Справа № 202/1916/14-ц
Провадження № 1-кс/202/286/2021
УХВАЛА

Іменем України

03 грудня 2021 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мачуського О.М.

за участю секретаря Ситника С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» про заміну стягувача у виконавчому листі, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строків для його пред`явлення до виконання,-

ВСТАНОВИВ:

25 листопада 2021 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрдебт Плюс», в якій останній просить: замінити стягувача по цивільній справі № 202/1916/14-ц з примусового виконання виконавчого листа, з ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «Укрдебт Плюс»; видати ТОВ «Укрдебт Плюс» дублікат виконавчого листа у цивільній справі № 202/1916/14-ц та поновити строк пред`явлення його виконання.

На обґрунтування заяви вказує, що рішенням Індустріального районного суду м, Дніпропетровська від 02 вересня 2014 року по справі № 202/1916/14-ц, стягнуто з солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 23.08.2007 року у розмірі 524013,18 гривень та сплачений судовий збір у розмірі 3654,00 гривень.

07 листопада 2019 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельтабанк» було укладено договір № 2082/К про відступлення прав вимоги, на підставі якого ТОВ «Укрдебт Плюс» набуло право вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 23 серпня 2007 року, договором поруки № 0/2 від 23 серпня 2007 року та договором іпотеки № 0/1 від 23 серпня 2007 року.

При цьому, ТОВ «Укрдебт Плюс» не отримувало виконавчі листи по вказаній справі та згідно даних АСВП виконавчих проваджень з примусового виконання вказаного рішення суду немає. Враховуючи наведене, ТОВ «Укрдебт Плюс» наразі не може реалізувати своє право стягувача.

Заявник та інші сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили.

З метою уникнення затягування розгляду справи, суд розглядає заяву за відсутності учасників справи.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши заяву, додані до неї документи та матеріали цивільної справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником. Виходячи з цих норм, а саме, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення чи ліквідації, спадкування тощо) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

З такою заміною кредитора, відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться, відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України, за заявою заінтересованою сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження. За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст. 512, 514 ЦК України та ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження».

Вищевказане підтверджується також правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в Постанові від 20.11.2013 року (справа № 6-122 цс 13).

Судом встановлено, що заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2014 року ухваленим по цивільній справі № 202/1916/14-ц, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено в повному обсязі та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 23.08.2007 року у розмірі 524 013,18 грн., та сплачений судовий збір у розмірі 3 654 грн., а всього 527 667,18 грн.

Відповідно до Договору № 2082/К купівлі-продажу прав вимоги від 15.1.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. зареєстрованого в реєстрі за № 2019, ПАТ «Дельта Банк» відступив на користь ТОВ «Укрдебт Плюс» права вимоги які виникли за укладеними Договорами, та /або на інших підставах наведених у додатку № 1, додатку №2 до цього Договору.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Заявник зазначає, що за вказаним Договором ТОВ «Укрдебт Плюс» набуло право вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 23 серпня 2007 року, договором поруки № 0/2 від 23 серпня 2007 року та договором іпотеки № 0/1 від 23 серпня 2007 року.

На підтвердження вказаних обставин заявник посилається на виписку з додатку № 1 до договору купівлі-продажу прав вимоги №2083/К від 15.11.2019 року , яку ним долучено до матеріалів заяви.

Разом з тим, дана виписка не містить відомостей щодо відступлення прав вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 23 серпня 2007 року, договором поруки № 0/2 від 23 серпня 2007 року та договором іпотеки № 0/1 від 23 серпня 2007 року.

Таким чином, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» в частині заміни стягувача у виконавчому листі є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Оскільки ТОВ «Укрдебт Плюс» не доведено правонаступництво договорами, заборгованість за якими було стягнуто заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2014 року ухваленим по цивільній справі № 202/1916/14-ц, суд також вважає необґрунтованими і вимоги про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строків для його пред`явлення до виконання.

За таких обставин, суд доходить висновку, що заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» про заміну стягувача у виконавчому листі, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строків для його пред`явлення до виконання, не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 81,89, 260, 261 433, 442, п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» про заміну стягувача у виконавчому листі, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строків для його пред`явлення до виконання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду в 15-ти денний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М. Мачуський