ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 грудня 2021 року м. Чернівці

справа № 719/219/21

провадження 822/1082/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів : Лисака І.Н., Литвинюк І.М.

секретар Скрипка С.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новодністровського міського суду Чернівецької області від 10 вересня 2021 року в цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Укргідроенерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , які діють від власного імені та як законні представники дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , третя особа - Виконавчий комітет Новодністровської міської ради Чернівецької області, як орган опіки та піклування, про виселення з квартири без надання іншого житла

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

Приватне акціонерне товариство «Укргідроенерго» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 які діють від власного імені та як законні представники дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Новодністровської міської ради Чернівецької області, про виселення з квартири без надання іншого житла.

Позов обгрунтовано наступним. 31 серпня 2015 року між ПАТ «Укргідроенерго» та ОСОБА_1 укладено договір найму житла працівником товариства АДРЕСА_1, згідно п. 1.1. якого ОСОБА_1 , як працівнику позивача, надано у найм квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 96,3 кв.м., житловою площею 62,0 кв.м., яка є власністю позивача.

Передумовами укладення вищезгаданого договору було те, що ОСОБА_1 був прийнятий на роботу в ДАЕК «Дністрогідроенерго» (правонаступником якого є ПрАТ«Укргідроенерго») з 08 жовтня 1997 року на посаду техніка служби релейного захисту, автоматики, вимірювань і зв`язку. 11 червня 2015 року ОСОБА_1 , як працівник структурного підрозділу позивача, звернувся із заявою про надання йому на умовах договору найму житла квартири АДРЕСА_1 .

За результатами розгляду вищевказаної заяви на засіданнях 17 липня та 24 липня 2015 року прийнято рішення передати в найм (шляхом укладення договорів найму житла), в тому числі, квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_1 .

З 31 серпня 2015 року разом із ОСОБА_1 в квартирі проживали (зареєстровані) члени його сім`ї, а саме: дружина ОСОБА_3 та сини ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

11 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звільнений з роботи за власним бажанням, у зв`язку із чим 25 жовтня 2019 року та 15 квітня 2021 року директор філії «Дирекція з будівництва Дністровської ГАЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» письмово звернувся до відповідача з проханням в термін, передбачений Договором звільнити займане житло. Проте, відповідач дані листи залишено без відповіді.

Позивач зазначає, що ОСОБА_1 ще в 2018 році звільнившись, зобов`язаний звільнити квартиру, що винаймається, без права отримання іншого житлового приміщення та повернути Наймодавцю майно на підставі пунктів 8.1.12, 9.1, 9.2, 11.2 Договору.

Однак, відповідачі й надалі продовжують проживати у спірній квартирі, відмовляючись повернути її власнику.

Позивач просив суд виселити відповідачів із квартири АДРЕСА_1 , без надання іншого житла. Такий спосіб захисту прав позивача вважає пропорційним втручанням, оскільки ОСОБА_1 набув право користування для себе і членів своєї сім`ї на умовах строкового договору, який 11 жовтня 2018 року припинений за бажанням самого ОСОБА_1 ; умови Договору передбачають обов`язок Наймача звільнити квартиру, що винаймається, без права отримання іншого житла; такий спосіб втручання, як виселення за рішенням суду, передбачений чинним в Україні законодавством, як правовий наслідок розірвання договору найму житла (ст. 826 Цивільного кодексу України).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Новодністровського міського суду Чернівецької області від 10 вересня 2021 року позов задоволено.

Виселено ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1 , без надання іншого житла.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Укргідроенерго» судовий збір в розмірі 4540 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь приватного акціонерного товариства «Укргідроенерго» судовий збір в розмірі 4540 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь приватного акціонерного товариства «Укргідроенерго» судовий збір в розмірі 2270 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати рішення Новодністровського міського суду Чернівецької області від 10 вересня 2021 року та увалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт вважає рішення суду незаконним та не обгрунтованим, посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення по справі. ОСОБА_1 не погоджується з рішенням суду першої інстанції з тих підстав, що воно порушує його законні майнові права та інтереси, а також позбавляє його та членів його сім`ї, в тому числі малолітніх дітей права на житло, визначене Конституцією України та іншими законодавчими актами. Зазначає, що судом не було враховано, що ним в спірній квартирі проведені ремонтні роботи та вкладені певні кошти для облаштування житла.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Приватне акціонерне товариство «Укргідроенерго» подало відзив на апеляційну скаргу. Просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що 08 жовтня 1997 року ОСОБА_1 було прийнято на посаду техніка служби релейного захисту, автоматики, вимірювань і зв`язку в Державну акціонерну енергогенеруючу компанію «Дністрогідроенерго», що підтверджується наказом про прийняття на роботу від 07.10.1997р. №79 та особовою карткою працівника за типовою формою №П-2.

11 червня 2015 року відповідач, як працівник структурного підрозділу звернувся із заявою про надання йому квартири АДРЕСА_1 , на умовах договору найму житла строком на 10 років.

За результатами спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету філії «Дирекція з будівництва Дністровської ГАЕС» ВАТ «Укргідроенерго» 17 липня 2015 року, засідання комісії з розпорядження майном філії «Дирекція з будівництва Дністровської ГАЕС» ВАТ «Укргідроенерго» та засідання Центральної Комісії з розпорядження майном ПАТ «Укргідроенерго» 24 липня 2015 року, прийнято рішення передати в найм квартири (шляхом укладення договорів найму житла) працівникам філії, в тому числі квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_1

31 серпня 2015 року ПАТ «Укргідроенерго» та відповідач уклали договір найму житла працівником товариства АДРЕСА_1, відповідно до якого позивач є Наймодавцем, а ОСОБА_1 - Наймачем.

Згідно п. 1.1 Договору цим Договором регулюються правовідносини, пов`язані із переданням Наймодавцем Наймачу, як працівнику Наймодавця (з метою закріплення його на роботі в товаристві, забезпечення його високопродуктивної праці та розв`язання соціально економічних проблем забезпечення житлом), наступної квартири (надалі іменується «квартира, що винаймається») для проживання у ній на визначений цим Договором строк та за встановлену цим Договором плату: адреса: АДРЕСА_1 ; загальна площа: 96,3 кв.м.; житлова (корисна) площа 62,0 кв.м.; поверх: 4; кількість кімнат: 3.

Квартира є власністю позивача, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, а земельна ділянка під будинком перебуває в постійному користуванні товариства, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права.

Квартира, що винаймається, згідно п. 2.1., 4.1. Договору надавалась для проживання Наймачу та іншим особам, що разом з ним проживають, строком на 10 років з моменту прийняття квартири, що винаймається за Актом приймання-передачі.

31 серпня 2015 року було складено акт приймання-передачі житла за договором АДРЕСА_1 від 31.08.2015р. та оглядовий листок житлового приміщення.

31 травня 2017 року Публічне акціонерне товариство «Укргідроенерго» змінило найменування на Приватне акціонерне товариство «Укргідроенерго», що підтверджується наказом Міненерговугілля від 31.05.2017 р. №363, статутом ПрАТ «Укргідроенерго» (нова редакція), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України 24.02.2021р. № 235, та випискою від 01.06.2017р. і витягом від 14.08.2020р. з ЄДРПОУ (а.с. 79-96, 115-124). При цьому, згідно п. 1 Статуту ПрАТ «Укргідроенерго» Публічне акціонерне товариство «Укргідроенерго» було новим найменуванням Відкритого акціонерного товариства «Укргідроенерго». Окрім того, ПрАТ «Укргідроенерго» є підприємницьким товариством та правонаступником майна, прав і обов`язків державної акціонерної енергогенеруючої компанії «Дністрогідроенерго».

Філія «Дирекція з будівництва Дністровської ГАЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» та філія «Дністровська ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» є відокремленими структурними підрозділами ПрАТ «Укргідроенерго» без права юридичної особи, що закріплено в Положенні про філію, затвердженому наказом ПрАТ «Укргідроенерго» від 15.12.2017р. № 322-н та від 09.06.2017р. № 147-н.

Як вбачається із відповідей виконавчого комітету Новодністровської міської ради №2317 від 05.12.2019р., № 1407-1411 від 06.07.2021р. довідки начальника дільниці з обслуговування багатоквартирного житлового будинку від 22.06.2021р. свідоцтв про укладення шлюбу від 27.05.1993р. та про народження від 10.05.2000р., від 22.09.2006р., 10.08.2012р., та не заперечується відповідачем, з 07 грудня 2015 року по сьогоднішній день разом із ОСОБА_1 в квартирі зареєстровані та фактично проживають члени його сім`ї, а саме - дружина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На даний час ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 іншого житла у власності не мають, що підтверджується Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 21.07.2021р.

10 жовтня 2018 року відповідач подав заяву про звільнення з роботи за власним бажанням, у зв`язку із чим 11 жовтня 2018 року був звільнений з роботи за власним бажанням, що підтверджується наказом про припинення трудового договору від 11.10.2018 р. №332/к та особовою карткою працівника за типовою формою №П-2.

25 жовтня 2019 року та 15 квітня 2021 року директор філії «Дирекція з будівництва Дністровської ГАЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» письмово звернувся до ОСОБА_1 з проханням в термін, передбачений Договором, звільнити займане житло, що підтверджується листом від 25.10.2019р. №11/1832 та від 15.04.2021р. № 11/600, описом вкладення до цінного листа, копією службового чеку AT «Укрпошта», рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення). Проте, на вищевказані листи позивач відповідь не отримав.

Натомість 23 липня 2021 року та 16 серпня 2021 року ОСОБА_1 звертався до директора філії «Дирекції з будівництва Дністровської ГАЕС» із пропозиціями відшкодувати йому витрачені кошти на ремонт спірної квартири або ж продати об`єкт нерухомості за узгодженою сторонами ціною.

Як повідомив представник позивача, пропозиція про викуп квартири на даний час не отримала належних погоджень ПрАТ «Укргідроенерго».

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, виходив з того, що втручання у право відповідачів на житло є пропорційним, а також таким, що переслідує легітимну мету, оскільки позивач забезпечує орендованим житлом саме працівників товариства, які потребують поліпшення житлових умов, і ПрАТ «Укргідроенерго» бажає надати у користування спірне майно іншим особам, які перебувають із позивачем у трудових відносинах.

Відповідно до ч. 1 ст. 202, ч. 2 ст. 212 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити припинення прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (скасувальна обставина).

Згідно ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Договір найму житла АДРЕСА_1 від 31.08.2015р. передбачає одночасно строк його дії протягом 10 років з моменту прийняття квартири за Актом приймання-передачі (п. 4.1 Договору) та термін дії, що залежить від існуючих трудових відносин між Наймодавцем та Наймачем (п. 11.2 Договору). При цьому, аналіз положення п. 9.1 Договору дає підстави для висновку про те, що закінчення дії договору найму залежатиме від того, яка з подій настане раніше - закінчення 10-річного строку найму чи припинення трудових відносин із наймачем.

Доводи апелянта, що виселення порушує його законні майнові права та інтереси, а також позбавляє його та членів його сім`ї, в тому числі малолітніх дітей права на житло, визначене Конституцією України та іншими законодавчими актами є безпідставними та спростовуються наступним.

В п. 8.1.12 Договору встановлено обов`язок Наймача звільнити квартиру, що винаймається, без права отримання іншого житлового приміщення, та повернути Наймодавцю майно в разі закінчення строку дії цього Договору, його розірвання або припинення цього Договору. Розділом 11 Договору визначено підстави дострокового розірвання договору та припинення дії договору, зокрема в разі припинення трудових відносин Наймача із Наймодавцем.

Встановлено, що припинення трудових відносин із відповідач відбулось 11 жовтня 2018 року. Відповідно до п. 11.2 Договору, разі припинення трудових відносин Наймача із Наймодавцем договір найму припиняє свою дію в день припинення трудових правовідносин, якщо інше не передбачено умовами колективного договору. Припинення дії договору здійснюється автоматично і не потребує додаткового погодження.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що 11 жовтня 2018 року припинив свою дію договір найму житла АДРЕСА_1 від 31.08.2015р. укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Укргідроенерго».

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом.

Згідно ст. 826 ЦК України у разі розірвання договору найму житла наймач та інші особи, які проживали у помешканні, підлягають виселенню з житла на підставі рішення суду, без надання їм іншого житла.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до положень ст.ст. 401-403, 405, 406 ЦК України, припинення строку дії договору найму АДРЕСА_1 від 31.08.2015р. припинило одночасно сервітут як для основного Наймача, так і для членів його сім`ї, права на користування чужою річчю у яких є похідним від права відповідача.

Суд першої інстанції звернув правильно увагу на те, що припинення договору найму було ініційовано самим відповідачем, який міг і повинен був розуміти наслідки свого звільнення з роботи. Більше того, позивач неодноразово звертався до ОСОБА_1 із вимогою про звільнення спірної квартири та про виконання обов`язку повернути орендоване житло. З моменту припинення договору найму до часу звернення товариства із позовом до суду минуло три роки, що на думку суду, було достатнім для вирішення житлових питань відповідачів.

Безпідставними є доводи апелянта, що суд залишив поза увагою те, що ним в спірній квартирі проведені ремонтні роботи та вкладені певні кошти для облаштування житла. Суд першої інстанції відхилив доводи відповідачів щодо неможливості їх виселення із спірної квартири у зв`язку із проведеним поліпшенням житла, вартість яких ОСОБА_1 товариством не відшкодована, оскільки, навіть за умови проведення поліпшення орендованого житла, невирішені майнові претензії не звільняють відповідачів від обов`язку звільнити квартиру та повернути майно позивачу у зв`язку із припиненням дії Договору.

Ці доводи не є підставою для відмови у виселенні та не позбавляють апелянта права на звернення до позивача щодо відшкодування цих витрат.

Доводи апелянта про позбавлення його та членів його сім`ї, в тому числі малолітніх дітей права на житло в порушення Конституції України та Конвенції, є безпідставними та спростовуються наступним.

Враховуючи принципи застосування статті 8 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, викладені у рішеннях ЄСПЛ, виселення особи з житла без надання іншого житлового приміщення можливе за умов, що таке втручання у право особи на повагу до приватного життя та права на житло, передбачене законом, переслідує легітимну мету, визначену пунктом 2 статті 8 Конвенції, та є необхідним у демократичному суспільстві.

Навіть якщо законне право на зайняття житлового приміщення припинене, особа вправі сподіватися, що її виселення буде оцінене на предмет пропорційності у контексті відповідних принципів статті 8 Конвенції.

Законність виселення, яке по факту є втручанням у право на житло та право на повагу до приватного життя у розумінні статті 8 Конвенції, має бути оцінено на предмет пропорційності такого втручання.

Схожі за змістом висновки виклала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 569/4373/16-ц (провадження № 61-298цс19), від 31 жовтня 2018 року у справі № 753/12729/15-ц (провадження № 14-317цс18).

З урахуванням встановлених у цій справі обставин, а саме те, що відповідачі проживали у спірній квартирі на умовах договору найму, проте відмовляються виселитись зі спірного житла у добровільному порядку, з підстав, передбачених договором, чим порушують права власника на володіння, користування та розпорядження своїм майном, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивач обґрунтував належним чином мету, яку він переслідував, звернувшись до суду із позовом про виселення відповідачів та довів співмірність їх виселення відповідній меті, що виключає можливість порушення статті 8 Конвенції при розгляді цієї справи.

Таке втручання у право на житло є пропорційним, оскільки виселення ґрунтується на наведених нормах закону і укладеного сторонами договору, є проявою принципу свободи договору, не суперечить цілям, визначеним у частині другій статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є передбачуваним для відповідачів, та є необхідним у демократичному суспільстві, враховуючи, що позивач забезпечує орендованим житлом саме працівників товариства, які потребують поліпшення житлових умов, і ПрАТ «Укргідроенерго» бажає надати у користування спірне майно іншим особам, які перебувають із позивачем у трудових відносинах.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Новодністровського міського суду Чернівецької області від 10 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий І.Б. Перепелюк

Судді: І.М. Литвинюк

І.Н. Лисак