Справа № 185/939/20
Провадження № 4-с/185/65/21
У Х В А Л А

07 грудня 2021 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Болдирєва У.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді,

В С Т А Н О В И В:

30 листопада 2021 року надійшла скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця, подана в порядку статті 447 ЦПК України.

Згідно штампу на конверті, в якому надійшла скарга, вона здана на пошту 23 листопада 2021 року.

Заявник оскаржує дії державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), вчинені при примусовому виконанні виконавчого листа № 185/939/20, виданого Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на його утримання у розмірі 1/8 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 06 лютого 2020 року до зміни матеріального стану сторін.

Заявник просить:

-визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця стосовно невнесення змін до постанови про звернення стягнення на доходи боржника в частині визначення розміру відрахувань з доходів,

-зобов`язати державного виконавця внести зміни до постанови про звернення стягнення на доходи боржника в частині визначення розміру відрахувань з доходів та направити постанову про внесення змін за місцем роботи боржника,

-зобов`язати державного виконавця скасувати арешт коштів боржника, накладений постановою від 27 листопада 2020 року,

-зобов`язати державного виконавця скасувати арешт майна боржника, накладений постановою від 23 листопада 2020 року,

-зобов`язати державного виконавця надати боржнику розрахунок суми заборгованості станом на 09 листопада 2021 року.

Заявник посилається на те, що державним виконавцем при здійсненні розрахунку суми заборгованості станом на 25 жовтня 2021 року неправомірно включено суму нарахованої та нібито виплаченої заробітної плати за жовтень 2021 року, коли заробітну плату не було нараховано та виплачено. Державним виконавцем завищено суму заборгованості та зазначено суму боргу до повного погашення станом на 21 липня 2021 року у розмірі 10 941 грн 46 коп.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 листопада 2021 року визначено головуючого суддю Болдирєву У.М.

01 грудня 2021 року було відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд скарги на 23 грудня 2021 року.

06 грудня 2021 року надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді.

Заявник посилається на те, що суддею Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Вроною А.О. у справі № 185/6345/21 повернуто позивачу матеріали адміністративної позовної заяви ОСОБА_2 до Інспектора ВРПП Павлоградського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Вакуленко Андрія Михайловича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у зв`язку з несплатою судового збору.

Проте суддею Болдирєвою У.М. у справі № 185/6928/21 ОСОБА_2 поновлено строк звернення до адміністративного суду за тим самим позовом, а позовну заяву прийнято без сплати судового збору, що є умисним завданням державі матеріальних збитків суддею Болдирєвою У.М.

Як вважає заявник, такі розбіжності у прийнятті рішення про відкриття провадження за однією і тією ж позовною заявою суддями Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області є свідченням прихильності судді Болдирєвої У.М. до ОСОБА_2 , що може стати на заваді неупередженого та справедливого розгляду поданої ним скарги.

Відповідно до частини 2 статті 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно пункту 5 частини 1 статті 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), у разі існування обставин, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Дійсно ухвалою від 28 серпня 2021 року у справі № 185/6928/21 поновлено ОСОБА_2 строк звернення до адміністративного суду. Звільнено ОСОБА_2 від сплати судового збору при зверненні до суду. Відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до інспектора ВРПП Павлоградського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Вакуленка Андрія Михайловича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

З тексту ухвали видно, що до позовної заяви додано клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору, враховуючи його майновий стан. ОСОБА_2 є суб`єктом права на безоплатну вторинну правову допомогу, предметом позову є рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, тому суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_2 від сплати судового збору.

Відповідно до положень статті 8 Закону України «Про судовий збір», суд може звільнити позивача від сплати судового збору, враховуючи його майновий стан. Звільнення від сплати судового збору при зверненні до суду має на меті забезпечення особі доступу до правосуддя, а не «умисне завдання державі матеріальних збитків».

Звільнення ОСОБА_2 від сплати судового збору жодним чином не свідчить про будь-яку «прихильність» судді до цієї особи. Рішення, прийняте суддею першої інстанції в аналогічній справі, не є обов`язковим для іншого судді першої інстанції.

Однак за змістом заяви ОСОБА_1 , постановлення суддею ухвали про звільнення ОСОБА_2 від сплати судового збору викликає у нього сумнів у неупередженості та об`єктивності судді.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, п.1 ст.6 Конвенції судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

У статті 15 Кодексу суддівської етики та п.2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, затверджених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, зазначено, що суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупереджене рішення.

Тобто, у разі переконання судді у наявності обставин, які унеможливлюють винесення ним об`єктивного рішення або обґрунтовано викликають сумнів у стороннього спостерігача в його упередженості, він зобов`язаний заявити самовідвід.

Згідно роз`яснень ЄСПЛ у справах «Мікаллеф проти Мальти», «Мезнарич проти Хорватії», в демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому кожен суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників цивільного процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.

Заява ОСОБА_1 про відвід судді свідчить про те, що заявник по скарзі на дії державного виконавця критично ставиться до можливості розгляду даної скарги об`єктивним та неупередженим судом.

Таким чином наявні підстави для задоволення заяви про відвід судді і передання справи для визначення іншого судді в порядку статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 40-41 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про відвід судді.

Передати цивільну справу скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця для визначення іншого судді в порядку статті 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Cуддя У.М. Болдирєва