Справа № 520/4164/19
Провадження № 2/522/806/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

04 лютого 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, у складі :

головуючого - судді Науменко А.В.,

за участю секретаря судового засідання Звонецької І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання спільним майном фактичного подружжя, про визнання за позивачем, в порядку поділу спільного майна подружжя в натурі, права власності на 1/2 частину,-

В С Т А Н О В И В:

28 лютого 2019 року до Київського районного суду м. Одеси подано позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поділ спільного майна, нажитого за час перебування у фактичному шлюбі.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 25 березня 2019 року відкрито провадження у справі.

10 квітня 2019 року представником відповідача ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу на ухвалу суду від 25.03.2019 року.

Постановою Одеського апеляційного суду від 13.09.2019 року ухвалу Київського районного суду м. Одеси скасовано, справу направлено до Приморського районного суду м. Одеси за встановленою підсудністю.

25.09.2019 року справа надійшла до провадження судді ОСОБА_4 ..

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2019 року справу прийнято до провадження та призначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

19 листопада 2019 року від позивача надійшло клопотання про зупинення провадження по справі № 520/4164/19.

Під час судового засідання від 19 листопада 2019 року в задоволенні клопотання про зупинення провадження відмовлено, клопотання визнане судом таким, яке заявлено без належних підстав.

Розгляд справи відкладено на 19 грудня 2019 року.

19.12.2019 року від позивача надійшло клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з відсутністю відповідачів.

Розгляд справи відкладено на 03 лютого 2020 року.

03.02.2020 року сторони у судове засідання не з`явились. Розгляд справи відкладено на 10 лютого 2020 року.

10.02.2020 року від представника позивача адвоката Саєвського М.О. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю ознайомитися з матеріалами справи.

Під час судового засідання від 10 лютого 2020 року представники відповідачів адвокати Прокопова В.О. та Халдай І.В. вказали на необґрунтованість заявленого клопотання, та просили суд визнати неявку позивача ОСОБА_1 без поважних причин.

Суд ухвалив визнати неявку позивача ОСОБА_1 без поважних причин та відкласти розгляд справи на 19 березня 2020 року.

17.03.2020 року від позивача до суду надійшла заява про зупинення розгляду справи у зв`язку із карантином та загрозою захворювання.

17.03.2020 року від представника ОСОБА_2 адвоката Халдай І.В. до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з запровадженням карантину.

У судове засідання призначене на 19 березня 2020 року сторони не з`явились. Розгляд справи відкладено на 16 квітня 2020 року.

15.04.2020 року від позивача надійшла заява про зупинення розгляду справи у зв`язку з карантином та загрозою захворювання.

16.04.2020 року від представника ОСОБА_2 адвоката Халдай І.В. до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з запровадженням карантину.

У судове засідання призначене на 16 квітня 2020 року сторони не з`явились. Розгляд справи відкладено на 19 травня 2020 року.

18.05.2020 року від позивача до суду надійшла заява про зупинення розгляду справи у зв`язку із карантином та лікуванням дитини.

У судове засідання призначене на 19 травня 2020 року сторони не з`явились. Розгляд справи відкладено на 17 червня 2020 року.

05.06.2020 року від позивача до суду надійшла заява про зупинення розгляду справи у зв`язку із карантином та лікуванням дитини.

У судове засідання призначене на 17 червня 2020 року сторони не з`явились. Розгляд справи відкладено на 29 липня 2020 року.

27.07.2020 року від позивача до суду надійшла заява про зупинення розгляду справи у зв`язку із карантином та лікуванням дитини.

У судове засідання призначене на 29липня 2020 року сторони не з`явились. Розгляд справи відкладено на 23 вересня 2020 року.

19.09.2020 року від позивача до суду надійшло заперечення щодо клопотання відповідача про доручення доказів (довідок від ОСББ «Говорова-5» та «заяви Жилова»).

23.09.2020 року від представника ОСОБА_3 до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача.

У судовому засіданні від 23.09.2020 року суд акцентував увагу учасників справи на необхідності дотримання розумності строків розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 вказала, що її адвокат з невідомих причин не з`явився, а брати участь у розгляді справи без свого представника вона не може. У зв`язку з чим просила суд відкласти розгляд справи на іншу дату.

Представник відповідача - адвокат Халдай І.В. заперечував проти відкладення розгляду справи та вказав на зловживанням процесуальними правами зі сторони позивача.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23 вересня 2020 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду на 29 жовтня 2020 року.

Судове засідання призначене на 29 жовтня 2020 року відкладено на 03 грудня 2020 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді Науменко А.В. на лікарняному.

29 жовтня 2020 року від представника позивача Батталова А.М. до суду надійшла заява про відвід головуючого судді Науменко А.В.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2020 року у задоволенні заяви про відвід відмовлено.

У судовому засіданні призначеному на 03 грудня 2020 року, представник позивача Батталов А.М. заявив клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю ознайомитися з матеріалами справи. Та звернувся з заявою про зупинення провадження по справі з аналогічним обґрунтуванням, яке заявлялося раніше без зміни змісту заяви.

Представник відповідача Халдай І.В. заперечував проти задоволення клопотання.

Суд ухвалив задовольнити клопотання про відкладення розгляду справи та надати час представнику позивача для ознайомлення зі справою. Щодо заяви про зупинення провадження по справі, представнику роз`яснено, що дане питання вже судом було вирішене.

За згодою сторін судом встановлений порядок судового засідання, представник відповідача ОСОБА_5 виступив зі вступним словом, а суд оголосив позовні вимоги.

Розгляд справи відкладено на 23 грудня 2020 року.

23.12.2020 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Батталова А.М. надійшла заява про неможливість його участі у судовому засіданні через захворювання.

23.12.2020 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшло чергове клопотання про зупинення провадження у справі № 520/4164/19.

23.12.2020 року у судове засідання з`явилась позивач ОСОБА_1 та звернулась з клопотанням про зупинення провадження по справі. Суд ухвалив відкласти розгляд питання про зупинення провадження для з`ясування думки сторони відповідача.

Розгляд справи відкладено на 27 січня 2021 року.

У судовому засіданні призначеному на 27 січня 2021 року представник позивача ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про зупинення провадження по справі.

Суд ухвалив відмовити в задоволенні клопотання про зупинення провадження по справі, судом оголошене мотивування відмови у зупиненні розгляду справи з посиланням на те, що заява за змістом вже судом розглядалося, а заявником не наведені доводи та не надано належного доказу неможливості розгляду даної справи.

Представник позивача ОСОБА_6 заявив суду що не готовий до вступного слова, а тому просив відкласти розгляд справи.

Після завершення стадії дослідження доказів, суд ухвалив відкласти розгляд справи на 04 лютого 2021 року для надання часу представнику позивача підготуватися до судових дебатів.

03.02.2021 року від представника відповідача адвоката Халдай І.В. надійшли письмові пояснення до судових дебатів.

04.02.2021 року від позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з хворобою.

04.02.2021 року від представника відповідача ОСОБА_7 надійшло клопотання про розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами та без участі сторони відповідача.

Враховуючи, що позивачем не надано до суду підтверджень про хворобу, а представник позивача адвокат Батталов А.М. не з`явились до суду без поважних причин та не повідомили про причини неявки, суд вбачає за можливе розглянути справу за наявними в матеріалах справи доказами.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247, ст. 280 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Необхідно зазначити, що ефективність судового захисту залежить не тільки від досконалості процедури розгляду судами справ, а й від поведінки осіб, які беруть участь у справі, сумлінного здійснення ними своїх процесуальних прав і обов`язків.

Проблеми, пов`язані із недобросовісним виконання своїх процесуальних обов`язків та зловживанням процесуальним правом, можуть ущемити право кожного на судовий розгляд протягом розумного строку, що захищається гарантіями статті 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р.

Добросовісне здійснення цивільних процесуальних прав потребує від осіб, котрі беруть участь у справі, такої реалізації прав, яка відповідала б їхньому призначенню та здійснювалась у спосіб, визначений цивільним процесуальним законом, не завдавала б шкоди правам інших учасників цивільного процесу.

Критеріями добросовісної поведінки учасників процесуальних правовідносин є здійснення прав і обов`язків у відповідності до норм процесуального законодавства; усвідомлення сутності процесуальних правовідносин як відносин, що виникли з метою здійснення правосуддя у цивільній справі; відмова від реалізації своїх процесуальних прав та обов`язків з метою зловживання ними.

Як зазначає Верховний Суд, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. (Постанова КЦС ВС від 1 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18.)

Аналіз викладених вище обставин, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення позивачем своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що привело до затягування судового розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

28 лютого 2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання спільним майном фактичного подружжя, про визнання за позивачем, в порядку поділу спільного майна подружжя в натурі, права власності на 1/2 частину.

Відповідно до заявлених позовних вимог, позивач просить суд: І. Визнати об`єктами спільного майна фактичного подружжя: Позивача ОСОБА_1 , та Відповідача ОСОБА_2 , які перебували у фактичному шлюбі із 2000 по 04 березня 2016 року, наступне майно та цінні папери:

1. Об`єкти нерухомості, зареєстровані за ОСОБА_2

1.1) нежиле підвальне приміщення загальною площею 449,5 кв. м., що складає 27/1000 частин підвалу у домоволодінні за адресою АДРЕСА_1 .;

1.2) номер-апартаменти з кухнею № НОМЕР_1 , загальною площею 317,7 кв. м., за адресою АДРЕСА_2 .

2. Об`єкти нерухомості, формально зареєстровані за його матір`ю, ОСОБА_3 , проте в дійсності набуті ОСОБА_2 :

2.1) квартири

2.1.1) АДРЕСА_3 , загальною площею 135,5 кв. м.;

2.1.2) АДРЕСА_3 , загальною площею 44,8 кв. м.;

2.1.3) АДРЕСА_4 , загальною площею 43,7 кв. м.;

2.1.4) АДРЕСА_5 , загальною площею 28,8 кв. м.;

2.1.5) АДРЕСА_6 , загальною площею 315,8 кв. м.;

2.1.6) АДРЕСА_7 , загальною площею 195,5 кв. м.;

2.1.7) АДРЕСА_8 , квартира АДРЕСА_9 ;

ІНФОРМАЦІЯ_1 ) АДРЕСА_10 , загальною площею 57,3 кв. м.;

2.1.9) АДРЕСА_11 , загальною площею 165,6 кв. м.;

2.1.10) АДРЕСА_12 .

2.2) житлові будинки та домоволодіння

ІНФОРМАЦІЯ_2 ) АДРЕСА_13 , - житловий будинок загальною площею 519

кв.м.;

2.2.2) АДРЕСА_14 , - домоволодіння, загальною площею 1062,1 кв. м.;

2.2.3) АДРЕСА_15 , - нежитлові будівлі та споруди, загальною площею 625, 2 кв. м.

2.3) земельні ділянки

2.3.1) площею 0,0234 га, за адресою АДРЕСА_13 ;

2.3.2) площею 0,0323 га, за адресою АДРЕСА_13 ;

2.3.3) площею 0,0616 га, за адресою АДРЕСА_13 ;

2.3.4) площею 0,01 га, за адресою АДРЕСА_16 ;

2.3.5) площею 0,01 га, за адресою АДРЕСА_16 ;

2.3.6) площею 0,0799 га, у Лиманському районі Одеської області (длі індивідуального дачного будівництва).

3. Цінні папери (акції підприємств), набуті ОСОБА_2 :

3.1) ПАТ «Будгідравліка» - 11 млн 616 тис 835 акцій, номінальною вартістю 2 млі 904 тис 209 грн.

3.2) ПАТ «Азовкабель» - 918 акцій, номінальною вартістю 918 тис. грн.;

3.3) ПАТ «Одесцивільпроект» - 4 тис 747 акцій, вартістю 237 грн.;

3.4) ПАТ «Південенергобуд» -143 тис 590 акцій, вартістю 35 тис 898 грн.;

3.5) ПАТ «Інгул» - 587 тис 190 акцій, вартістю 29 тис 360 грн.;

3.6) Готівкові кошти: 1 950 000 доларів СІЛА, 450 000 євро, 423 600 гривні;

3.7) Кошти, котрі зберігаються на банківських рахунках, згідно Декларації,

4. Корпоративні права на наступні підприємства:

4.1) ПП «Прайс» - ОСОБА_2 є власником 100 відсотків загального капітал] вартістю 2 млн 726 тис грн.

4.2) ТОВ «Спільне українсько-англійське підприємство «Панком-Юн» - 40 °/ вартістю 615 тис 040 грн.

4.3) ТОВ «Градконсалтінг» - 40 %, вартістю 274 тис 514 грн.

4.4) ТОВ «Трансбуд - СУ 1» - 100 %, вартістю 3 млн 947 тис 165 грн.

4.5) ТОВ «Євро-Інвест Холдінг» -100 %, вартістю 1 млн 250 тис грн.

4.6) ТОВ «Спорт Інвест Сервіс» - 65 %, вартістю 4 млн 961 тис 450 грн.

4.7) ТОВ «Лег-Транс» - 40 %, вартістю 1 млн 091 тис 590 грн.

4.8) ТОВ «1-а Туристична Агенція» - 100 %, вартістю 30 тис грн.

4.9) ТОВ «Сана Полюс» - 100 %, вартістю 128 тис 125 грн.

4.10) ТОВ «Адвокат» - 50 %, вартістю 359 тис 450 грн.

4.11) ТОВ «Лекс-Юніон» - 100 %, вартістю 1 млн 894 тис 767 грн.

4.12) ТОВ «Адвокат-2004» - 34 %, вартістю 680 тис грн.

4.13) ТОВ «Цезар Палас» - 50 %, вартістю 9 тис 250 грн.

4.14) ТОВ «Арінтін-Р» - 100 %, вартістю 60 тис грн.

4.15) ТОВ «Плюс 36,6» - 1 %, вартістю 13 тис грн.

4.16) Закрита акціонерна компанія з обмеженою відповідальністю «Панком Конго - 6 %, вартістю 143 тис 874 грн.

5. Корпоративні права на підприємства, оформлені на ОСОБА_3

5.1) ТОВ «Соцфармед» - АДРЕСА_10 , керівник - ОСОБА_8 , мешкає АДРЕСА_17 ;

5.2) ТОВ «Соколине» - м. Київ, вул. Інститутська, 22/7 кв.82, співзасновник - ОСОБА_9 , АДРЕСА_18 , керівник - ОСОБА_10 ;

5.3) ТОВ «Бумага-Юг» - м. Одеса, вул. Грецька, 44, співзасновник - ОСОБА_11 , АДРЕСА_19 , керівник - ОСОБА_12 ;

5.4) ТОВ «Берег-Фарм» - м. Одеса, вул. Софіївська, 13, керівник - ОСОБА_13 ;

5.5) ТОВ «Граніт-Комплекс» - Миколаївська область, Первомайський район, село Тарасівка, вул. Первомайська, 13 кв.7, співзасновник ОСОБА_14 , АДРЕСА_20 , керівник - ОСОБА_15 ;

5.6) ТОВ «Плюс 36,6» - м. Одеса,. Згідно офіційних даних, мати Відповідача є власником 99 % загального капіталу цього підприємства, вартістю 1 млн 287 тис грн., а сам ОСОБА_16 нібито володіє лише 1 відсотком, вартістю 13 тис грн.;

5.7) 22 % акцій ПАТ «Будгідравліка», що були придбані у 2016 році у акціонера ОСОБА_17 .

ІІ Визнати за ОСОБА_1 , в порядку поділу спільного майна подружжя в натурі, право власності на Ѕ частину наступного майна та цінних паперів:

1. Об`єкти нерухомості, зареєстровані за ОСОБА_2 :

1.1) нежиле підвальне приміщення загальною площею 449,5 кв.м., що складає 27/1000 частин підвалу у домоволодінні за адресою АДРЕСА_1 .;

1.2) номер-апартаменти з кухнею № НОМЕР_1 , загальною площею 317,7 кв.м., за адресою АДРЕСА_2 .

2. Об`єкти нерухомості, формально зареєстровані за його матір`ю, ОСОБА_3 , проте в дійсності набуті ОСОБА_2 :

2.1) квартири

2.1.1) АДРЕСА_3 , загальною площею 135,5 кв. м.;

2.1.2) АДРЕСА_3 , загальною площею 44,8 кв.м.;

2.1.3) АДРЕСА_4 , загальною площею 43,7 кв. м.;

2.1.4) АДРЕСА_5 , загальною площею 28,8 кв.м.;

2.1.5) АДРЕСА_6 , загальною площею 315,8 кв. м.;

2.1.6) АДРЕСА_7 , загальною площею 195,5 кв. м.;

2.1.7) АДРЕСА_8 , квартира АДРЕСА_9 ;

ІНФОРМАЦІЯ_1 ) АДРЕСА_10 , загальною площею 57,3 кв. м.;

2.1.9) АДРЕСА_11 , загальною площею 165,6 кв.м.;

2.1.10) АДРЕСА_12 .

2.2) житлові будинки та домоволодіння

ІНФОРМАЦІЯ_2 ) АДРЕСА_13 , - житловий будинок загальною площею 519

кв.м.;

2.2.2) АДРЕСА_14 , - домоволодіння, загальною площею 1062,1 кв. м.;

2.2.3) АДРЕСА_15 , - нежитлові будівлі та споруди загальною площею 625, 2 кв. м.

2.3) земельні ділянки

2.3.1) площею 0,0234 га, за адресою АДРЕСА_13 ;

2.3.2) площею 0,0323 га, за адресою АДРЕСА_13 ;

2.3.3) площею 0,0616 га, за адресою АДРЕСА_13 ;

2.3.4) площею 0,01 га, за адресою АДРЕСА_16 ;

2.3.5) площею 0,01 га, за адресою АДРЕСА_16 ;

2.3.6) площею 0,0799 га, у Лиманському районі Одеської області (дл індивідуального дачного будівництва).

3. Цінні папери (акції підприємств), набуті ОСОБА_2 :

3.1) ПАТ «Будгідравліка» - 11 млн 616 тис 835 акцій, номінальною вартістю 2 млн 904 тис 209 грн.

3.2) ПАТ «Азовкабель» - 918 акцій, номінальною вартістю 918 тис. грн.;

3.3) ПАТ «Одесцивільпроект» - 4 тис 747 акцій, вартістю 237 грн.;

3.4) ПАТ «Південенергобуд» - 143 тис 590 акцій, вартістю 35 тис 898 грн.;

3.5) ПАТ «Інгул» - 587 тис 190 акцій, вартістю 29 тис 360 грн.;

3.6) Готівкові кошти: 1 950 000 доларів СІЛА, 450 000 євро, 423 600 гривні;

3.7) Кошти, котрі зберігаються на банківських рахунках, згідно Декларації,

4. Корпоративні права на наступні підприємства:

4.1) ПП «Прайс» - ОСОБА_2 є власником 100 відсотків загального капітал) вартістю 2 млн 726 тис грн.

4.2) ТОВ «Спільне українсько-англійське підприємство «Панком-Юн» - 40 /І вартістю 615 тис 040 грн.

4.3) ТОВ «Градконсалтінг» - 40 %, вартістю 274 тис 514 грн.

4.4) ТОВ «Трансбуд - СУ 1» - 100 %, вартістю 3 млн 947 тис 165 грн.

4.5) ТОВ «Євро-Інвест Холдінг» -100 %, вартістю 1 млн 250 тис грн.

4.6) ТОВ «Спорт Інвест Сервіс» - 65 %, вартістю 4 млн 961 тис 450 грн.

4.7) ТОВ «Лег-Транс» - 40 %, вартістю 1 млн 091 тис 590 грн.

4.8) ТОВ «1-а Туристична Агенція» - 100 %, вартістю 30 тис грн.

4.9) ТОВ «Сана Полюс» -100 %, вартістю 128 тис 125 грн.

4.10) ТОВ «Адвокат» - 50 %, вартістю 359 тис 450 грн.

4.11) ТОВ «Лекс-Юніон» - 100 %, вартістю 1 млн 894 тис 767 грн.

4.12) ТОВ «Адвокат-2004» - 34 %, вартістю 680 тис грн.

4.13) ТОВ «Цезар Палас» - 50 %, вартістю 9 тис 250 грн.

4.14) ТОВ «Арінтін-Р» -100 %, вартістю 60 тис грн.

4.15) ТОВ «Плюс 36,6» - 1 %, вартістю 13 тис грн.

4.16) Закрита акціонерна компанія з обмеженою відповідальністю «Панком Конго - 6 %, вартістю 143 тис 874 грн.

5. Корпоративні права на підприємства, оформлені на ОСОБА_3

5.1) ТОВ «Соцфармед» - АДРЕСА_10 , керівник - ОСОБА_8 , мешкає АДРЕСА_17 ;

5.2) ТОВ «Соколине» - м. Київ, вул. Інститутська, 22/7 кв.82, співзасновник ОСОБА_9 , АДРЕСА_18 , керівник ОСОБА_10 ;

5.3) ТОВ «Бумага-Юг» - м. Одеса, вул. Грецька, 44, співзасновник - ОСОБА_11 , АДРЕСА_19 , керівник - ОСОБА_12 ;?

5.4) ТОВ «Берег-Фарм» - м. Одеса, вул. Софіївська, 13, керівник - ОСОБА_13 ;

5.5) ТОВ «Граніт-Комплекс» - Миколаївська область, Первомайський район, село Тарасівка, вул. Первомайська, 13 кв.7, співзасновник ОСОБА_14 , АДРЕСА_20 , керівник - ОСОБА_15 ;

5.6) ТОВ «Плюс 36,6» - м. Одеса,. Згідно офіційних даних, мати Відповідача є власником 99 % загального капіталу цього підприємства, вартістю 1 млн 287 тис грн., а сам ОСОБА_16 нібито володіє лише 1 відсотком, вартістю 13 тис грн.;

5.7) 22 % акцій ПАТ «Будгідравліка», що були придбані у 2016 році у акціонера ОСОБА_17 .

28 лютого 2019 року позивач разом з позовною заявою надав до суду письмові докази якими обґрунтовує свої позовні вимоги, а саме: копії декларації ОСОБА_2 , копії витягів із реєстру речових прав відповідачів. Необхідно зазначити, що на протязі всього розгляду справи позивачем більше не було надано доказів на підтвердження обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Щодо вимоги про визнання об`єктами спільного майна фактичного подружжя та поділу спільного майна подружжя в натурі, право власності на Ѕ частину наступного майна яке зареєстроване за ОСОБА_2 , а саме:

1.1) нежиле підвальне приміщення загальною площею 449,5 кв. м., що складає 27/1000 частин підвалу у домоволодінні за адресою АДРЕСА_1 .;

1.2) номер-апартаменти з кухнею № НОМЕР_1 , загальною площею 317,7 кв. м., за адресою АДРЕСА_2 .

3. Цінні папери (акції підприємств), набуті ОСОБА_2 :

3.1) ПАТ «Будгідравліка» - 11 млн 616 тис 835 акцій, номінальною вартістю 2 млі 904 тис 209 грн.

3.2) ПАТ «Азовкабель» - 918 акцій, номінальною вартістю 918 тис. грн.;

3.3) ПАТ «Одесцивільпроект» - 4 тис 747 акцій, вартістю 237 грн.;

3.4) ПАТ «Південенергобуд» -143 тис 590 акцій, вартістю 35 тис 898 грн.;

3.5) ПАТ «Інгул» - 587 тис 190 акцій, вартістю 29 тис 360 грн.;

3.6) Готівкові кошти: 1 950 000 доларів СІЛА, 450 000 євро, 423 600 гривні;

3.7) Кошти, котрі зберігаються на банківських рахунках, згідно Декларації,

4. Корпоративні права на наступні підприємства:

4.1) ПП «Прайс» - ОСОБА_2 є власником 100 відсотків загального капітал] вартістю 2 млн 726 тис грн.

4.2) ТОВ «Спільне українсько-англійське підприємство «Панком-Юн» - 40 °/ вартістю 615 тис 040 грн.

4.3) ТОВ «Градконсалтінг» - 40 %, вартістю 274 тис 514 грн.

4.4) ТОВ «Трансбуд - СУ 1» - 100 %, вартістю 3 млн 947 тис 165 грн.

4.5) ТОВ «Євро-Інвест Холдінг» -100 %, вартістю 1 млн 250 тис грн.

4.6) ТОВ «Спорт Інвест Сервіс» - 65 %, вартістю 4 млн 961 тис 450 грн.

4.7) ТОВ «Лег-Транс» - 40 %, вартістю 1 млн 091 тис 590 грн.

4.8) ТОВ «1-а Туристична Агенція» - 100 %, вартістю 30 тис грн.

4.9) ТОВ «Сана Полюс» - 100 %, вартістю 128 тис 125 грн.

4.10) ТОВ «Адвокат» - 50 %, вартістю 359 тис 450 грн.

4.11) ТОВ «Лекс-Юніон» - 100 %, вартістю 1 млн 894 тис 767 грн.

4.12) ТОВ «Адвокат-2004» - 34 %, вартістю 680 тис грн.

4.13) ТОВ «Цезар Палас» - 50 %, вартістю 9 тис 250 грн.

4.14) ТОВ «Арінтін-Р» - 100 %, вартістю 60 тис грн.

4.15) ТОВ «Плюс 36,6» - 1 %, вартістю 13 тис грн.

4.16) Закрита акціонерна компанія з обмеженою відповідальністю «Панком Конго - 6 %, вартістю 143 тис 874 грн.

На підтвердження права власності на зазначені об`єкти позивач надає копію декларації відповідача 2017 року.

Необхідно зазначити, що зазначена декларація подана за 2017 рік, а тому у суду відсутні підтвердження що дані об`єкти не відчужені та перебувають у власності відповідача станом на час подачі позову. Крім того, не можливо встановити підстави набуття відповідачем права власності на зазначені об`єкти.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 24 січня 2020 року, майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею осіб необхідно вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, внаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними.

У зв`язку з цим суду під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім`єю, необхідно встановити не лише факт спільного проживання сторін у справі, а й обставини придбання спірного майна внаслідок спільної праці.

Однак позивач не надав жодних доказів щодо спільного проживання сторін у справі.

Однак навіть сам факт перебування у незареєстрованих шлюбних відносинах без установлення обставин ведення спільного господарства, побуту та бюджету не є підставою для визнання права власності на половину майна за кожною із сторін.

Тільки в разі встановлення судом таких обставин положення частини першої статті 17 Закону України «Про власність» будуть правильно застосовуватися.

Вказані правові висновки викладені Верховним Судом України у постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1026цс15.

Щодо вимоги про визнання спільним майном фактичного подружжя, про визнання за позивачем, в порядку поділу спільного майна подружжя в натурі, права власності на 1/2 частину об`єктів нерухомості, формально зареєстрованих за ОСОБА_3 , проте в дійсності набуті ОСОБА_2 :

2.1) квартири

2.1.1) АДРЕСА_3 , загальною площею 135,5 кв. м.;

2.1.2) АДРЕСА_3 , загальною площею 44,8 кв. м.;

2.1.3) АДРЕСА_4 , загальною площею 43,7 кв. м.;

2.1.4) АДРЕСА_5 , загальною площею 28,8 кв. м.;

2.1.5) АДРЕСА_6 , загальною площею 315,8 кв. м.;

2.1.6) АДРЕСА_7 , загальною площею 195,5 кв. м.;

2.1.7) АДРЕСА_8 , квартира АДРЕСА_9 ;

ІНФОРМАЦІЯ_1 ) АДРЕСА_10 , загальною площею 57,3 кв. м.;

2.1.9) АДРЕСА_11 , загальною площею 165,6 кв. м.;

2.1.10) АДРЕСА_12 .

2.2) житлові будинки та домоволодіння

ІНФОРМАЦІЯ_2 ) АДРЕСА_13 , - житловий будинок загальною площею 519

кв.м.;

2.2.2) АДРЕСА_14 , - домоволодіння, загальною площею 1062,1 кв. м.;

2.2.3) АДРЕСА_15 , - нежитлові будівлі та споруди, загальною площею 625, 2 кв. м.

2.3) земельні ділянки

2.3.1) площею 0,0234 га, за адресою АДРЕСА_13 ;

2.3.2) площею 0,0323 га, за адресою АДРЕСА_13 ;

2.3.3) площею 0,0616 га, за адресою АДРЕСА_13 ;

2.3.4) площею 0,01 га, за адресою АДРЕСА_16 ;

2.3.5) площею 0,01 га, за адресою АДРЕСА_16 ;

2.3.6) площею 0,0799 га, у Лиманському районі Одеської області (длі індивідуального дачного будівництва).

5. Корпоративні права на підприємства, оформлені на ОСОБА_3

5.1) ТОВ «Соцфармед» - АДРЕСА_10 , керівник - ОСОБА_8 , мешкає АДРЕСА_17 ;

5.2) ТОВ «Соколине» - м. Київ, вул. Інститутська, 22/7 кв.82, співзасновник - ОСОБА_9 , АДРЕСА_18 , керівник - ОСОБА_10 ;

5.3) ТОВ «Бумага-Юг» - м. Одеса, вул. Грецька, 44, співзасновник - ОСОБА_11 , АДРЕСА_19 , керівник - ОСОБА_12 ;

5.4) ТОВ «Берег-Фарм» - м. Одеса, вул. Софіївська, 13, керівник - ОСОБА_13 ;

5.5) ТОВ «Граніт-Комплекс» - Миколаївська область, Первомайський район, село Тарасівка, вул. Первомайська, 13 кв.7, співзасновник ОСОБА_14 , АДРЕСА_20 , керівник - ОСОБА_15 ;

5.6) ТОВ «Плюс 36,6» - м. Одеса,. Згідно офіційних даних, мати Відповідача є власником 99 % загального капіталу цього підприємства, вартістю 1 млн 287 тис грн., а сам ОСОБА_16 нібито володіє лише 1 відсотком, вартістю 13 тис грн.;

5.7) 22 % акцій ПАТ «Будгідравліка», що були придбані у 2016 році у акціонера ОСОБА_17 .

На підтвердження набуття права власності на зазначені об`єкти за ОСОБА_3 позивачем надо витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Позивач вказує, що зазначені об`єкти зареєстровані за ОСОБА_3 «формально», а в дійсності набуті ОСОБА_2 . Однак ніяких доказів на підтвердження даних обставин позивачем до суду не надано.

Крім того, позивачем не обґрунтовані підстави для скасування за ОСОБА_3 права власності на зазначені об`єкти та набуття Ѕ права власності за позивачем.

А тому вимоги до ОСОБА_3 є безпідставними та необґрунтованими.

Позивач вказує на те, що вона із відповідачем ОСОБА_2 перебувала у фактичному шлюбі в період з 2000 року по 2016 рік.

Розглядаючи вимогу про поділ спільного майна суд повинен враховувати декілька критеріїв: по-перше, час набуття майна, режим виникнення або відсутності виникнення права спільної власності, із ким позивач мав відносини в контексті можливості формування спільного майна, факт існування спільного проживання або фактичного шлюбу.

Відповідно до ст. 6 Кодексу про шлюб та сім?ю України, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, було встановлено правове регулювання сімейних відносин державою. Так, правове регулювання шлюбних і сімейних відносин в Україні здійснюється тільки державою. Визнається тільки шлюб, укладений у державних органах реєстрації актів громадянського стану.

Відповідно до ст. 12 Кодексу про шлюб та сім?ю України шлюб укладається в державних органах реєстрації актів громадянського стану.

Відповідно до ст. 13 Кодексу про шлюб та сім?ю України, реєстрація шлюбу встановлюється як в інтересах державних і громадських, так і з метою охорони особистих і майнових прав та інтересів подружжя і дітей. Права і обов`язки подружжя породжує лише шлюб, укладений у державних органах реєстрації актів громадянського стану. Час виникнення прав і обов`язків подружжя визначається моментом реєстрації шлюбу в органах реєстрації актів громадянського стану.

Окрім того, належним та допустимим доказом на підтвердження проживання однією сім`єю як подружжя, та наявності фактичного шлюбу є відповідний запис, зроблений органами реєстрації громадянського стану, а також є наявність спільного побуту, спільного бюджету, проведення спільних витрат, спільних друзів, спільного відпочинку, спілкування подружжя з батьками і родичами чоловіка, придбання ними майна в інтересах сім?ї, а покази свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення наявності фактичного шлюбу.

Таким чином, позивачем не надано доказів наявності реєстрації шлюбу, проживання із відповідачем однією сім?єю. Окрім того, нормами чинного на той час КпШС України не передбачалося виникнення права спільної сумісної власності чоловіка та жінки, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України" (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), спори про поділ майна осіб, які живуть однією сім`єю, але не перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають вирішуватися згідно з пунктом 1 статті 17 Закону України "Про власність", відповідних норм ЦК Української РСР та з урахуванням пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності. Правила статей 22, 28, 29 КпШС України, щодо спільної сумісної власності подружжя, порядку поділу спільної сумісної власності, розміру часток, в цих випадках не застосовуються.

Так, згідно із частиною першою статті 17 Закону України "Про власність", який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

За змістом пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 29 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин), розглядаючи позови, пов`язані з спільною власністю громадян, суди повинні виходити з того, що відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю є не лише майно, нажите подружжям за час шлюбу (статті 16 Закону Про власність, статті 22 КпШС України), а й майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, або майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що об`єдналися для спільної діяльності, коли укладеною між ними письмовою угодою визначено, що воно є спільною сумісною власністю (пункту 1 статті 17, статті 18, пункту 2 статті 17 Закону України Про власність"), тощо.

Отже, майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб, як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними.

У зв`язку із цим суду під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім`єю під час знаходження у фактичному шлюбі, слід установити не лише обставини щодо факту спільного проживання сторін у справі, та обставини, що спірне майно було придбане сторонами внаслідок спільної праці, а й перш за все, наявності або відсутність офіційної реєстрації шлюбу компетентними органами.

Проте позивач не надав доказів, що сторони перебували у фактичному шлюбі, проживали разом однією сім?єю, вели спільний побут, бюджет, тощо. Окрім того, позивач не надала доказів придбання майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту та бюджету. Вона взагалі не вказує в позовній заяві, що вона коли небудь працювала, або іншим чином робила вклад до побуту та бюджету, як би такий існував.

Окрім того, представником відповідача під час судових засідань усно було зазначено, що підтвердженням відсутності фактичного шлюбу в період з 2000 по 2016 рік з позивачем є зокрема те, що у цей період у ОСОБА_2 народились також інші діти від двох інших жінок.

Так, представник відповідача зазначив, що ОСОБА_2 постійно проживає з ОСОБА_18 , з якою має спільних дітей: ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матір`ю якого є ОСОБА_22 .

Необхідно зазначити, що відповідачем ОСОБА_2 та його представником не надані докази на підтвердження вказаних фактів, але позивачем та його представником дані твердження спростовані не були.

01.01.2004 року набув чинності Сімейний кодекс України, відповідно до частини першої статті 74 якого, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Правову позицію щодо поділу майна набутого в період після 01.01.2004 року сформував Верховний Суд у справі № 522/25049/16-ц, де зазначив, що для визначення осіб, як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім?єю чоловіка і жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбане спірне майно. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка і жінки однією сім?єю без реєстрації шлюбу є зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сімї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, інші докази, які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин, притаманних подружжю. (Постанова Верховного Суду України від 19 березня 2020 року по справі №303/2865/17).

Факт спільного відпочинку, спільна присутність на святах, самі по собі, без доведення позивачем факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю, не можуть свідчити про те,що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю. Позивачем не подано доказів на підтвердження факту ведення спільного господарства, наявності спільного побуту та бюджету, взаємних прав та обов`язків подружжя, набуття майна, тощо.

Тобто, статус спільної сумісної власності, придбаної до 01.01.2004 року, визначається за наявності зареєстрованого шлюбу та спільної праці/вкладу подружжя до набуття такого майна, а після 01.01.2004 року за такими критеріями 1) час набуття майна; 2) джерело набуття майна, 3) встановленого рішенням суду факту проживання чоловіка і жінки однією сім?єю, без реєстрації шлюбу.

Факт проживання чоловіка і жінки однією сім?єю, без реєстрації шлюбу може встановлюватись лише з 01.01.2004 року. Зі змісту позову вбачається, що позивачем взагалі дані обставини не враховані, не обґрунтовані та не підтверджені належними доказами.

Вимога про поділ спільного майна, нажитого за час перебування у фактичному шлюбі, є похідною, адже, для того, щоб вирішити питання про поділ майна, суду необхідно встановити обставину перебування Позивача з Відповідачем у шлюбних відносинах, або визначитись із доведеністю факту проживання чоловіка і жінки однією сім?єю, без реєстрації шлюбу; та встановити джерело набуття майна, яке є предметом спору.

Доказування в цивільному процесі полягає в тому, що воно виступає як право і обов`язок осіб, які беруть участь у справі. Вони мають право подавати докази, брати участь в їх дослідженні, давати усні й письмові пояснення суду, подавати свої доводи, міркування та заперечення, тобто мають право на доказування. Сторони, подаючи докази, реалізують своє право щодо доказування і одночасно виконують обов`язок стосовно доказування.

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Доказування в цивільному процесі полягає в тому, що воно виступає як право і обов`язок осіб, які беруть участь у справі. Вони мають право подавати докази, брати участь в їх дослідженні, давати усні й письмові пояснення суду, подавати свої доводи, міркування та заперечення, тобто мають право на доказування. Сторони, подаючи докази, реалізують своє право щодо доказування і одночасно виконують обов`язок стосовно доказування.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Питання як про достовірність конкретного доказу, так і про достатність їх у сукупності суд вирішує у кожному випадку виходячи з конкретних обставин справи. З іншого боку, принциповим можна вважати положення щодо неможливості доказування на основі припущень.

Також необхідно зазначити, що в позовній заяві зазначено, що у якості з`ясування та доведення обставин по даній справі необхідно здійснити допит свідків.

Однак з заявою про виклик свідків оформленої відповідно до вимог ст. 91 ЦПК України позивач та її представник не звертався.

З огляду на те, що Позивач не надала жодних доказів на підтвердження знаходження з відповідачем у фактичному шлюбі, то і на обґрунтування вимоги про поділ майна також, будь-які докази відсутні.

Також суд вбачає за необхідне зазначити, що виходячи з практики Європейського суду щодо тривалості провадження у національних судах визначене ряд критеріїв, за якими суд оцінює її розумність ( приклад Тімотієвич проти України). Серед них такі:

1. складність справи;

2. поведінка сторін;

3. поведінка державних органів;

4. важливість справи для заявника;

У зв`язку з цим, суд звертає увагу на викладення детальної хронології процесуального руху по справі ( ч. 2 ст. 258 ЦПК України), та вказує, що строк розгляду даної справи залежав не від складності справи та поведінки державних органів чи в даному випадку поведінки відповідача, а в більшій мірі залежав від поведінки самого позивача, яка детально описана вище. Суд вважає, що саме позивач не був зацікавлений у швидкому розгляді справи та за наслідком відповідних вище вказаних процесуальних дій затягував його розгляд, на що неодноразово вказував головуючий по справі під час засідань та посилався у процесуальних документах.

Керуючись ст.12, 13, 76,77, 141, 259, 263, 264, 265, 268,272,273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання спільним майном фактичного подружжя, про визнання за позивачем, в порядку поділу спільного майна подружжя в натурі, права власності на 1/2 частину відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Суддя А.В. Науменко

Повний текст рішення виготовлений 11.02.2021 року.

Суддя А.В. Науменко

04.02.21