Справа № 242/3606/20
Провадження № 2/242/182/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
10 лютого 2021 року Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді - Хацько Н.О., за участю секретаря судового засідання Фоміної Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Селидове в порядку заочного спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Селко» про стягнення витрат від інфляції та трьох відсотків річних за несвоєчасне погашення заборгованості з орендної плати за договором оренди землі, -
Позивач ОСОБА_1 31.08.2020 року звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з ТОВ «Селко» про стягнення витрат від інфляції та трьох відсотків річних за несвоєчасне погашення заборгованості з орендної плати за договором оренди землі. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником земельної ділянки площею 5,01 га., яка розташована на території Селидівської міської ради Донецької області, на підставі державного акту на право власності серія І-ДН № 017986 від 26.04.2020 року. 12.06.2020 року між позивачем та відповідачем укладено договір оренди земельної ділянки. Згідно умов договору оренди земельної ділянки від 13.06.2020 року. орендар повинен виплачувати грошові кошти за користування земельною ділянкою один раз на рік до 31.12 поточного року, але ТОВ «Селко» належним чином не виконував свої обов`язки за вищевказаним договором. Заочним рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 18.09.2019 року було задоволено його заяву та розірвано договір оренди землі, укладений 12.06.2000 року між ним та ТОВ «Селко», стягнуто на його користь заборгованість по орендній платі за договором оренди землі від 12.06.2000 року за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року в сумі 10 000 грн. 00 коп., зобов`язати ТОВ «Селко» повернути земельну ділянку площею 5,01 га, яка розташована га території Селидівської міської ради Донецької області. Заочним рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 10.08.2020 року частково задоволено його позовну заяву до відповідача та стягнуто з ТОВ «СЕЛКО» на його користь заборгованість по орендній платі за період з 01.01.2016 року по 31.10.2019 року в сумі 38 333 грн. 30 коп. та витрати, пов`язані з земле будівними роботами з оформлення документів на право використання землі (технічної документації на продовження договору) в сумі 5727 грн. 32 коп. Враховуючи невиконання відповідачем своїх вимог по сплаті орендних платежів просить суд стягнути ТОВ «Селко» на його користь витрати від інфляції за рахунок несвоєчасної сплати основного боргу в сумі 18 973 грн. 00 коп. та 3 відсотки річних за несвоєчасне погашення боргу по орендній платі за договором оренди в сумі 4249 грн. 31 коп.
Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 01.09.2020 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 14.09.2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження.
Позивач ОСОБА_1 належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій підтримав позов, просить суд слухати справу за його відсутності та не заперечує проти винесення по справі заочного рішення.
В судове засідання представник відповідача ТОВ «Селко» не з`явився, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце слухання справи. Згідно ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження.
Відповідно до вимог ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.
Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю, виданого на підставі рішення виконкому Селидівської міської ради від 12.04.2000 року № 101, земельна ділянка площею 5,01 га., яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Селидівської міської ради, належить на праві власності ОСОБА_1 .
Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» (в редакції на час укладання) було передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
За положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Відповідно до ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.
Згідно договору оренди землі б/н від 12.06.2000 року, укладеного між ТОВ «Селко» та ОСОБА_1 , останній передав, а ТОВ «Селко» прийняв в оренду строком на 49 років земельну ділянкуплощею 5,01 га, яка розташована на території Селидівської міської ради. Орендна плата становить 1% від базової нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 523 грн. 80 коп.
Згідно умов Договору оренди земельної ділянки від 12.06.2000 року, сплата орендної плати - перерахування грошових коштів, що виплачуються один раз на рік до 31.12. поточного року.
Відповідно до п. 1 указу Президента України «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» від 02.02.2002 року N 92/2002 визнано одним із пріоритетних завдань пореформеного розвитку аграрного сектора економіки забезпечення підвищення рівня соціального захисту сільського населення, зокрема шляхом запровадження плати за оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення, земельних часток (паїв) у розмірі не менше 3 відсотків визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, земельної частки (паю) та поступового збільшення цієї плати залежно від результатів господарської діяльності та фінансово-економічного стану орендаря.
Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Так, згідно заочного рішення Селидівського міського суду Донецької області від 18.09.2019 року задоволено частково позов ОСОБА_1 до ТОВ «Селко» про розірвання договору оренди землі, стягнення заборгованості по орендній платі та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, розірвано договір оренди землі, укладений 12.06.2000 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Селко», стягнуто з ТОВ «Селко» на користь ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі за договором оренди землі від 12.06.2000 року в сумі 10 000 грн. 00 коп. за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року, зобов`язати відповідача повернути земельну ділянку площею 5,01 га., яка розташована га території Селидівської міської ради Донецької області та вирішено питання про судові витрати. Рішення набрало законної сили 21.10.2019 року.
Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.
Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.
Суд наголошує, що за змістом ч. 2 ст. 625 ЦК нарахування інфляційних витрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Селко» про стягнення витрат від інфляції та трьох відсотків річних за несвоєчасне заборгованості з орендної плати за договором оренди землі є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
При визначенні розміру витрат від інфляції та трьох відсотків річних за несвоєчасне заборгованості з орендної плати за договором оренди землі, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд вважає вірними розрахунки позивача інфляційних збитків за несвоєчасну сплату орендних платежів за період з 01.01.2015 року по 31.12.2018 року на загальну суму 18 557 грн. 00 коп. (10 323 грн. 00 коп. + 4216 грн. 00 коп. + 2 766 грн. 00 коп. + 1 343 грн. 00 коп.)
В той самий час суд вважає неправильним приведений позивачем розрахунок інфляційних збитків за несвоєчасну сплату орендних платежів за періоди з 01.01.2019 року по 31.10.2019 року, оскільки згідно мотивувальної частини заочного рішення Селидівського міського суду Донецької області від 18.09.2019 року загальний розмір орендної плати за вказаний період склав 8333 грн. 30 коп. Тоді як, позивачем здійснено розрахунок виходячи з суми орендної плати за повний рік, а саме 10 000 грн. 00 коп.
Таким чином, інфляційні збитки за несвоєчасну сплату орендних платежів за періоди з 01.01.2019 року по 31.10.2019 року за розрахунками суду повинні складати 346 грн. 65 коп.
В зв`язку з чим, загальний розмір інфляційних збитків позивача за несвоєчасну сплату орендних платежів відповідачем за періоди з 01.01.2015 року по 31.10.2019 року складає 18 903 грн. 65 коп.
Суд також вважає вірним розрахунок позивача трьох відсотків річних по орендним платежам за період з 01.01.2015 року по 31.12.2018 року на загальну суму 3 999 грн. 44 коп. (1449 грн. 86 коп. + 1149 грн. 86 коп. + 849 грн. 86 коп. + 549 грн. 86 коп.)
Натомість, розмір трьох відсотків річних по орендним платежам за період з 01.01.2019 року по 31.10.2019 року, за розрахунками суду, складає 208 грн. 21 коп.
Таким чином, загальна сума трьох відсотків річних по орендним платежам за періоди з 01.01.2015 року по 31.10.2019 року за розрахунками суду повинні складати 4207 грн. 65 коп.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 частково та стягнути з відповідача на користь позивача 23 111 грн. 30 коп., з яких інфляційних збитки за несвоєчасну сплату орендних платежів - 18 903 грн. 65 коп., трьох відсотків річних за несвоєчасну сплату орендних платежів - 4207 грн. 65 коп.
В силу вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто витрати, пов`язані із сплатою судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, за подання до суду позову про стягнення витрат від інфляції та трьох відсотків річних за несвоєчасне погашення заборгованості з орендної плати за договором оренди землі на загальну суму 23 222 грн. 31 коп. позивач повинен був сплатити судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп.
Враховуючи, що суд задовольнив позовні вимоги частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволеної частини позовних вимог, а саме: судовий збір у сумі 836 грн. 76 коп. (99,52 %).
Поміж іншим судом встановлено, що при звернені до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 880 грн. 40 коп., тобто на 39 грн. 60 коп. більше від необхідної суми судового збору.
В зв`язку з чим, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що переплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про судовий збір».
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 141, 223, 258, 259, 265, 268, 280 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Селко» про стягнення витрат від інфляції та трьох відсотків річних за несвоєчасне погашення заборгованості з орендної плати за договором оренди землі - задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Селко» на користь ОСОБА_1 інфляційні збитки за несвоєчасну сплату орендних платежів у сумі 18 903 (вісімнадцять тисяч дев`ятсот три) грн. 65 коп., трьох відсотків річних за несвоєчасну сплату орендних платежів у сумі 4207 (чотири тисячі двісті сім) грн. 65 коп., всього у сумі 23 111 (двадцять три тисячі сто одинадцять) грн. 30 коп.
В решті позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 .
Суддя Н.О. Хацько