Справа № 308/3701/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2021 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Іванов А.П., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про недовіру судді Іванову А.П., у зв`язку з порушенням Бангалорських принципів, подану у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька,

встановив:

В провадженні суду на стадії судового розгляду перебуває вищевказана цивільна справа.

10.02.2021 ОСОБА_1 подано до суду заяву про недовіру судді Іванову А.П., у зв`язку з порушенням ним Бангалорських принципів поведінки судді. В обґрунтування заявленого зазначає про те, що ОСОБА_1 у кожному своєму клопотанні висловлював недовіру головуючому у справі, однак останній не заявив собі самовідвід, з метою ухвалення завідомо неправосудного рішення.

Ознайомившись із заявою про недовіру судді, клопотанням про перенесення розгляду справи, а також з матеріалами цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

За ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд вважає за необхідне зазначити, що ухвалою від 20.07.2020 підготовче провадження у справі закрито та, за згодою сторін, таку було призначено до судового розгляду.

Враховуючи стадію судового процесу розгляд справи по суті, заява ОСОБА_1 про недовіру головуючому у справі подана останнім без дотримання строків, регламентованих ч. 3 ст. 39 ЦПК України.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 3 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Чергове судове засідання у розглядуваній цивільній справі призначене на 15 год. 00 хв. 10.02.2021.

10.02.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду із клопотанням про перенесення судового засідання у розглядуваній справі на іншу дату, а також категорично заперечив про проведення судового розгляду без його участі, у зв`язку з висловленою судді ОСОБА_3 недовірою.

Враховуючи те, що судове засідання, призначене на 10.02.2021 фактично не відбулося, а наступне визначене судом на 19.02.2021, то за вимогами ч. 3 ст. 40 ЦПК України заява підлягає передачі до канцелярії суду для здійснення автоматизованого розподілу такої для розгляду іншому судді.

Як підставу для недовіри головуючому судді у розглядуваній справі ОСОБА_1 зазначає, що суд не заявив самовідвід, не зважаючи на те, що ОСОБА_1 неодноразово висловлював йому недовіру.

Підстави для відводу та самовідводу визначаються ст. 36 ЦПК України.

Суд приймаючи справу до розгляду за ухвалою від 22.07.2019 та до підготовчого судового засідання від 22.08.2019, а також впродовж підготовчого та судового розгляду справи, підстав для заявлення самовідводу, регламентованих ст. 36 ЦПК України, не вбачає.

Як підставу для недовіри головуючому судді у розглядуваній справі ОСОБА_1 також зазначає, що суд всупереч нормам процесуального права призначив судове засідання 29.01.2021, при цьому що попереднє відбулося 27.01.2021.

У цьому контексті суд вважає за необхідне зазначити положення ч. 4 ст. 36 ЦПК України, за якою незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Наявність у осіб, які беруть участь у справі заперечень, сумнівів щодо правильності та відповідності процесуальних дій судді протягом розгляду та судових рішень чинному законодавству України не можуть бути підставою згідно з ст. ст. 36, 37 ЦПК України для відводу судді, всі ці заперечення можуть бути викладені цими особами в апеляційній скарзі у разі незгоди з прийнятим судовим рішенням.

Щодо упередженого ставлення головуючого судді, про яке заявив ОСОБА_1 у своїй заяві, то суд зазначає наступне.

У п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» зазначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

У п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що кожен має право на розгляд його справи безстороннім судом, встановленим законом.

Позивачем не подано суду жодного доказу, який би підтвердив упередженість або необ`єктивність суду.

Наведені у заяві про недовіру судді Іванову А.П. не є обставинами, які в розумінні ст. 36 КПК України виключають участь судді в розгляді справи.

Окрім цього, суд не вправі, за відсутності підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України задовольняти необґрунтовану, безпідставну, голослівну заяву про відвід, оскільки наведене суперечитиме основним засадам цивільного процесуального законодавства, вимогам, встановленим у Законі України «Про судоустрій і статус суддів», Кодексі суддівської етики, Бангалорських принципах поведінки судді.

Враховуючи вищенаведене, зважаючи на те, що будь-яких доказів, які б давали підстави сумніватися в об`єктивності та неупередженості головуючого судді при розгляді даної справи ОСОБА_1 надано не було, підстави для відводу на переконання суду відсутні, тому суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого.

У відповідності до приписів ч. 3 ст. 40 ЦПК України заяву ОСОБА_1 про недовіру судді Іванову А.П. слід передати для розгляду суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Враховуючи викладене, керуючисьст.ст.36-40ЦПКУкраїни, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_1 від 10.02.2021 про недовіру судді Іванову А.П., у зв`язку з порушенням Бангалорських принципів, вважати необґрунтованою.

Заяву про недовіру судді ОСОБА_3 та цивільну справу №308/3701/18 передати до канцелярії суду для здійснення автоматизованого розподілу іншому судді відповідно до ч. 1 ст. 33 ЦПК України для вирішення питання про відвід судді в рамках розгляду даної справи.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського А.П. Іванов

міськрайонного суду