Ухвала

Іменем України

08 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 337/5999/15-ц

провадження № 61-1485ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Укрсиббанк» на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16 вересня 2020 року у складі судді Котляр А. М. та постанову Запорізького апеляційного суду від 09 грудня 2020 року у складі колегії суддів: Онищенка Е. А., Бєлки В. Ю., Кухаря С. В., у частині видачі дублікату виконавчого листа, за заявою Акціонерного товариства «Укрсиббанк», заінтересована особа - ОСОБА_1 , про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, видачу дублікату виконавчого листа, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог

У липні 2020 року Акціонерне товариство «Укрсиббанк» (далі - АТ «Укрсиббанк», банк) звернулося до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, видачу дублікату виконавчого листа.

Заява мотивована тим, що рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25 грудня 2015 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» (далі - ПАТ «Укрсиббанк»), правонаступником якого є АТ «Укрсиббанк», заборгованість за кредитним договором від 22 квітня 2008 року № 0 у розмірі 24 938,88 доларів США, (що еквівалентно 544 109,85 грн), яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 23 262,98 доларів США, заборгованості зі сплати процентів -

1 675,90 доларів США, пені - 4 772,40 грн, а також понесені позивачем судові витрати.

24 червня 2016 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя видано виконавчий лист, який 28 грудня 2017 року позивач направив на примусове виконання до Хортицького відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції (далі - Хортицький ВДВС Запорізького МУЮ), правонаступником якого є Хортицький відділ державної виконавчої служби у

м. Запоріжжі Південно-Східного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) (далі - Хортицький ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро)).

29 травня 2019 року представник банку звернувся до органу державної виконавчої служби із запитом про надання інформації щодо стану виконання виконавчого листа, однак відповіді не отримав. Повторний запит, направлений

28 серпня 2019 року, також залишився без відповіді.

26 лютого 2020 року начальник Хортицького ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) повідомив, що вказані вище виконавчі документи на виконання до відділу не надходили та на теперішній час відсутні на виконанні, що, на думку заявника, свідчить про втрату виконавчих документів при пересиланні до органу ДВС. У зв`язку з даними обставинами, що не залежали від нього стягувач пропустив строк пред`явлення виконавчого листа до виконання. Втрата виконавчого документа унеможливлює виконання судового рішення.

Посилаючись на наведене, заявник просив:

- видати дублікат виконавчого листа № 337/5999/15- ц, виданого на підставі рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25 грудня 2015 року у справі № 337/5999/15 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості за кредитним договором від 22 квітня

2008 року № 0 у розмірі 24 938,88 доларів США;

- видати дублікат виконавчого листа № 337/5999/15- ц, виданого на підставі рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25 грудня 2015 року у справі № 337/5999/15 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» судового збору в сумі 8 233,23 грн;

- визнати поважними причину пропуску строку пред`явлення до виконання зазначених виконавчих документів;

- поновити АТ «Укрсиббанк» строк для пред`явлення до виконання виконавчих документів про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості за кредитним договором і понесених позивачем судових витрат.

Короткий зміст ухвалених судових рішень судів попередніх інстанцій

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16 вересня 2020 року, залишеною без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 09 грудня 2020 року, в задоволенні заяви АТ «Укрсиббанк» відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні заяви банку про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що АТ «УкрСиббанк» не надало суду беззаперечних доказів направлення оригіналів виконавчих листів на примусове виконання до органу ДВС, не навело обгрунтованих обставин втрати оригіналів виконавчих листів та не надало доказів на їх підтвердження. Надані банком оригінали квитанцій про направлення поштових повідомлень на адресу органу ДВС не містять інформації на підтвердження змісту цих направлень, які б могли свідчити про направлення стягувачем саме вказаних виконавчих документів. Товариство, яке є юридичною особою, зобов`язано забезпечити належну організацію роботи всіх своїх підрозділів, у тому числі й щодо контролю за судовими та виконавчими документами під час їх виконання в органах ДВС, натомість доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, заявник не надав.

Рух справи. Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У січні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга АТ «Укрсиббанк», у якій заявник просив скасувати ухвалу Хортицького районного суду

м. Запоріжжя від 16 вересня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 09 грудня 2020 року, і ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви банку, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Ухвалою Верховного Суду від 08 лютого 2021 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою АТ «Укрсиббанк» на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16 вересня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 09 грудня 2020 року, у частині поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, мотивоване тим, що копію оскаржуваної постанови апеляційного суду заявник отримав 28 грудня 2020 року, що підтверджується відомостями штрихкодового ідентифікатора конверту з апеляційного суду, копію якого додано до касаційної скарги.

За змістом частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

З огляду на те, що наведені заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження є поважними, підтверджені відповідними доказами, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження підлягає задоволенню, а строк поновленню.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій помилково не взяли до уваги надані заявником на підтвердження направлення виконавчих документів до ДВС оригінали розрахункових документів - фіскальних чеків ПАТ «Укрпошта» про направлення рекомендованих листів на ім`я начальника Хортицького ВДВС за №№ 987, 979, пославшись на те, що у зазначених листах відсутня інформація про направлення саме цих документів, оскільки не навели належного обгрунтування з посиланням на норми чинного законодавства висновок, що тільки опис вкладення до цінного листа або журнал вхідної кореспонденції може бути належним доказом направлення виконавчих документів до відділу ДВС.

Суди попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях застосували норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 09 жовтня

2019 року у справі № 2-6471/06, від 28 травня 2020 року у справі № 1003/6035/12, від 18 листопада 2020 року у справі № 263/4331/18, відповідно до якого факт відсутності виконавчих документів у заявника та в органі ДВС свідчить про те, що їх було втрачено.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необгрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Із касаційної скарги вбачається, що вона є необгрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваних судових рішень.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Зазначене конституційне положення відображено й у статті 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року (у редакції, чинній на момент видачі виконавчих листів) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року (у редакції, чинній на момент видачі виконавчих листів) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Частиною шостою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження»

від 02 червня 2016 року (у редакції, чинній на момент подання заяви) встановлено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Зазначена норма кореспондується із частиною першою статті 433 ЦПК України

Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25 грудня 2015 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованість за кредитним договором від 22 квітня

2008 року № 0 у розмірі 24 938,88 доларів США, (що еквівалентно 544 109,85 грн), яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі

23 262,98 доларів США, заборгованості зі сплати процентів - 1 675,90 доларів США, пені - 4 772,40 грн, а також понесені позивачем судові витрати.

24 червня 2016 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя видав виконавчий лист на примусове виконання указаного судового рішення.

У заяві про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання та видачі їх дублікатів, АТ «Укрсиббанк» зазначало, що 28 грудня 2017 року стягувач направив указані виконавчі документи на адресу Хортицького ВДВС Запорізького МУЮ. На підтвердження втрати виконавчих листів заявник надав оригінали квитанцій про направлення поштових повідомлень від 29 грудня 2017 року №№ 987, 979, з яких убачається, що заявником були направлені листи з рекомендованим повідомленням начальнику Хортицького ВДВС.

З відповіді начальника Хортицького ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) від 12 лютого

2020 року № 22371 убачається, що виконавчі документи в період з 28 грудня

2017 року по 03 лютого 2020 року на виконання до відділу не надходили, на виконанні не перебували.

Підпунктом 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України установлено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, викладений у постанові

від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), згідно з яким якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Установивши, що заявник пропустив строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання, і судами не визнані поважними наведені ним причини його пропуску, а також не надав доказів на підтвердження факту втрати оригіналів виконавчих листів у справі № 337/599/15-ц, та направлення цих виконавчих документів на примусове виконання до відділу ДВС, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви АТ «Укрсиббанк» та видачі дублікатів виконавчих листів.

Верховний Суд вважає за необхідне зауважити, що рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25 грудня 2015 року не оскаржувалось та набрало законної сили 05 січня 2016 року, строк пред`явлення його до виконання - 06 січня 2017 року, тоді як, вказував стягувач, він лише 28 грудня 2017 року направив указані виконавчі документи на адресу Хортицького ВДВС Запорізького МУЮ, що свідчить про пропуск ним строку для пред`явлення їх до виконання.

Надаючи оцінку доводам заявника про безпідставну відмову суду першої інстанції в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого документа та поновленні строку для їх пред`явлення, апеляційний суд обгрунтовано зазначив, що товариство, яке є юридичною особою, зобов`язано забезпечити належну організацію роботи всіх своїх підрозділів, у тому числі й щодо контролю за судовими та виконавчими документами під час їх виконання в органах ДВС, натомість доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, заявник не надав.

Твердження заявника про те, що суди попередніх інстанцій не врахували правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 28 травня 2020 року у справі № 1003/6035/12, від 18 листопада 2020 року у справі № 263/4331/18 є безпідставними, оскільки наведені постанови ухвалені за інших встановлених судами фактичних обставин справи.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Касаційна скарга не містить обгрунтованих посилань на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а зводиться до незгоди заявника із ухваленими судовими рішеннями, законність та обгрунтованість яких доводами касаційної скарги не спростована.

Ураховуючи наведене, ухвала Хортицького районного суду м. Запоріжжя

від 16 вересня 2020 року та постанова Запорізького апеляційного суду

від 09 грудня 2020 року, ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності та неправильності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання Акціонерного товариства «Укрсиббанк» про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити Акціонерному товариству «Укрсиббанк» строк на касаційне оскарженняухвали Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16 вересня 2020 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 09 грудня 2020 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Укрсиббанк» на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя

від 16 вересня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду

від 09 грудня 2020 року, у частині видачі дублікату виконавчого листа, за заявою Акціонерного товариства «Укрсиббанк», заінтересована особа - ОСОБА_1 , про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, видачу дублікату виконавчого листа, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: Г. І. Усик

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак