Справа № 766/3624/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

за участю секретаря Романенко І.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в м.Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, свої вимоги обґрунтував тим, що наказом Херсонської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» №547 від 21.12.2015 року його було призначено на посаду професіонала з антикорупційної діяльності, його права та обов`язки визначалися Антикорупційною програмою Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» та безпосередньо посадовою інструкцією. 02.11.2020 року позивач був ознайомлений з наказом начальника ХФ ДП «Адміністрація морських портів України» від 02.11.2020 року №511-к/26 «Про введення в дію організаційної структури філії». В організаційній структурі посада професіонала з антикорупційної діяльності була відсутня. Наказом ХФ ДП «Адміністрація морських портів України» від 03.12.2020 року №657-к «Про внесення змін до штатного розпису філії» з 04.02.2021 року була вилучена посада професіонала з антикорупційної діяльності - 1од. У зв`язку з цим, наказом позивача було попереджено про майбутнє вивільнення 04.02.2021 року у зв`язку зі скороченням штату на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Наказом ХФ ДП «Адміністрація морських портів України» №35-к від 12.02.2021 року «Про припинення трудового договору» позивача було звільнено з займаної посади за п.1 ст.40 КЗпП України (у зв`язку зі скороченням штатів). Позивач вважає цей наказ та своє звільнення такими, що порушують законодавство, оскільки зазначений у наказі пункт 1 ст.40 КЗпП України (у зв`язку зі скороченням штатів) не відповідає діючому трудовому законодавству України. Крім цього, обрана відповідачем підстава звільнення позивача з посади у зв`язку зі скороченням штатів міститься і у інших документах, які видавалися відповідачем: попередженні від 04.12.2020 року, поданні від 21.01.2021 року, попередженні від 09.02.2021 року, що свідчить про помилку при оформленні наказу ХФ ДП «Адміністрація морських портів України» №35-к від 12.02.2021 року про звільнення позивача, що є підставою для скасування цього наказу та поновлення позивача на посаді. Крім цього, позивач вказує на те, що його звільненням відповідач порушив положення п.5 розділу VI Антикорупційної програми, відповідно якого уповноважена особа з питань запобігання та виділення корупції, яким є позивач, може бути звільнена з посади за ініціативою і наказом голови ДП «Адміністрація морських портів України» за умови надання згоди Національним агентством з питань запобігання корупції. Крім цього, згідно п.2 ч.5 ст.64 Закону України «Про запобігання корупції» уповноважений може бути звільнений з посади достроково в разі розірвання трудового договору з ініціативи керівника юридичної особи або її засновників (учасників). Особа, яка працює на посаді уповноваженого в юридичній особі, зазначеній у ч.2 ст.62 цього Закону, може бути звільнена за умови надання згоди Національним агентством. Разом з цим, у підпункті 2.2 пункту 2 Методичних рекомендацій щодо діяльності уповноважених підрозділів (уповноважених осіб) з питань запобігання та виявлення корупції, затверджених рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 13.07.2017 року №317, визначено чисельність працівників (у тому числі суб`єктів декларування) в державному органі, організації. При цьому, орієнтовний розрахунок співвідношення чисельності працівників уповноваженого підрозділу до загальної кількості працівників має складати 1/100. Наразі у відповідача чисельність працівників становить більше 300 і була лише 1 посада уповноваженого, яка була скорочена. У зв`язку з викладеним, позивач просить визнати незаконним та скасувати наказ Херсонської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» №35-к від 12.02.2021 року «Про припинення трудового контракту» (адміністрації Херсонського морського порту); поновити позивача на посаді професіонала з антикорупційної діяльності Херсонської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрації Херсонського морського порту); стягнути з Херсонської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрації Херсонського морського порту) на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня звільнення до дня винесення судом рішення про поновлення на роботі.

Ухвалою суду від 12.03.2021 року відкрито провадження за справою та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 02.07.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про перехід зі спрощеного позовного провадження з викликом сторін до розгляду справи в порядку загального позовного провадження та про продовження строку для надання відзиву проти позову за справою.

Відповідач 05.07.2021 року надав до суду відзив проти позову, в якому просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Зазначив, що Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» згідно статуту є юридичною особою публічного права. Підприємство самостійно встановлює чисельність працівників та штатний розпис на підставі фонду оплати праці, передбаченого фінансовим планом. Підприємство має право за погодженням з Уповноваженим органом управління відповідно до законодавства України створювати, реорганізовувати та ліквідовувати філії (адміністрації морських портів), які не мають статусу юридичної особи, наділяються майном Підприємства, можуть мати окремий баланс та діють на підставі положень, які затверджуються Уповноваженим органом управління. Начальник Філії у межах повноважень, визначених законодавством України, статутом підприємства, розпорядчими документами та довіреністю, наданою головою підприємства у порядку, визначеному законодавством України, статутом підприємства, положенням, розпорядчими документами підприємства, внутрішніми актами Філії та відповідно штатного розпису Філії призначає на посади та звільняє з посад працівників Філії. Отже, відповідач вважає наказ ХФ ДП «АМПУ» від 03.12.2020 року №567-к «Про внесення змін до штатного розпису», відповідно до якого посада професіонала з антикорупційної діяльності скорочується, прийнятий у відповідності до вимог чинного законодавства України. На виконання ст.43 КЗпП України ХФ ДП «АМПУ» звернулась з відповідним поданням 21.01.2021 року за №124/26-01-07/Вих до профспілкового комітету та згідно витягу з протоколу №7 від 02.02.2021 року первинна профспілкова організація надала згоду на звільнення позивача. Позивача 04.12.2020 року було персонально попереджено про майбутнє вивільнення, від запропонованих вакантних посад позивач відмовився. Уповноважений є посадовою особою юридичної особи та займає саме керівну посаду і очолює структурний підрозділ. Накази ДП «АМПУ» від 11.01.2019 №7/10 "Про затвердження Антикорупційної програми ДП "АМПУ" та від 28.01.2020 року №17/10 "Про внесення змін до Антикорупційної програми ДП "АМПУ", затвердженої наказом ДП "АМПУ" від 11.01.2019 року №7/10, не вважаються наказами з кадрових питань (особового складу), а є наказами з основної діяльності, якими лише виражена згода керівника підприємства на залучення до функцій Уповноваженого визначених працівників, відповідальних за реалізацію Антикорупційної програми, зокрема в частині погодження проектів документів у апараті управління та філіях. Згідно п.8 розділу ІV Типової Антикорупційної програми Уповноважений реалізує свої права та обов`язки безпосередньо. До виконання своїх функції Уповноважений може залучати (за згодою керівника) інших працівників юридичної особи. Позивач є залученим працівником, якого Уповноважений ХФ ДП «АМПУ» залучив до виконання своїх функцій, а не Уповноваженим у розумінні статей 62, 64 Закону України «Про запобігання корупції», тому на нього не поширюються вимоги цих статей щодо звільнення лише за поданням до НАЗК. Також у посадовій інструкції позивача зазначено, що професіонал з антикорупційної діяльності призначається на посаду та звільняється з посади наказом начальника ХФ ДП «АМПУ». Щодо твердження позивача стосовно порушення відповідачем вимог ст.64 ЗУ «Про запобігання корупції» та Методичних рекомендацій щодо штатної чисельності уповноваженого підрозділу, то оскільки філія є відокремленим підрозділом ДП «АМПУ», яка не має статусу юридичної особи, дія вказаних Методичних рекомендацій поширюється на ДП «АМПУ», а не на філію. Крім того, згідно абзацу 4 розділу 1 Методичні рекомендації носять виключно інформаційно-роз`яснювальний характер та не встановлюють правових норм. У зв`язку з викладеним, відповідач просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

09.07.2021 року позивач надав до суду відповідь на відзив, в якій позивач вказав на те, що його було звільнено за п.1 ст.40 КЗпП України (у зв`язку із скороченням штатів), в той час як такий випадок звільнення передбачений п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, про що у відзиві відповідачем нічого не зазначено, а тому позивач вважає, що його було звільнено з займаної посади з неіснуючих в трудовому законодавстві України підстав. Крім цього, позивача згідно п.15 ч.2 Наказу ДП «АМПУ» від 28.01.2020 №17/10 було визначено уповноваженою особою з питань запобігання та виявлення корупції у ХФ ДП «АМПУ», що також підтверджується наказом ДП «АМПУ» від 28.01.2020 №17/10, п.14 посадової інструкції та п.3 розділу І та п.1 розділу ІV Антикорупційної програми. З урахуванням викладеного, позивач просить задовольнити його позов.

14.07.2021 року від відповідача до суду надійшли заперечення, в яких зазначив, що звільнення позивача відбулося в порядку, визначеному п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, оскільки вказаний порядок неможливо застосувати до інших підстав звільнення. Таким чином, зазначені позивачем доводи не можуть бути підставою для скасування по суті законного наказу. Також відповідач наголошує на тому, що позивач не є Уповноваженим у розумінні ст.ст.62, 64 Закону України «Про запобігання корупції», відповідно на нього не поширюються вимоги цих статей щодо звільнення лише за поданням до Національного агентства. У зв`язку з викладеним відповідач просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалою суду від 06.09.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

23.09.2021 року від позивача до суду надійшла заява на виконання ухвали суду про залишення позову без руху, в якій позивач просить стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 186203,04 гривень.

Ухвалою суду від 27.09.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до провадження.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до ч.2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів .

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з пунктом 1 частини першої ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно з частиною другою статті 40 КЗпП України, звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Якщо на момент попередження відсутня можливість запропонувати переведення, а згодом така можливість з`явиться, то пропозиція повинна бути обов`язково зроблена.

Відповідно до статті 49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

При вирішенні питання про те, чи мав змогу роботодавець виконати вимоги статті 49-2 КЗпП України про надання роботи працівникові, який вивільняється у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, суд має виходити з того, що за змістом цієї норми працівнику має бути запропонована наявна робота за відповідною професією чи спеціальністю і лише при відсутності такої роботи інша наявна робота.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Таким чином, однією з гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Судом встановлено згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 позивач за справою ОСОБА_1 був прийнятий у «Херсонський морський торговельний порт» провідним фахівцем (з внутрішньої та економічної безпеки); 24.02.2014 року згідно наказу №61-к від 24.02.2014 року позивач був переведений провідним фахівцем (з внутрішньої та економічної безпеки) сектору внутрішнього фінансового контролю; 21.12.2015 року позивач був переведений на посаду професіонала з антикорупційної діяльності відділів (підрозділів, посад), підпорядкованих заступнику начальника з загальних питань згідно наказу №547-к від 21.12.2015 року; 22.09.2016 року позивач був переведений на посаду професіонала з антикорупційної діяльності відділів (підрозділів, посад), підпорядкованих начальнику філії згідно наказу №309-к від 22.09.2016 року.

З посадовою інструкцією професіонала з антикорупційної діяльності позивача було ознайомлено 08.02.2018 року.

Наказом ДП «Адміністрація морських портів України» №17/10 від 28.01.2020 року «Про внесення змін до Антикорупційної програми ДП «АМПУ», затвердженої наказом ДП «АМПУ» від 11.01.2019 року №7/10», зокрема у Херсонській філії ДП «АМПУ» визначено Уповноваженою особою з питань запобігання та виявлення корупції, відповідальними за реалізацію Антикорупційної програми - професіонала з антикорупційної діяльності Херсонської філії ДП «АМПУ», ОСОБА_1 .

Наказом ХФ ДП «АМПУ» №567-к від 03.12.2020 року «Про внесення змін до штатного розпису філії» вилучено з 04.02.2021 року наступні посади: заступник начальника філії з безпеки та професіонал з антикорупційної діяльності.

04.12.2020 року позивача було ознайомлено з попередженням про скорочення посади професіонала з антикорупційної діяльності, яку він обіймав. Йому було запропоновано перелік вакантних посад ДП «АМПУ», на які позивач міг претендувати з урахуванням спеціальності, кваліфікації, досвіду трудової діяльності та стану здоров`я. Позивач зробив відмітку на попередженні, що з рішенням про скорочення посади не згоден та від запропонованих посад відмовляється. Також позивача цим попередженням було повідомлено про те, що у разі відмови від запропонованих посад, після закінчення 2-х місячного терміну з моменту одержання попередження, він підлягає звільненню з роботи 04.02.2021 року на підставі п.1 ст.40 КЗпП України.

З переліком вакантних посад позивач ознайомлений 11.12.2020 року, 18.12.2020 року та 13.01.2021 року, зазначив, що на переведення на одну із запропонованих посад не згоден.

ХФ ДП «АМПУ» було направлено до профспілкового комітету подання про надання згода на звільнення ОСОБА_1 професіонала з антикорупційної діяльності 04.02.2021 року у зв`язку із скороченням штатів на підставі п.1 ст.40 КЗпП України.

Згідно витягу з протоколу №7 президії профкому ХФ ДП «АМПУ» від 02.02.2021 року надано згоду на звільнення ОСОБА_1 професіонала з антикорупційної діяльності 04.02.2021 року у зв`язку із скороченням штатів на підставі п.1 ст.40 КЗпП України.

Позивача 09.02.2021 року було ознайомлено з попередженням, згідно якого термін звільнення за скороченням перенесено на 14.02.2021 року, у зв`язку з перебуванням позивача на лікарняному під час щорічної відпустки на момент дати скорочення, відпустку було подовжено на 6 календарних днів. Також позивачу запропоновано перелік вакантних посад ДП «АМПУ», на які позивач міг претендувати з урахуванням спеціальності, кваліфікації, досвіду трудової діяльності та стану здоров`я. Позивач зробив відмітку на попередженні, що він не згоден та від запропонованих посад відмовляється. Також позивача цим попередженням було повідомлено про те, що у разі відмови від запропонованих посад, він підлягає звільненню з роботи 14.02.2021 року на підставі п.1 ст.40 КЗпП України з виплатою вихідної допомоги згідно з чинним законодавством України.

Згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 14.02.2021 року позивач був звільнений на підставі п.1 ст.40 КЗпП України (у зв`язку із скороченням штатів) згідно наказу №35-к від 12.02.2021 року, що також підтверджується наказом №35-к ХФ ДП «Адміністрація морських портів України» про припинення трудового договору (контракту), згідно якого позивача звільнено з 14.02.2021 року на підставі рапорту начальника служби управління персоналом, організації праці та заробітної плати С.М.Фєдотової від 11.02.2021 року. Позивач з наказом ознайомився 12.02.2021 року.

Позивач як на одну з підстав визнання наказу про його звільнення незаконним посилається на те, що його було звільнено на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, в той час як слід також було зазначити частину статті окрім її пункту, тому вважає пункт та стаття КЗпП України не відповідають діючому трудового законодавству України.

Разом з тим, звільнення позивача відбулося у зв`язку із скороченням штатів, про що вказано в оспорюваному наказі. Така підстава для звільнення відповідає п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, а оскільки вказаний порядок неможливо застосувати до інших підстав звільнення, суд дійшов висновку про те, що вказана позивачем підстава не може слугувати визнанню його незаконним.

Згідно правової позиції Верховного суду України у справі від 01.04.2015 року №6-40цс15, власник є таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 вересня 2018 року у справі № 800/538/17 зроблено висновок, що, оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом ч.3 ст. 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом усього періоду і існували на день звільнення».

Таким чином, з урахуванням викладеного, суд вважає, що роботодавцем під час процедури звільнення позивача ОСОБА_1 виконано вимоги ст.49-2 КЗпП України, запропоновано усі наявні вакантні посади на підприємстві, які він міг виконувати та від яких такий відмовився.

Крім цього, як на підставу незаконності оспорюванного наказу про звільнення позивач вказує на те, що його було призначено на посаду Уповноваженої особи з питань запобігання та виявлення корупції у ХФ ДП «АМПУ» та з урахуванням положень Закону України «Про запобігання корупції» його може бути звільнено за умови надання згоди Національним агентством.

Відповідно до вимог частини 5 статті 62, частини 1 статті 64 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) для реалізації антикорупційної програми призначається особа, відповідальна за її реалізацію (далі - Уповноважений), яка є посадовою особою юридичної особи, що призначається відповідно до законодавства про працю керівником юридичної особи або її учасниками (засновниками) у порядку, передбаченому ухваленою антикорупційною програмою.

Відповідно до пункту 3 глави 2 розділу III, пункту 1 розділу VI Антикорупційної програми ДП «АМПУ», що затверджена наказом ДП «АМПУ» від 11.01.2019 №7/10 в редакції наказу від 28.01.2020 №17/10 (далі - Антикорупційна програма), начальник уповноваженого підрозділу (управління) з питань запобігання та виявлення корупції апарату управління ДП «АМПУ» є особою, відповідальною за реалізацію Антикорупційної програми та призначається/переводиться на посаду керівника вказаного підрозділу наказом Голови ДП «АМПУ» (особи, яка його заміщує), відповідно до законодавства про працю та установчих документів підприємства.

Тобто, законодавцем передбачено, що порядок призначення Уповноваженого зазначається саме у антикорупційній програмі. Поняття «Уповноважений» є скороченням визначення «особа, відповідальна за реалізацію антикорупційної програми». Законодавцем у Законі не передбачено, що назва посади повинна бути лише «Уповноважений з реалізації антикорупційної програми». Тому, згідно Закону, поряд з порядком призначення, назва посади особи, відповідальної за реалізацію антикорупційної програми, визначається саме керівником юридичної особи у антикорупційній програмі, відповідно до законодавства про працю.

Таким чином, з урахуванням КЗпП України, Державного класифікатора професій 003:2010 Уповноважений є посадовою особою юридичної особи та займає саме керівну посаду і очолює структурний підрозділ.

Відповідно до пункту 8 розділу VI Типової Антикорупційної програми, Уповноважений реалізує свої права і обов`язки безпосередньо. До виконання своїх функцій Уповноважений може залучати (за згодою керівника) інших працівників Юридичної особи.

Отже, позивач ОСОБА_1 є саме залученим працівником, якого Уповноважений ДП «АМПУ» залучив до виконання своїх функцій.

Існування Уповноважених підрозділів (осіб) з питань запобігання та виявлення корупції у філіях ДП «АМПУ» Законом на даний час не передбачено, оскільки з 18.10.2019 року Закон доповнено статтею 13-1 відповідно до змін, прийнятих Законом України №140-ІХ від 02.10.2019 року.

Пунктом 1.1 Статуту ДП «АМПУ» (нова редакція), затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України 18.06.2020 № 359, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, (далі - Статут ДП «АМПУ»), передбачено, що Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» (далі - Підприємство) є державним унітарним підприємством і діє, як державне комерційне підприємство, створене відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 4 березня 2013 року № 133 «Про погодження пропозиції щодо реорганізації державних підприємств морського транспорту» та входить до сфери управління Міністерства інфраструктури України.

Згідно пункту 3.1 Положення філія є відокремленим підрозділом державного підприємства «Адміністрація морських портів України», який не має статусу юридичної особи та здійснює від імені Підприємства частину господарської діяльності. Тобто, дія вказаних Методичних рекомендацій щодо діяльності уповноважених підрозділів (уповноважених осіб) з питань запобігання та виявлення корупції поширюється в цілому на ДП «АМПУ», як юридичну особу, а не на Філію.

Згідно пунктів 3.1, 3.10, 6.1.3 Статуту ДП «АМПУ» Підприємство є юридичною особою публічного права. Права та обов`язки юридичної особи Підприємство набуває з дня його державної реєстрації, яка здійснюється відповідно до вимог законодавства України. Підприємство має право в порядку та у спосіб, визначений законодавством України та цим Статутом, укладати угоди, набувати майнові та особисті немайнові права, нести обов`язки, бути позивачем та відповідачем у суді відповідно до законодавства України. Підприємство має право за погодженням з Уповноваженим органом управління відповідно до законодавства України створювати, реорганізовувати та ліквідовувати філії (адміністрації морських портів), які не мають статусу юридичної особи, наділяються майном Підприємства, можуть мати окремий баланс та діють на підставі положень, які затверджуються Уповноваженим органом управління.

Згідно пункту 6.1.5 Статуту ДП «АМПУ» підприємство самостійно встановлює чисельність працівників та штатний розпис на підставі фонду оплати праці, передбаченого фінансовим планом.

Відповідно до пункту 5.1 Положення про Херсонську філію державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрацію Херсонського морського порту), що затверджене наказом Міністерства інфраструктури України від 28.05.2019 №404 (далі - Положення) керівництво Філією на принципах єдиноначальства здійснює Начальник Філії.

В пункті 5.2 Положення встановлено, що Начальник Філії підпорядковується Голові Підприємства та діє на підставі цього Положення, довіреності на право вчинення дій, виданої Головою Підприємства та керується розпорядчими документами Підприємства.

Згідно пункту 5.6 Положення Начальник Філії затверджує організаційну структуру та штатний розпис Філії за погодженням з Головою Підприємства.

Згідно пункту 5.7 Положення уповноважена особа з питань запобігання та виявлення корупції є штатним працівником ДП «АМПУ», яка призначається на посаду та звільняється з посади Головою Підприємства за погодженням з Уповноваженим органом управління.

Пунктом 5.8 Положення визначено, що Начальник Філії у межах повноважень, визначених законодавством України, статутом Підприємства, цим Положенням, розпорядчими документами та довіреністю, наданою Головою Підприємства у порядку, визначеному законодавством України, статутом Підприємства, цим положенням, розпорядчими документами Підприємства, внутрішніми актами Філії та відповідно до штатного розпису Філії призначає на посади та звільняє з посад працівників Філії.

Відповідно до пункту 10 довіреності від 22.12.2020 №7494 начальник філії уповноважений призначати на посади та звільняти з посад працівників Філії.

Враховуючи викладене, начальник філії має право самостійно визначати та встановлювати структуру, штатний розпис та чисельність підрозділів працівників філії.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відповідність вимогам чинного законодавства наказу ХФ ДП «АМПУ» (Адміністрації Херсонського МП) від 03.12.2020 №567-к «Про внесення змін до штатного розпису» (копія додається), відповідно до якого посада професіонала з антикорупційної діяльності скорочується, та наказу №35-к від 14.02.2021 року про припинення трудового контракту з ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням встановлених судом обставин, зазначені позивачем обставини не знайшли свого підтвердження, а тому заявлені позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору за подачу до суду позову про поновлення на роботі, ці судові витрати компенсуються з рахунок держави.

А понесені позивачем судові витрати за сплату судового збору за позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відшкодуванню не підлягають, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову згідно положень ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 15, 81, 141, 247, 258-259, 264-265, 274, 279, 355 ЦПК України, ст.ст.40,41,49-2 КЗпП України, ст.15 ЦК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду в порядку ст. 355 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.І.Майдан