ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2769/21 Справа № 173/1392/19 Суддя у 1-й інстанції - Петрюк Т. М. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Догонової О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Новомиколаївського комунального дошкільного навчального закладу Сонечко, Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, відділу освіти Верхньодніпровської районної державної адміністрації, Верхньодніпровської районної державної адміністрації про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Новомиколаївського комунального ДНЗ Сонечко, Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, третя особа відділ освіти Верхньодніпровської районної державної адміністрації про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні.

В обґрунтування позовних вимог, які уточнювалися в ході судового розгляду справи, ОСОБА_1 посилалася на те, що у період з 03 листопада 1997 року по 01 лютого 2019 року вона перебувала у трудових відносинах з Новомиколаївським КЗ Сонечко, що підтверджується записами в її трудовій книжці. 01 лютого 2019 року вона була звільнена з посади завідуючої Новомиколаївським КЗ Сонечко, за згодою сторін за п. 1 ст. 36 КЗпП України, згідно наказу №07-к/тр від 30 січня 2019 року. Позивач зазначає, що на дату звільнення в неї було невикористаної відпустки 105 днів. 31 січня 2019 року вона звернулась до селищного голови Новомиколаївської територіальної громади із заявою здійснити перерахунок за невикористані дні щорічної відпустки в кількості 105 днів. В день звільнення 01 лютого 2019 року відповідач письмово не повідомив її про нараховані суми належні при звільненні та не здійснив виплату належних їй коштів. На підставі викладеного ОСОБА_1 просила суд стягнути солідарно з відповідачів на її користь 52 266 грн. 79 коп., невиплачену компенсацію за невикористану відпустку; середній заробіток за час затримки розрахунку по день ухвалення рішення в сумі 165 765 грн. 23 коп. і моральну шкоду в сумі 50 000 грн. (т.1 а.с.88-90).

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2019 року було залучено до участі у справі співвідповідачами відділ освіти Верхньодніпровської районної державної адміністрації, Верхньодніпровську районну державну адміністрацію.

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2019 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 Стягнуто солідарно з Новомиколаївського комунального ДНЗ Сонечко ( юридична адреса: 51653 вул. Святкова, 9-А сел. Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, ), Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (юридична адреса: 51653 вул. Шкільна, 2-А сел. Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, ), відділу освіти Верхньодніпровської районної державної адміністрації (юридична адреса 51600 вул. Дніпровська, 56 м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області, ) і Верхньодніпровської районної державної адміністрації (юридична адреса: 51600, пр. Шевченка, 21 м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 52 266 грн 79 коп., компенсацію за 105 днів невикористаної щорічної відпустки. Стягнуто солідарно з Новомиколаївського комунального ДНЗ Сонечко ( юридична адреса: 51653 вул. Святкова, 9-А сел. Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, ), Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (юридична адреса: 51653 вул. Шкільна, 2-А сел. Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, ), відділу освіти Верхньодніпровської районної державної адміністрації (юридична адреса 51600 вул. Дніпровська, 56 м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області, ) і Верхньодніпровської районної державної адміністрації (юридична адреса: 51600, пр. Шевченка, 21 м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 - 82137 грн. 72 коп. середній заробіток за час затримки розрахунку. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Новомиколаївського комунального ДНЗ Сонечко (юридична адреса: 51653 вул. Святкова, 9-А сел. Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, ), Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (юридична адреса: 51653 вул. Шкільна, 2-А сел. Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, ), відділу освіти Верхньодніпровської районної державної адміністрації (юридична адреса 51600 вул. Дніпровська, 56 м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області, ) і Верхньодніпровської районної державної адміністрації (юридична адреса: 51600, пр. Шевченка, 21 м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області, ) судовий збір на користь держави в сумі по 336 грн. 01 коп. з кожного.

В апеляційній скарзі Новомиколаївська селищна рада Верхньодніпровського району Дніпропетровської області просить рішення суду від від 25 жовтня 2019 року скасувати в частині стягнення в солідарному порядку з Новомиколаївського комунального ДНЗ Сонечко та Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області грошових коштів у сумі 134 404 грн. 51 коп. та судового збору в сумі по 336 грн. 01 коп., посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційні скарги залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КзПП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації проводиться в день звільнення. Якщо в день звільнення працівник не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненним працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до ч.1 - у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Згідно з ч. 2 ст. 83 КЗпП України у разі звільнення керівних, педагогічних, наукових, науково-педагогічних працівників, спеціалістів навчальних закладів, які до звільнення пропрацювали не менш як 10 місяців, грошова компенсація виплачується за не використані ними дні щорічних відпусток з розрахунку повної їх тривалості.

Відповідно до положень ч.1 ст. 117 КЗпП України - у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

При визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100 ( 100-95-п ) (з наступними змінами і доповненнями).

Згідно з п. 5 Порядку обчислення середньої заробітної плати нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Обов`язок власника або уповноваженого ним органом, передбачений ст.117 Кодексу законів про працю України, щодо виплати працівнику середнього заробітку за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку є саме випадком збереження середньої заробітної плати.

Згідно п. 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України - Відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Затримка виплати заробітної плати , інших коштів, належних працівникові при звільненні має наслідком спричинення працівникові моральної шкоди.

З матеріалів справи вбачається, 03 листопада 1997 року року позивач ОСОБА_1 була прийнята на посаду завідуючого господарством Новомиколаївського ясла-садок Сонечко Верхньодніпровського районного відділу освіти (т.1 а.с.13).

У подальшому ОСОБА_1 переводилась на різні посади зазначеного дошкільного закладу, який 23 жовтня 2016 року був перейменований у Новомиколаївський комунальний ДНЗ Сонечко.

Остання посада ОСОБА_1 є завідувач Новомиколаївського комунального ДНЗ Сонечко.

Наказом № 07-к/тр від 30 січня 2019 року ОСОБА_1 була звільнена з Новомиколаївського комунального ДНЗ Сонечко, 01 лютого 2019 року за угодою сторін п.1 ст. 36 КЗпП України (т. 1 а.с.15).

Встановлено, за період роботи в Новомиколаївському комунальному дошкільному ДНЗ Сонечко за період з 2012 року по 2018 рік позивачем не використано 105 днів щорічної відпустки.

31 січня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до селищного голови Новомиколаївської територіальної громади із заявою про здійснення перерахунку за невикористані дні щорічної відпустки в кількості 105 днів (т.1 а.с.17).

11 січня 2019 року Голова Новомиколаївської селищної ради звернувся до голови Верхньодніпровської районної державної адміністрації з проханням передбачити кошти для виплати компенсації за невикористані дні відпустки в кількості 105 днів з 2012-2018 рік в сумі 52 266 грн. 79 коп., та середнього заробітку в зв`язку з невиплатою компенсації за невикористані дні щорічної відпустки при звільненні в сумі 43 959 грн. 82 коп. (т.1 а.с.18)

Встановлено, позивачеві при звільненні не була здійснена виплата компенсації за всі дні невикористаної відпустки.

Доказів того що на час розгляду справи з позивачем проведений розрахунок та виплачена компенсація за невикористані дні відпустки відповідачами суду не надано.

Для визначення середнього заробітку позивача судом вірно взята нарахована заробітна плата за січень 2019 року та поділена на кількість робочих днів: 9425 грн. 65 коп. : 21дн. = 448 грн. 84 коп. - середньоденний заробіток ОСОБА_1 (т.1 а.с.85).

З часу звільнення позивача до ухвалення рішення пройшло 183 дні. Таким чином середній заробіток позивача за даний час складатиме: 448,84 грн. х 183 дні = 82137 грн 72 коп.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що за період з 02 лютого 2019 року по 25 жовтня 2019 року середній заробіток позивача становить: 82 137 грн. 72 коп. та вказана сума підлягає стягненню на користь позивача.

Згідно наданого статуту, Новомиколаївський комунальний ДНЗ Сонечко є юридичною особою (т.1 а.с.23-38).

Новомиколаївська селищна рада Верхньодніпровського району Дніпропетровської області є засновником даного навчального закладу, тому є відповідачами у даній справі, так як саме з даними відповідачами позивач перебувала у трудових відносинах.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 08 грудня 2020 року було витребувано у кожного із відповідачів: Новомиколаївського комунального ДНЗ Сонечко, Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, Верхньодніпровської районної державної адміністрації, відділу освіти Верхньодніпровської районної державної адміністрації докази: яка установа здійснює нарахування заробітної плати працівникам Новомиколаївського комунального ДНЗ Сонечко та фінансування Новомиколаївського комунального ДНЗ Сонечко (т.2 а.с.43,44).

На виконання вказаної ухвали апеляційного суду Верхньодніпровська районна державна адміністрація повідомила, що Новомиколаївський комунальний ДНЗ Сонечко утримується за рахунок коштів Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області та іншої дотації з районного бюджету (т.2 а.с.51, 52).

На виконання вказаної ухвали апеляційного суду відділ освіти Верхньодніпровської районної державної адміністрації повідомив, відділу освіти не є розпорядником коштів та не здійснює фінансування Новомиколаївського комунального ДНЗ Сонечко (т.2 а.с.82, 83).

Іншими відповідачами - Новомиколаївським комунальним ДНЗ Сонечко, Новомиколаївською селищною радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області вказана ухвала апеляційного суду була отримана, але не виконана у встановленому законом порядку.

Слід зазначити, відсутність фінансування, віднесення даних установ до установ, які фінансуються за рахунок бюджету, не є підставою звільнення від відповідальності в частині невиплати працівникові всіх сум, належних при звільненні.

Новомиколаївською селищною радою вживались заходи для отримання відповідних коштів у Верхньодніпровської районної державної адміністрації, що підтверджується зверненням до Верхньодніпровської районної державної адміністрації.

Враховуючи, що позивачеві не виплачені всі суми, які підлягали виплаті при звільненні, а саме компенсація за невикористані дні відпустки, суд дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача грошових коштів, невиплачених при звільненні та середнього заробітку за час затримки розрахунку по час ухвалення рішення суду.

Доводи апеляційної скарги щодо недоведеності позовних вимог ОСОБА_2 в частині стягнення в солідарному порядку з Новомиколаївського комунального ДНЗ Сонечко та Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області грошових коштів у сумі 134 404 грн. 51 коп. та судового збору в сумі по 336 грн. 01 коп. є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи апеляційної скарги стосовно незаконності та необґрунтованості рішення суду є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді