Справа №430/206/21
Провадження №2-о/430/46/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року смт. Станиця Луганська

Суддя Станично-Луганського районного суду Луганської області Дьоміна О.П., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи фізична особа підприємець ОСОБА_2 , Станично-Луганський районний центр зайнятості, про встановлення факту припинення трудових відносин, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Станично-Луганського районного суду Луганської області із заявою, в якій просив встановити факт припинення трудових відносин між ним та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 з 30.03.2014 року.

Вивчивши матеріали заяви, судом встановлено, що вона не може бути прийнята судом, оскільки не в повному обсязі відповідає вимогам закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Статтею 318 ЦПК України визначено, що у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Як вбачається з поданої заяви та доданих до неї документів ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт, що має для нього юридичне значення, а саме факт припинення трудових відносин між ним та ФОП ОСОБА_2 .

При цьому зі змісту заяви слідує, що заявник та ОСОБА_2 19.02.2010 року уклали безстроковий трудовий договір на виконання робіт водія автомобіля 3, 2, 1 класу і цей договір, відповідно до вимог ст. 24-1 КЗпП України, було зареєстровано Луганським міським центром зайнятості 22.02.2010 року за №7. Відповідний запис у трудову книжку здійснено не було. В той же час заявник зазначає, що цей трудовий договір розірваний на підставі ст. 38 КЗпП України 30.03.2012 року, про що свідчать записи в трудовій книжці. В той же час, копією доданої ОСОБА_1 до заяви трудової книжки зазначена інформація не підтверджується (наявні інформація про те, що 14.07.2008 року заявник прийнятий на посаду водія на автобуси та мікроавтобуси згідно Наказу №9 від 14.07.2008 року та дійсно звільнений за власним бажанням, відповідно до вимог ст. 38 КЗпП України, 30.03.2012 року на підставі Наказу №11 від 30.03.2012 року). Крім того в резолютивній частині своєї заяви ОСОБА_1 взагалі просить суд встановити факт припинення трудових відносин між ним та ФОП ОСОБА_2 з 30.03.2014 року.

Таким чином, заявником, в порушення вимог ст. 318 ЦПК України належним чином не викладений зміст заяви, обставини, якими він обгрунтовує свої вимоги та до заяви не додані докази, що підтверджують викладені ним в заяві обставини (копія трудового договору), або довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суддя, також, звертає увагу, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

На підставі вищевикладеного, заява в порядку ст. 185 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для виправлення недоліків.

Керуючись ст. ст. 175-176, 185 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи фізична особа підприємець ОСОБА_2 , Станично-Луганський районний центр зайнятості, про встановлення факту припинення трудових відносин залишити без руху.

Надати заявнику для усунення зазначених в цій ухвалі суду недоліків строк тривалістю десять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити заявнику, що у випадку неусунення зазначених недоліків у встановлений строк, заява буде повернута.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя О.П. Дьоміна