Банк Форум» була здійснена відповідно до повноважень, які покладено на Правління та Спостережну раду ПАТ «Банк Форум», відповідність процедури закриття відділення № 1406 було підтверджено Національним банком України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем в цій частині обрано спосіб захисту свого права, який не передбачено для вирішення трудових спорів.

При цьому, вирішуючи вимогу ОСОБА_1 про визнання незаконними наказів Голови Правління ПАТ «Банк Форум» №88-а та наказу №88-в від 25 червня 2013 року, суд вірно виходив з наступного.

Відповідно до п. 9.4.9 Статуту ПАТ «Банк Форум», Голова Правління уповноважений на вирішення будь-яких питань управління поточною діяльністю Банку, крім тих, які віднесено до компетенції інших органів управління.

Абзацом 12) п.9.4.10 Статуту ПАТ «Банк Форум» встановлено, що Голова Правління Банку приймає рішення щодо прийняття та звільнення з роботи працівників Банку.

Відповідно до ч. 3 ст. 64 ГК України, підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Наказом № 88-в від 25 червня 2013 року, були внесені зміни до штатного розкладу банку та встановлено скорочення чисельності та штату працівників.

Факт скорочення штату ПАТ «Банк Форум» підтверджується наданими відповідачем доказами, а саме: наказом № 88-в від 25 червня 2013 року про зміну штатного розкладу банку, штатним розкладом банку, який вводиться в дію з 02 вересня 2013 року.

Ознайомлення працівників, посади яких скорочувались з наказом № 88-в від 25 червня 2013 року «Щодо внесення змін до штатного розкладу банку та скорочення чисельності та штату працівників» здійснювалось при попередженні таких працівників про скорочення, про що ними проставлялись підписи про ознайомлення.

Суд першої інстанції вірно вказав, що позовні вимоги в частині визнання незаконними наказів Голови Правління ПАТ «Банк Форум» №88-а та наказу №88-в від 25 червня 2013 року задоволенню не підлягають, оскільки ОСОБА_1 був попереджений про скорочення штату та про звільнення із займаної посади згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України в попередженні, засвідчивши зазначене власноручним підписом.

Наказом № 1075к «З особового складу» від 20 серпня 2013 року, ОСОБА_1 з 04 вересня 2013 року був звільнений з посади керуючого відділенням № 1406 ПАТ «Банк Форум» у зв`язку із скороченням штату та чисельності працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

У зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 на лікарняному у період з 03 вересня 2013 року до 06 вересня 2013 року Наказом №1163к «З особового складу» від 09 вересня 2013 року було змінено дату звільнення ОСОБА_1 на 08 вересня 2013 року, тобто по закінченню знаходження позивача на лікарняному.

Загальні підстави розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця передбачені у ч. 1 ст. 40 КЗпП України, до яких, зокрема, належать, зміни в організації виробництва та праці, серед них ліквідація, реорганізація, банкрутство або перепрофілювання підприємства, скорочення чисельності або штату працівників (п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, власник або уповноважений ним органом може розірвати трудовий договір укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

При цьому, звільнення на таких підставах допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

За змістом ч. 2 ст. 40 Кодексу законів про працю України, перед звільненням з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, власник зобов`язаний запропонувати працівнику наявні вакансії, на які той може претендувати з урахуванням його спеціальності, кваліфікації, досвіду трудової діяльності та стану здоров`я.

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» у п. 19 роз`яснила, що розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, зокрема, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, скорочення штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу. При цьому мається на увазі, що роботодавець зобов`язаний запропонувати працівнику, який вивільняється, всі наявні вакансії, які може виконувати працівник, і не лише за місцем його роботи в певному структурному підрозділі, а всі вакансії, які є в юридичної особи.

Вчинення зазначених дій вимагає від роботодавця й положення ст. 49-2 Кодексу законів про працю України.

Встановленим є факт, що ОСОБА_1 був попереджений про скорочення штату та про звільнення із займаної посади. Йому при попередженні були запропоновані чотири вакантні посади у м. Києві та м. Кривому Розі станом на 25 червня 2013 року.

Суд вірно зазначив, що відповідач дійшов помилкового висновку, що чинне законодавство України вимагає від роботодавця пропонувати працівнику іншу роботу лише одночасно із попередженням про звільнення, а не в подальшому до моменту звільнення.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідач мав пропонувати позивачу вакансії протягом всього періоду з попередження до фактичного вивільнення, що передбачено ст. 49-2 Кодексу законів про працю України. А тому, розірвання з працівником трудового договору у зв`язку зі скороченням штату працівників згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України можливе лише за відсутності вільних вакансій у межах усієї структури підприємства, установи, організації як юридичної особи, а не лише у межах філії, що не має статусу юридичної особи на які цей працівник може бути переведений або за відсутності його згоди на таке переведення.

Судом встановлено, що в період з попередження про звільнення та до дати фактичного звільнення ОСОБА_1 , в структурі відповідача були вільні вакансії, які не були останнім запропоновані позивачу, а саме посада головного економіста в відділенні № 1700 «Запорізька дирекція ПАТ «Банк Форум» та посада провідного економіста в відділенні № 1408 ПАТ «Банк Форум».

Згідно з ч. 1 та п. п. 3-4 ч. 2 ст. 42 Кодексу законів про працю України, при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва.

Встановлено, що ОСОБА_1 працював у відповідача на різних посадах майже вісім років, має відзнаки (подяку), до дисциплінарних стягнень на роботі не притягався, навчався у вищому учбовому закладі без відриву від виробництва та має дві Вищих освіти, що дає йому переважне право на залишення на роботі перед іншими працівниками.

Однак, відповідачем вищевказані обставини та норми Закону проігноровані та не взяті до уваги при звільненні позивача, при тому, що у період з попередження позивача про звільнення та до дати його фактичного звільнення, відповідачем приймалися на роботу працівники, що підтверджується наявними в матеріалах справи звітами відповідача про прийнятих працівників та звітами про наявність вакансій.

Встановивши вказані обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач був звільнений відповідачем незаконно, з порушенням вимог чинного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 235 Кодексу законів про працю України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про визнання незаконними Накази № 1075к від 20.08.2013 року та № 1163к від 09.09.2013 року про звільнення ОСОБА_1 з посади керуючого відділенням № 1406 ПАТ «Банк Форум» на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України та поновити ОСОБА_1 на посаді керуючого відділенням № 1406 ПАТ «Банк Форум».

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 235 Кодексу законів про працю України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до абз. 1, 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 08 лютого 1995 року №100, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи,, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

При визначенні розміру середньої заробітної плати, яка підлягає стягненню на користь позивача за час вимушеного прогулу, суд вірно виходив з положень Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного СУДУ України від 24.12.1999 .№ 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів. З відповідача підлягають стягненню на користь позивача, суми з утриманням податків і інших обов`язкових платежів.

Відповідно до Листа Міністерства соціальної політики України № 9050/0/14-12/13 від 21 серпня 2012 року «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2013 рік» у липні 2013 року було 23 робочих дні, в серпні 2013 року був 21 робочій день.

Згідно довідки ПАТ «Банк Форум» про заробітну плату № 1195-ЗП від 07 жовтня 2013 року, заробітна плата позивача складала за серпень та за липень місяць - 21947,41 грн.. Середньоденна заробітна плата за останні повні два місяців перед звільненням позивача, а саме серпень та липень 2013 року становить 498,80 грн. ( 21947 грн. 41 коп. / 44 дні = 498 грн. 80 коп.).

Розмір середнього заробітку позивача за весь час вимушеного прогулу складає 568632,00 грн., яка вирахувана наступним чином: 498,80 грн. (середньоденна заробітна плата позивача) х 1140 (кількість робочих днів вимушеного прогулу, а саме: у 2013 році - 82 дні, у 2014 році - 251 день, у 2015 році - 251 день, у 2016 році - 251 день, у 2017 році - 248 день, у 2018 році - 57 дні) = 568632,00 грн..

Згідно наданої позивачем довідки від 05 листопада 2014 року № 3490 Державного центру зайнятості Ленінського РЦЗ м. Дніпропетровська ОСОБА_1 отримав дохід за період з 03 жовтня 2013 року по 06 жовтня 2014 року, який становить 42403,16 грн..

Встановивши вказані обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з ПАТ «Банк Форум» на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 09 вересня 2013 року по 23 березня 2018 року у сумі 526228,84 грн..

При цьому, вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, суд вірно виходив з наступного.

Завдана ОСОБА_1 моральна шкода полягає в обмеженні гарантованого статтею 43 Конституцією України права позивача на працю та можливості заробляти собі на життя. Незаконне звільнення призвело до моральних переживань позивача, втрати душевного спокою, втрати засобів для забезпечення належного рівня життя для себе. Всі зазначені моральні страждання, нанесені позивачу незаконними діями відповідача, негативно відобразились на ньому.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків та вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Пункти 2, 4 ч. 2 ст. 23 ЦК України визначають, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, у приниженні честі та гідності фізичної особи.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995р. № 4 встановлене Конституцією України та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із Конституцією України та законами України, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди.

Пункт 8 даної постанови визначає, що за моральну (немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов`язків, відповідальність несе організація, з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах.

Таким чином, захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права (наприклад, поновлення на роботі), так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на його трудові права та інтереси. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди обирається потерпілою особою, з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин (ст. ст. 4, 5, 13, 43 ЦПК України).

КЗпП України не містить будь-яких обмежень чи виключень для компенсації моральної шкоди в разі порушення трудових прав працівників, а ст. 237-1 цього Кодексу передбачає право працівника на відшкодування моральної шкоди у обраний ним спосіб, зокрема, повернення потерпілій особі вартісного (грошового) еквівалента завданої моральної шкоди, розмір якої суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, їх тривалості, тяжкості вимушених змін у її житті та з урахуванням інших обставин.

Отже, компенсація завданої моральної шкоди не поглинається самим фактом відновлення становища, яке існувало до порушення трудових правовідносин, шляхом поновлення на роботі, а має самостійне юридичне значення.

Тобто, за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, тощо) відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 237-1 КЗпП України здійснюється в обраний працівником спосіб, зокрема, у вигляді одноразової грошової виплати.

Суд вірно вважав, що незаконним звільненням з роботи, позивачу було спричинено моральну шкоду, оскільки він був позбавлений права на працю, перебував у скрутному становищі, що потребувало від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Стягуючи на користь позивача моральну шкоду в сумі 5000,00 грн., суд першої інстанції вірно вважав, що заявлений позивачем розмір моральної шкоди 49290 грн. є значно завищеним та таким, що не відповідає тяжкості спричинених моральних страждань.

При цьому, відмовляючи у задоволенні позовних вимог позивача в частині виплати йому коштів за вислугу років в сумі 5300 грн. суд вірно виходив з того, що положення, яким регулювалася виплата вказаних коштів на момент звільнення позивача була призупинена.

Згідно з п. 2, 4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення про поновлення незаконно звільненого працівника та про присудження працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Керуючись вказаною нормою права, суд вірно допустив до негайного виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді керуючого відділенням № 1406 Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» та стягнув з Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу в межах суми платежу за 1 місяць.

Доводи апелянта в скарзі про те, що наведені позивачем обставини як нововиявлені, виникли пізніше, ніж судом першої інстанції було ухвалено рішення від 30 січня 2014 року, тому не можуть бути підставою для його перегляду за нововиявленими обставинами, - колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на те, що вони зводяться до незгоди з висновками суду стосовно встановлених обставин справи та спрямовані на переоцінку доказів у справі.

Твердження апелянта про те, що вакантні посади повинні були пропонуватися позивачу лише у день попередження його про звільнення, обов`язок відповідача повідомляти позивача про вакансії, які з`явилися після його звільнення, законом не передбачений, рішеннями судів, на які, як на підставу для перегляду, посилається позивач, дійсно встановлено наявність у банку вакансій, однак не встановлено період, коли саме вони були вакантними, - колегія суддів також вважає безпідставними, так як суд першої інстанції на вказані твердження надав чіткі та обґрунтовані відповіді, які відповідають вимогам чинного законодавства.

Інші твердження апелянта колегією суддів перевірені та визнані такими, що не впливають на законність оскаржуваного рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, врахувавши заявлені позовні вимоги та підстави, на які сторони посилалися в обґрунтування своїх вимог, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, надавши належну оцінку обставинам справи, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2014 року, скасування рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 30 січня 2014 року та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Оскаржуване рішення як таке, що відповідає нормам матеріального та процесуального права повинне бути залишене без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

В зв`язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення, відповідно до ст. 141 ЦПК України, сплачений апелянтом судовий збір за подання апеляційної скарги поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" в особі в.о. Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" Волощука Ігоря Григоровича - залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко