Провадження № 2/643/1618/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2021 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Горбунової Я.М., розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами цивільної справи позовну заяву адвоката Стець Максима Леонідовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особи: Київський відділ державної виконавчої служби міста Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Харків, Московський відділ державної виконавчої служби міста Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Харків про зняття арешту з майна,-

встановив:

Представник позивача адвокат Стець М.Л., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про зняття арешту з майна, в якому просить скасувати арешт, вжитий на підставі постанови державного виконавця Київського ВДВС ХМУЮ Шевченко М.Г про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА №505910 від 13.04.2012 та припинити чинність обтяження за реєстраційним номером 13076014.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що за відомостями Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна міститься запис про обтяження, а саме арешт нерухомого майна, який зареєстрований 04.10.2012 10:59:18 за реєстраційним номером № 13076014 Харківською філією державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України на підставі постанови державного виконавця Київського ВДВС ХМУЮ Шевченко М.Г. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА №505910 від 13.04.2012 де об`єктом обтяження є: невизначене майно, все майно боржника, не враховуючи квартири АДРЕСА_1 , яка була реалізована на прилюдних торгах згідно протоколу №21-0075/12 від 10.09.2012 року, власник: ОСОБА_1 . Вказаний запис внесений до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна на підставі постанови державного виконавця Київського ВДВС ХМУЮ Шевченко М.Г. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА №505910 від 13.04.2012, однак насправді постанова винесена 13.04.2011 року. Виконавче провадження, в рамках якого була винесена зазначена постанова було відкрите Київським ВДВС ХМУЮ на підставі виконавчого листа №2-2011/2010, який виданий 01.03.2011 року Євпаторійським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» боргу у розмірі 410150,36 грн. В подальшому державним виконавцем згідно з вимогами п. 10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, виконавчий документ надіслано за територіальністю до Московського ВДВС ХМУЮ. Державним виконавцем Московського ВДВС ХМУЮ 15.03.2013 року було винесено постанову про повернення вказаного виконавчого документу стягувачу. В подальшому за виконавчим листом №2-2011/2010, виданим 01.03.2011 року Євпаторійським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» боргу у розмірі 410150,36 грн. виконавчі провадження не порушувалися. Матеріали виконавчого провадження, в рамках якого накладався оспорюваний арешт, знищено. Даний запис про обтяження обмежує позивачку у реалізації свої прав, оскільки вона позбавлена можливості набувати майно та вільно ним розпоряджатися.

Відзив на позов відповідач у встановлений строк не надав.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо) не застосовувалися.

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

З відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна вбачається, що міститься запис про обтяження, а саме: «Тип обтяження: арешт нерухомого майна; Реєстраційний номер обтяження: 13076014; Зареєстровано: 04.10.2012 10:59:18 за № 13076014 реєстратором: Харківська філія державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, 61001, Харківська обл., м. Харків, проспект Гагаріна, 20-А (2-йпов.), , 703-55-17; Підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АА№505910, 13.04.2012, державний виконавець Київського ВДВС ХМУЮ Шевченко М.Г.; Об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно боржника, не враховуючи квартири АДРЕСА_1 , яка була реалізована на прилюдних торгах згідно протоколу №21-0075/12 від 10.09.2012 року; Власник: ОСОБА_1 ; Обтяжувач: Київський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, Код: 34952440, 61024, Харківська обл., м. Харків, вул. Студентська, 5/6, тел. , 704-00-04; Заявник: Київський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, Код: 34952440, 61024, Харківська обл., м. Харків, вул. Студентська, 5/6» (а.с. 16).

Постановою державного виконавця Київського ВДВС ХМУЮ Шевченко М.Г. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА №505910 при примусовому виконанні виконавчого листа №2-2011/2010, виданого 01.03.2011 року Євпаторійським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» боргу 410150,36 грн. та судових витрат 1820,00 грн. накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та заборонено здійснювати відчуження майна, яке належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах суми боргу за виконавчим провадженням (а.с. 22).

З повідомлення Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харкова) від 25.05.2020 року вбачається, що на примусовому виконанні у відділі перебував виконавчий лист № 2-2011/2010 виданий 01.03.2011 Євпаторійським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» боргу у розмірі 410150,36 грн., який надійшов до відділу 13.04.2011 року. Нерухоме майно, а саме квартира АДРЕСА_1 в ході виконання було реалізовано згідно протоколу № 21-0075/12 від 10.09.2012 року. 18.10.2012 державним виконавцем згідно з вимогами ст. 49 п.10 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, виконавчий документ надіслано за територіальністю до Московського ВДВС ХМУЮ (а.с. 18).

З повідомлення Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харкова) від 22.05.2020 року вбачається, що перевіркою автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 35383494 по виконанню виконавчого листа від 01.03.2011 № 2-2011/2010 виданого Євпаторійським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості у розмірі 410150,36 грн. Під час примусового виконання виконавчого провадження державним виконавцем, керуючись п. 2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (попередньої редакції) 15.03.2013 року було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. В рамках виконавчого провадження № 40427848 по виконанню виконавчого листа від 01.03.2011 № 2-2011/2010, що видав Євпаторійський міський суд про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 у солідарному порядку на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості у розмірі 410150,36 грн. державним виконавцем згідно п.8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» 25.10.2013 року винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження. Вказані виконавчі провадження були знищені у зв`язку із закінченням строку їх зберігання. Зазначено, що ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» чинної редакції регламентовано вичерпний перелік підстав для зняття арешту з майна.

Відповідно до п. 10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній станом на 18.10.2012 року) виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документу за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до п.2 ч. 1, ч. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній станом на 15.03.2013 року) виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Частиною 5 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній станом на 15.03.2013 року) передбачено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній станом на 15.03.2013 року) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом одного року.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в чинній редакції) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній станом на 25.10.2013 року) державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на 15.03.2013 року) у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» (в чинній редакції) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Таким чином, чинним законом на момент повернення виконавчого документу стягувачу не було передбачено прямої норми про необхідність скасування арешту в такому випадку. Аналіз наведених вище норм дає підстави вважать, що у разі якщо виконавчий документ повторно не пред`явлено до виконання протягом встановлених строків, то відсутні і підстави для збереження арешту, який в такому разі може бути знятий за рішенням суду.

Стаття 13 ЦПК України визначає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Існування арешту перешкоджає позивачу розпоряджатися належним їй майном, в зв`язку з чим, її права підлягають поновленню, шляхом задоволення її позовних вимог щодо скасування арешту накладеного на її майно.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, ст.ст.15, 16 ЦК України особа має право для звернення до суду для захисту своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у спосіб визначений законом. В даному випадку позивач довела суду, що існує порушення її прав, і підстави для їх поновлення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 89, 141, 264-265 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Скасувати арешт, вжитий на підставі постанови державного виконавця Київського ВДВС ХМУЮ Шевченко М.Г про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА №505910 від 13.04.2011, яка зазначена у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна як постанова від 13.04.2012 та припинити чинність обтяження за реєстраційним номером 13076014.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 2/12.

Третя особи: Київський відділ державної виконавчої служби міста Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Харків, 61024, м. Харків, вул. Студентська, 5/6; Московський відділ державної виконавчої служби міста Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Харків, 61001, м. Харків, м-н Захисників України, 7/8, 7 пов.

Суддя: Я.М. Горбунова