Ухвала

07 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 523/13654/20

провадження № 61-16624ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д.(суддя-доповідач), Гулька Б. І.,

Коломієць Г. В.,

розглянув касаційну скаргу представника

ОСОБА_1 - адвоката Радіонова Олександра Леонідовича, на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 15 лютого 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 29 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним вище позовом, у якому просила стягнути зі ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

щомісячно у розмірі 12 000,00 грн та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 3 000,00 грн.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 15 лютого 2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто

зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у розмірі 7 500,00 грн щомісячно, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 вересня 2020 року до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

а також стягнуто аліменти на особисте утримання ОСОБА_2 у розмірі 2 500,00 грн щомісячно, починаючи з 04 вересня 2020 року до досягнення ОСОБА_3 трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Допущено негайне виконання рішення за один місяць. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Одеського апеляційного суду від 23 вересня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 15 лютого 2021 року змінено. Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5 000,00 гривень щомісячно, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи

з 04 вересня 2020 року до досягнення ОСОБА_3 , повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її особисте утримання у розмірі 2 000,00 гривень щомісячно, починаючи з 04 вересня 2020 року до досягнення ОСОБА_3 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У листопаді 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат

Радіонов О. Л., звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 15 лютого 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 29 вересня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та

у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених

у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 3 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).

Предметом позову у даній справі є стягнення аліментів, а тому зазначена справа є малозначною в силу вимог закону і окремого визнання її такою не потребує.

Згідно з частиною четвертою статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя;

2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду;

4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Отже, згідно з частиною четвертою статті 274 ЦПК України ця справа не відноситься до тієї категорії справ, що не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню. Верховний Суд таких випадків також не встановив.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 37).

З урахуванням наведеного, оскільки представник ОСОБА_1 - адвокат Радіонов О. Л., подав касаційну скаргу на судові рішення

у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 274, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Радіонова Олександра Леонідовича, на рішення Суворовського районного суду м. Одеси

від 15 лютого 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду

від 29 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць