ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Осаулова Н.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 381/4114/21 (провадження № 2/381/1669/21) за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал Олександр Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

встановив:

У листопаді 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал Олександр Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області у даній справі було відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового засідання.

29 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просила суд забезпечити позов шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 67459440, яке перебуває у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедала О.О. та відкрите на підставі виконавчого напису нотаріуса, що вчинений 26 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М.за № 206313, яким стягнуто з неї на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 36607,29 грн..

В обґрунтування заяви зазначає, що приватним нотаріусом вчинений виконавчий напис № 206313, без повідомлення про наявність боргу, без повідомлення про намір звернення стягнення з неї заборгованості. Разом з тим, зазначила, що на сьогоднішній день фактично з неї підлягає стягненню борг, правові підстави походження якого та права відповідача на його стягнення їй невідомі. Вважає, що вимога відповідача про стягнення з неї боргу не є безспірною, а отже не підлягає стягненню в порядку вчинення нотаріального напису.

Оскільки, в даному випадку між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки виконавчий напис нотаріуса оскаржується з підстав не безспірності кредитної заборгованості та порушення процедури його вчинення, вона змушена звернутися до суду з даною заявою.

Дослідивши додані до заяви матеріали та матеріали справи, суд вважає що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частин 1 та 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначено статтею 150 ЦПК України.

Відповідно до пункту 6 частини першої цієї статті позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що суд має пересвідчитися, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач звернулася до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедала О.О. перебуває виконавче провадження № 67459440, яке відкрите на підставі виконавчого напису, що вчинений 26 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., за № 206313, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 36607,29 грн..

Так, з наведених у заяві про забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет позову у даній справі щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є взаємопов`язаний зі способом забезпечення позову, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом яких вона звернулася до суду, при цьому зупинення стягнення на підставі виконавчого напису до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав відповідача, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача.

Таким чином суд вважає заяву про забезпечення позову обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись положеннями статтями 149-153, 354 ЦПК України, суд -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Зупинити стягнення у виконавчому провадженні № 67459440, яке перебуває у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедала Олександра Олександровича та відкрите на підставі виконавчого напису нотаріуса, що вчинений 26 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичемза № 206313, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 36607,29 грн..

Ухвалу суду направити приватному виконавцю виконавчого округу Київської області Канцедалу Олександру Олександровичу («Карат» промисловий майданчик, буд. 5-А, оф. 507, м. Вишгород, Київська область, 07300) для виконання та сторонам для відома.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України, ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк пред`явлення до виконання ухвали про забезпечення позову відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» - один рік.

У відповідності до ч. 10 ст. 153 ЦПК України, оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду відповідно до статей 354-355 Цивільного процесуального кодексу України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складенняповного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строків на апеляційнеоскарження, або після перегляду в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Н.А. Осаулова