Справа № 155/1843/20
Пр.№2/155/266/21
Рішення

іменем України

01 лютого 2021 року м. Горохів

Горохівський районний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді - Яремчук С.М.,

з участю секретаря судового засідання - Задурської К.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду міста Горохів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно як спадкоємця померлого власника, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати за ним, ОСОБА_1 , в порядку спадкування за заповітом після померлої баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельні ділянки згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії III-ВЛ №017455 площею 1.3742 га (кадастровий номер :00:001:0127) та площею 1.0021 га (кадастровий номер :00:001:0126).

Мотивує свій позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба ОСОБА_3 . Після її смерті залишилося спадкове майно - земельні ділянки, які розташовані на території Терешківцівської сільської ради. 03 серпня 2004 року спадкодавець склала заповіт, в якому все належне їй майно заповіла позивачу. Після її смерті ОСОБА_1 розпочав оформляти право на спадщину, однак через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Батько позивача - ОСОБА_4 , який є сином спадкодавця, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 - до відкриття спадщини. Зазначає, що спадщину прийняв шляхом спільного проживання з спадкодавцем. Звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальних дій через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно. Враховуючи, що у досудовому порядку оформити свої спадкові права на майно по смерті ОСОБА_3 позивач не має змоги, просить позов задовольнити.

01.02.2021 до суду надійшла письмова заява відповідача - ОСОБА_2 , в якій остання повідомила, що як непрацездатний пенсіонер за віком, яка має право на обов`язкову частку в спадщині, від отримання належної їй обов`язкової частки в спадщині відмовляється. Позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення.

Ухвалою судді від 29.12.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в поряду загального позовного провадження.

Позивач в підготовче засідання 01.02.2021 не з`явився, у заяві просить справу розглядати в його відсутності, позовні вимоги задовольнити.

Відповідач в підготовче засідання 01.02.2021 не з`явилась, просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка в судове засідання будь якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 (а.с.6).

До складу спадщини після смерті ОСОБА_3 увійшло спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 2.37 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Терешківцівської сільської ради і складається із двох земельних ділянок. Земельна ділянка передана у приватну власність ОСОБА_3 на підставі рішення Терешківцівської сільської ради народних депутатів від 09.10.2001 за №14/5, про що на її ім`я видано Державний акт на право приватної власності на землю серії III-ВЛ 017455 (а.с.10).

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Як вбачається із заповіту, посвідченого 03.08.2004 секретарем Терешківцівської сільської ради, все своє майно ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_1 (а.с.15).

Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) встановлено, що заповіт чинний та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 27.

Родинні відносини позивача ОСОБА_1 з спадкодавцем ОСОБА_3 підтверджуються свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , згідно з яким його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.14) та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, відповідно до якого матір`ю ОСОБА_4 є ОСОБА_3 (а.с.8).

У довідці Терешківцівської сільської ради Горохівського району Волинської області від 20.11.2019 № 608 зазначається, що спадкодавець ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті проживала у житловому будинку по АДРЕСА_1 разом із внуком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який продовжує проживати по даний час та внуком ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 . Чоловік спадкодавці ОСОБА_4 помер 1997 року. Заповіт ОСОБА_3 посвідчувався Терешківцівською сільською радою 10.12.2002, зареєстровано в реєстрі за №26, який змінений і скасований заповітом від 03.08.2004 року, що зареєстровано в реєстрі за №27, який не змінено і не скасовано. Спадкоємцями померлої ОСОБА_3 за законом є дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживає в АДРЕСА_2 . За заповітом - внук ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за заповітом - внук ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 . Син ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис за №14 від 23.12.1997 (а.с.11).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_6, про що стверджується долученими до матеріалів справи свідоцтвами про смерть серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 (а.с. 6,9).

З відповіді приватного нотаріуса Голодевич Г.С. від 12.01.2021 №01-09/11 вбачається, що спадкова справа після померлої ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилось.

У постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.12.2020 №476/02-31 приватний нотаріус Голодевич Г.С. вказує, що спадкоємець ОСОБА_1 при зверненні до нотаріуса не надав оригінал правовстановлюючого документу, який стверджував би право власності на вищевказане майно, яке належало спадкодавцю, а тому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом було відмовлено.

З оголошення в газеті «Горохівський вісник» від 28.11.2019 вбачається, що Державний акт на право власності на землю серії III-ВЛ №017455, виданий на ім`я ОСОБА_3 слід вважати недійсним у зв`язку з його втратою (а.с.16).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частини 1 та 2 ст. 1220 ЦК України).

Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1233, ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

З матеріалів справи вбачається, що дочка спадкодавця - ОСОБА_2 , якій в порядку ст. 1241 ЦК України належить право на обов`язкову частку у спадщині, на момент смерті з спадкодавцем не приживала, заяву про прийняття спадщини в шестимісячний строк в нотаріальну контору не подала, проти задоволення позову не заперечила.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 прийняв спадщину в порядку спадкування за заповітом шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, проте не має можливості здійснити своє право на спадкування в позасудовому порядку через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на вищевказане майно.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно частини 1 статті 8 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З врахуванням наведеного, суд вважає, що доводи позивача підставні, доведені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Судові витрати у справі слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 141, 200, 206,258, 259, 263-265, 268, ЦПК України, ст. ст. 1217, 1218, 1225, 1233, 1235, 1241, 1268 ЦК України, -

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 після померлої баби, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності в порядку спадкування за заповітом на земельні ділянки згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії III-ВЛ №017455 площею 1.3742 га (кадастровий номер :00:001:0127) та площею 1.0021 га (кадастровий номер :00:001:0126).

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Горохівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (45724, с.Ощів Горохівського району Волинської області, РНОКПП НОМЕР_5 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 )

Повний текст рішення складено 09.02.2021 року

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області С.М. Яремчук