Справа №489/7082/21
Провадження №2/489/2863/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2021 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Рум`янцевої Н.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (письмове провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь половину додаткових витрат на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сума яких складає 22630 грн. 50 коп. Мотивує свої вимоги тим, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 2002 року до 04.04.2012 року. Від шлюбу мають неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 04.04.2012 шлюб між нею та відповідачем розірвано та стягнуто на її користь з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 500 грн щомісяця. Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва розмір аліментів було змінено та стягнуто з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 900,00 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 17.06.2020 з відповідача стягнуто додаткові витрати на дочку в сумі 10267,04 грн. Постановою Миколаївського апеляційного суду від 02.09.2020 змінено рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва та стягнуто з відповідача додаткові витрати на утримання дитини в сумі 10952,36 грн.

Дитині ОСОБА_3 був поставлений діагноз дрібно-фолікулярні зміни яєчників. У зв`язку з цим, їй були проведені ряд аналізів: 19.02.2021 відповідно до замовлення № 603017776 на загальну суму 1135 грн, 27.03.2021 відповідно до замовлення № 416041634 на загальну суму 220 грн, 02.04.2021 відповідно до замовлення № 603019017 на загальну суму 620 грн, 05.08.2021 відповідно до замовлення № 603021076 на загальну суму 585 грн, а всього на загальну суму 2560 грн.

Також на лікування ОСОБА_3 були придбані медикаменти на загальну суму 3093 грн, що підтверджується відповідними квитанціями.

Крім того, 0.07.2017 дитина ОСОБА_3 прийнята на навчання до Національного університету «Одеська юридична академія», на підставі чого було укладено договір № 6, на підставі якого позивач сплатила в якості плати за навчання дочки у 2021 році: 8487,50 грн відповідно до чеку від 26.08.2021 та 8490 грн відповідно до чеку від 01.02.2021, а всього на загальну суму 16977,50 грн.

Ухвалою суду від 01.11.2021, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 04.04.2012.

Від шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис №3259.

Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 04.04.2012 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3 в розмірі 500,00 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.02.2012 до її повноліття.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 позивач 11.03.2016 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 та змінила прізвище з ОСОБА_6 на ОСОБА_7 .

Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 29.08.2017 розмір аліментів було змінено, та з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3 в розмірі 900,00 грн. щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 17.06.2020 з відповідача стягнуто на користь позивачки додаткові витрати, понесені на дочку ОСОБА_3 , в сумі 10267,04 грн.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 02.09.2020 змінено рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 17.06.2020 та стягнуто з відповідача додаткові витрати на утримання дитини в сумі 10952,36 грн.

Статтею 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Ураховуючи наведене, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Аналіз наведеної норми закону дає підстави для висновку, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 749/106/17 (провадження № 6-1489цс17) та постанові Верховного Суду від 17 травня 2018 року у справі № 643/11742/16-ц (провадження № 61-26879св18).

Отже, доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази,які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

30.07.2019 між Національним університетом «Одеська юридична академія» Міністерства освіти і науки України, ОСОБА_3 та чоловіком позивача ОСОБА_5 був укладений договір №6 про надання освітніх послуг, відповідно до якого розмір плати за надання освітніх послуг ОСОБА_3 за перший рік навчання становить 14930,00 грн., за кожен наступний рік навчання 16975,00 грн.

Позивачем понесені витрати на навчання дитини ОСОБА_3 у 2021 у розмірі 8487,50 грн., що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 26.08.2021, назва послуги: оплата за навчання для студент юридичного коледжу НУ ОЮА, призначення платежу: ПІБ студента ОСОБА_3 , курс 3, факультет НЮК, № контракту 6; та 8490 грн, що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 01.02.2021, назва послуги: оплата за навчання для студент юридичного коледжу НУ ОЮА, призначення платежу: за навчання ОСОБА_3 , курс 2, група 22, факультет НЮК, № контракту 6, а всього на загальну суму 16977,50 грн.

Суд приходить до висновку, що навчання дитини є особливою обставиною, зумовленою розвитком її здібностей, тому витрати на таке навчання відносяться до додаткових витрат, в яких зобов`язаний брати участь відповідач як батько дитини.

Також судом встановлено, що відповідно до відомостей з медичної картки ОСОБА_3 , направлення на лабораторне тестування матеріалу від особи, яка відповідає визначенню випадку COVID-19, остання перебувала на лікуванні у зв`язку із захворюванням ГРВІ, COVID-19 в період з 09.03.2021 по 24.03.2021.

Крім того, 12.02.2021, 02.04.2021, 26.07.2021, 09.08.2021 ОСОБА_3 зверталася за медичною допомогою до лікаря-гінеколога, у зв`язку з чим їй проводилися відповідні медичні дослідження, що підтверджується даними ультразвукового дослідження від 19.06.2020 про встановлення діагнозу захворювання, результатами досліджень від 19.02.2021, 12.04.2021, 27.03.2021, 05.08.2021.

Також 08.02.2021 та 16.02.2021 ОСОБА_3 зверталася до лікаря ортопеда з приводу наявного захворювання, назва якого судом не зазначається з метою недопущення розголошення таємниці лікування та відомостей про приватне життя дитини.

Наданими позивачем фіскальними чеками від 12.02.2021 на суму 233,10 грн, від 23.02.2021 на суму 532,40 грн, від 10.09.2021 на суму 311,10 грн, від 26.04.2021 на суму 191,30 грн, від 09.04.2021 на суму 169,10 грн, від 01.04.2021 на суму 188,60 грн, 11.05.2021 на суму 317 грн, 28.07.2021 на суму 596 грн, 05.03.2021 на суму 348,40 грн, 11.03.2021 на суму 103,80 грн, 08.03.2021 року на суму 103 грн, від 07.03.2021 на суму 159 грн, 12.03.2021 на суму 103 грн підтверджується факт придбання на лікування ОСОБА_3 лікарських засобів на загальну суму 3355,80 грн. При цьому позивач просила стягнути в цій частині половину витрат на придбання ліків на суму 3093 грн, у зв`язку з чим саме вказаний позивачем розмір витрат на придбання лікарських засобів має бути врахований судом при визначенні розміру додаткових витрат на дитину, які підлягають стягненню з відповідача, в межах заявлених позовних вимог відповідно до принципу диспозитивності, закріпленого в ст. 13 ЦПК України.

Крім того, ОСОБА_3 були проведені ряд аналізів: 19.02.2021 відповідно до замовлення № 603017776 та чеку № 7052 на загальну суму 1135 грн, 27.03.2021 відповідно до замовлення № 416041634 та чеку № 39478 на загальну суму 220 грн, 12.04.2021 відповідно до замовлення № 603019017 та чеку № 8028 на загальну суму 620 грн, 05.08.2021 відповідно до замовлення № 603021076 та чеку № 9699 на загальну суму 585 грн, а всього на загальну суму 2560 грн.

Суд погоджується, що понесені позивачем витрати на обстеження та лікування дитини є додатковими витратами на дитину відповідно до статті 185 СК України, оскільки ОСОБА_3 має захворювання, в зв`язку чим потребувала відповідного лікування.

Загальна сума понесених позивачем додаткових витрат на дитину ОСОБА_3 , які вона зазначає додатковими витратами на дитину, становить 22630,50 грн (16977,50 грн + 2560 грн + 3093 грн), у зв`язку з цим підлягають задоволенню позовні вимоги шляхом стягнення з відповідача на користь позивача половини понесених останнім додаткових витрат на утримання дитини, що становить 11315,25 грн.

З огляду на вищевикладені обставини, надавши аналіз наявним у справі доказам, керуючись нормами діючого сімейного законодавства, що регулює спірні правовідносини, а також принципом диспозитивності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову.

Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За такого, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 11315 (одинадцять тисяч триста п`ятнадцять) грн 25 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНКОПП НОМЕР_4 .

Суддя Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено 03 грудня 2021 року.