КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Кулікової С.В., Музичко С.Г.,

при секретарі Кузьмич Р.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди,

за апеляційною скаргою представника державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 червня 2021 року та на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 серпня 2021 року, ухвалені під головуванням судді Саадулаєва А.І.,-

встановив:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом.

Просив: визнати незаконним та скасувати наказ державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» від 29 вересня 2020 року № 1062-к про звільнення ОСОБА_1 ; поновити ОСОБА_1 на посаді першого заступника генерального директора - директора з нових ядерних установок відокремленого підрозділу «Атомпроектінжиніринг» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» з 29 вересня 2020 року; стягнути з державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу з 29 вересня 2020 року по дату винесення рішення по даній справі; стягнути з державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 20 000 грн 00 коп. моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що звільнення позивача відбулося з грубим порушенням норм трудового законодавства. Відповідачем порушено вимоги трудового законодавства під час притягнення до дисциплінарної відповідальності. У зв`язку із порушенням трудових прав, позивач зазнав моральну шкоду.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 29 червня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним наказ державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» від 29 вересня 2020 року № 1062-к про звільнення ОСОБА_1 .

Поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника генерального директора - директора з нових ядерних установок відокремленого підрозділу «Атомпроектінжинірінг» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» з 30 вересня 2020 року.

Стягнуто з державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 30 вересня 2020 року по 29 червня 2021 у розмірі 791 533 грн 04 коп. (сума зазначена без урахування зборів та обов`язкових платежів) та 20 000 грн 00 коп. моральної шкоди.

В іншій частині позову відмовлено.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 09 серпня 2021 року стягнуто з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 8 634 грн 55 коп. витрат по сплаті судового збору та 42 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

В апеляційній скарзі представник ДП підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» просить скасувати рішення суду від 29 червня 2021 року та додаткове рішення суду від 09 серпня 2021 року, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 зазначив, що апеляційна скарга безпідставна та задоволенню не підлягає.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник проти апеляційної скарги заперечили.

Представник ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» вимоги апеляційної скарги підтримав.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що застосування дисциплінарного стягнення здійснено після спливу строку для притягнення до відповідальності, відповідно до ст. 148 КЗпП України. Приймаючи рішення про звільнення позивача із займаної посади, відповідачем надано правову оцінку дисциплінарного проступку без з`ясування усіх обставин його вчинення.

Судом також зароблено висновок про те, що характер порушення, який покладено в основу звільнення позивача носив тривалий характер, а відтак не може підпадати під критерій одноразового грубого порушення.

Стягуючи моральну шкоду, суд першої інстанції виходив із факту порушення прав працівника у сфері трудових відносин.

Висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Встановлено, що наказом від 22 березня 2012 року № 24-к ОСОБА_1 призначено на посаду заступника генерального директора - директора з нових ядерних установок відокремленого підрозділу «Атомпроектінжиніринг» ДГІ «НАЕК «Енергоатом».

Наказом від 31 січня 2019 року № 99-к ОСОБА_1 переведено з 01 лютого 2019 року на посаду першого заступника генерального директора - директора з нових ядерних установок відокремленого підрозділу «Атомпроектінжиніринг» ДП «НАЕК «Енергоатом».

На підставі листа НАБУ від 16 червня 2020 року № 01-142/21236 та наказу ДП «НАЕК «Енергоатом» від 23 червня 2020 року 2020 року № 476 (інв. 117303) «Про проведення службового розслідування» (зі змінами, внесеними наказом ДП «НАЕК «Енергоатом» від 24.06.2020 № 481) створено комісію для проведення службового розслідування щодо діяльності ВП АПІ під час укладення та виконання договорів з TOB «БК «Укрбудмонтаж» на будівництво ЦСВЯП.

За результатами службового розслідування складено акт від 05 серпня 2020 року, затверджений тимчасово виконуючим обов`язки президента ДП «НАЕК «Енергоатом» П. Котін 07 серпня 2020 року.

Наказом ДП «НАЕК «Енергоатом» від 28 серпня 2020 року № 678 «Про вжиття заходів за результатами службового розслідування» зобов`язано тимчасово виконуючого обов`язки генерального директора ВП АПІ М. Божка розглянути питання відповідності ОСОБА_1 займаній посаді та, за необхідності, внести відповідне подання. Крім того, за порушення пунктів 4.1.3, 4.1.4, 4.2.19, 4.3.5 Посадової інструкції ІП-К.46.330-19 ОСОБА_1 відмінено премію за результатами роботи в серпні 2020 року та виплату надбавки за високі досягнення в праці.

Службовою запискою тимчасово виконуючого обов`язки генерального директора ВП АГО М. Божка від 31 серпня 2020 року № 02-46/2222 «Щодо дисциплінарного стягнення» на ім`я тимчасово виконуючого обов`язки президента ДП «НАЕК «Енергоатом» П. Котіна, внесене подання щодо застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення. Згідно резолюції керівника ДП «НАЕК «Енергоатом» від 01 вересня 2020 року, погоджено звільнення ОСОБА_1 .

Наказом від 29 вересня 2020 року № 1062-к за незадовільну роботу з організації закупівлі під час укладення та виконання договорів з TOB «БК «Укрбудмонтаж» на будівництво ЦСВЯП, що призвело до значних перевитрат коштів, звільнено з роботи 29 вересня 2020 року ОСОБА_1 , за одноразове грубе порушення трудових обов`язків, п. 1 ст. 41 КЗпП України.

Обґрунтовуючи поданий позов, ОСОБА_1 зазначив, що звільнення здійснено з грубим порушенням вимог трудового законодавства, на підставі висновків, які не відповідають дійсності. Відповідачем порушені вимоги трудового законодавства під час притягнення до дисциплінарної відповідальності. Датою виявлення порушень (проступку) є акт службового розслідування від 05 серпня 2020 року, а датою застосування дисциплінарного стягнення є 29 вересня 2020 року, тобто більше одного місяця з дня виявлення проступку. З урахуванням незаконності та безпідставності звільнення позивача з займаної посади, з відповідача підлягає стягненню заробітна плата за час вимушеного прогулу з 29 вересня 2020 року по момент винесення судом рішення. За наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, враховуючи тяжкість вимушених змін у життєвих і виробничих відносинах позивача, справедливим є розмір моральної шкоди 20 000 грн.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадку одноразового грубого порушення трудових обов`язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами.

Згідно роз`яснень, які містяться у п. 22 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів», у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 статті 40 і пунктом 1 статті 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Згідно ч. 1 ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

З урахуванням вимог трудового законодавства у справах, в яких оспорюється законність звільнення, саме відповідач повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства.

Важливим елементом застосування пункту 1 частини першої статті 41 КЗпП України є звільнення керівника за порушення, яке має ознаку одноразовості.

Так, у наказі від 29 вересня 2020 року № 1062-к зазначено, що ОСОБА_1 звільнено за незадовільну роботу з організації закупівлі під час укладення та виконання договорів з TOB «БК «Укрбудмонтаж» на будівництво ЦСВЯП, що призвело до значних перевитрат коштів, на підставі п. 1 ст. 41 КЗпП України.

Підстава: акт службового розслідування, пояснювальна записка ОСОБА_1 .

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, щохарактер порушення, який покладено в основу звільнення ОСОБА_1 носив тривалий характер, а відтак не може підпадати під критерій одноразового грубого порушення.

Акт службового розслідування складено 05 серпня 2021 року, а дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення застосовано 29 вересня 2021 року.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що застосування дисциплінарного стягнення здійснено після спливу строку для притягнення до відповідальності, відповідно до ст. 148 КЗпП України.

З урахуванням вищенаведених вимог закону та встановлених фактичних обставин справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що звільнення ОСОБА_1 відбулось із порушенням законодавства про працю.

Згідно із ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення працівника без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесені рішення про поновлення на роботі орган, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

При визначенні розміру середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, суд першої інстанції, керуючись ст. 235 КЗпП України, ст. 27 Закону України «Про оплату праці» та Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, правильно визначив розмір середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

КЗпП України не містить будь-яких обмежень чи виключень для компенсації моральної шкоди в разі порушення трудових прав працівників. Стаття 237-1 цього Кодексу передбачає право працівника на відшкодування моральної шкоди, розмір якої суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, їх тривалості, тяжкості вимушених змін у його житті та з урахуванням інших обставин.

Колегія суддів погоджується із судом першої інстанції в частині задоволення вимоги про стягнення моральної шкоди у розмірі 20 000 грн 00 коп.

Доводи апеляційної скарги про те, що вчинений позивачем дисциплінарний проступок не відповідає ознакам триваючого правопорушення, колегія суддів відхиляє, оскільки рішення компетентного органу і наказ про звільнення мають містити чітко сформульоване одноразове порушення, яке стало підставою звільнення.

Утім ні в акті службового розслідування, ні в наказі про звільнення не вказано одноразового порушення. Так, в акті зазначено що ОСОБА_1 під час узгодження закупівлі обладнання порушено різні пункти вимог посадової інструкції. У наказі вказано що ОСОБА_1 звільнено за незадовільну роботу з організації закупівлі під час укладення та виконання договорів з TOB «БК «Укрбудмонтаж».

Зазначене свідчить про те, що характер порушення носив тривалий характер.

Доводи апеляційної скарги про те, що проступок виявлено роботодавцем, який наділений правом звільнення 01 вересня 2020 року, коли було отримано і погоджено подання тимчасово виконуючого обов`язки генерального директора М. Божка, а тому позивача звільнено з дотриманням строків, колегія суддів не приймає, оскільки акт службової перевірки, який став підставою для звільнення, складений 05 серпня 2020 року та затверджений тимчасово виконуючим обов`язки президента ДП «НАЕК «Енергоатом» П. Котін 07 серпня 2020 року. Тобто, роботодавець, який наділений правом звільнення, виявив проступок не у момент погодження подання про звільнення.

Колегія суддів вважає, що додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 серпня 2021 року ухвалено з дотримання норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги про те, що у позовній заяві відсутній попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на правничу допомогу, а суд першої інстанції при ухваленні додаткового рішення не застосував ч. 4 ст. 141 ЦПК України, колегія суддів вважає безпідставними.

Так, у позовній заяві, зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат, які позивачем поніс та очікує понести у зв`язку із розглядом справи складаються із судового збору та витрат на правничу допомогу, розмір яких буде надано за наслідком підписання з адвокатом приймання-передачі наданих послуг.

Пунктом 4.3. договору про надання правової допомоги, укладеного між ОСОБА_1 та АО «А.С.-Груп», передбачено, що розмір та порядок оплати послуг адвокатського об`єднання визначається сторонами у додаткових угодах, які є невід`ємною частиною цього договору.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що розмір витрат на правничу допомогу є необґрунтованим, непропорційний до предмета позову, неспівмірний зі складністю справи та явно завищений, колегія суддів відхиляє, оскільки скаржником не доведено зазначене.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального або неправильне застосування норм процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 29 червня 2021 року та додаткове рішення суду від 09 серпня 2021 року постановлені з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для їх скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 червня 2021 року залишити без змін.

Додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 06 грудня 2021 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.В. Кулікова

С.Г. Музичко