Справа № 426/7150/20
УХВАЛА

іменем України

01 лютого 2021 року м. Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Половинки В.О.,

за участю: секретаря судового засідання Концур А.І.

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сватове заяву про самовідвід головуючого у справі судді Половинки Віктора Олександровича у справі за позовом ОСОБА_1 до Сватівської міської ради Луганської області, Редакції газети «Голос громади», головний редактор ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації і відшкодування моральної шкоди.

в с т а н о в и в:

В провадженні судді Сватівського районного суду Луганської області Половинки В.О. перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Сватівської міської ради Луганської області, Редакції газети «Голос громади», головний редактор ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації і відшкодування моральної шкоди.

Під час розгляду справи по суті, позивачем ОСОБА_1 була оголошена заява, в якій вона звернула увагу суду на те, що син головуючого у справі, який є працівником поліції, також приватизував кімнату у тому ж будинку, де знаходиться приміщення громадської організації «Слобожанська хата», в чому і звинуватив її ОСОБА_3 саме в шахрайських діях при реєстрації комунального приміщення. В зв`язку з цим, на думку позивачки ОСОБА_1 , головуючий у справі неодноразово відмовляв в задоволенні її клопотання щодо витребування доказів з місцевої поліції. Також позивачка повідомила, що вислів «шахрай» та «шахрайка» можна застосувати як до неї, так і до головуючого у справі, оскільки право власності за кімнатою зареєстровано за сином головуючого, а там мешкає інша особа. Відвід головуючому не заявляє, але звернула увагу суду на те, щоб при розгляді справи та прийнятті рішення, були враховані повідомлені нею факти.

В зв`язку з заявою позивачки ОСОБА_1 головуючим у справі було заявлено самовідвід з тих підстав, що позивач у справі не довіряє головуючому.

Відповідач ОСОБА_2 вважає, що не слід відводити головуючого у справі.

Відповідно до статті 15 Кодексу суддівської етики та Коментаря до Кодексу суддівської етики, затвердженого Радою суддів України від 04.02.2016, № 1 "Про затвердження Коментаря до Кодексу суддівської етики" неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Положення зазначеної коментованої статті випливають з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до якого об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Згідно ч. 1 ст. 39 ЦПУ України з підстав, зазначених у ст.ст. 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Виходячи з аналізу змісту рішень Європейського суду з прав людини: у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), заява № 9186/80, рішення від 26 жовтня 1984 р. - «Правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться»; у справі «Ветштайн проти Швейцарії» заява №33958/96 - «Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві».

Крім того, відповідно до об`єктивного критерію визначається серед інших аспектів, чи забезпечував суд загалом та його склад зокрема відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» від 24 лютого 1993 року).

Як встановлено під час розгляду справи по суті, заява позивача ОСОБА_1 за своїм змістом свідчить про недовіру до головуючого у справі, що свідчить, в свою чергу, про наявність обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Незважаючи на те, що вказані факти, не свідчать про наявність упередженості у судді, але з метою забезпечення права особи на доступ до правосуддя та на розгляд її справи поза будь-яким сумнівом для сторін щодо об`єктивності та неупередженості складу суду, враховуючи позиції Європейського суду з прав людини з приводу недовіри до суду, а також з метою уникнення потенційного конфлікту інтересів, суд приходить висновку, що заява судді Половинки В.О. про самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 36, 39, 260, 353 ЦПК України, суд -

постановив:

Заяву судді Сватівського районного суду Луганської області Половинки Віктора Олександровича про самовідвід по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Сватівської міської ради Луганської області, Редакції газети «Голос громади», головний редактор ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації і відшкодування моральної шкоди задовольнити.

Матеріали цивільної справи № 426/7150/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Сватівської міської ради Луганської області, Редакції газети «Голос громади», головний редактор ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації і відшкодування моральної шкоди передати до канцелярії Сватівського районного суду Луганської області для визначення іншого складу суду.

Повний текст ухвали скдадено 05 лютого 2021 року

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.О. Половинка