Справа № 357/4928/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
10 лютого 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді - Орєхова О. І. ,
за участі секретаря - Сокур О. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду № 2 в м. Біла Церква цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми збитків, -
В травні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення суми збитків, мотивуючи тим, що 25 квітня 2015 року між ним - ОСОБА_1 (надалі «Позивач», «Позичкодавець») та ОСОБА_2 (надалі «Відповідач», «Користувач») укладено договір позички (надалі «Договір»).
Відповідно до п.6 Договору, нежитлова будівля яка передається в позичку, оглянута Користувачем до підписання даного договору. На момент огляду будь-яких недоліків, які перешкоджали б її використанню за призначенням, не виявлено. Користувач заявляє, що не має будь-яких претензій до Позичкодавця з приводу якісних технічних характеристик зазначеної споруди.
Пунктом 12 Договору передбачено, що Користувач зобов`язаний, повернути нежитлову будівлю після закінчення строку даного договору в такому самому стані, в якому вона була на момент її передання, з урахуванням нормального зносу.
Пунктом 14 Договору передбачено, що сторона, яка порушила зобов`язання відповідно до цього договору, повинна усунути ці порушення та відшкодувати іншій стороні завдану такими порушеннями шкоду.
Пунктом 16 Договору передбачено, що Користувач зобов`язаний усунути погіршення нежитлової будівлі, яка передається в позичку, які сталися з його вини. У разі неможливості відновлення споруди, яка передається в позичку, Позичкодавець має право вимагати відшкодування завданих йому збитків.
Зазначені умови Договору та чинного законодавства Відповідачем не дотриманні, майно передане в користування на момент подачі позовної заяви до суду не повернуто.
Крім цього, у зв`язку з недотриманням Відповідачем норм протипожежної безпеки, в будівлі, що передана в користування відбулась пожежа, яка призвела до погіршення стану будівлі.
Відповідно до звіту про незалежну оцінку вартості матеріального збитку від пошкодження пожежею нежитлової будівлі літера «А» - будинок для відпочинку працівників бази, загальною площею 207,1 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , розмір матеріального збитку від пошкодження пожежею становить 305 756 грн. 81 коп.
Просив суд стягнути з ОСОБА_2 завданні збитки в сумі 305 756 грн. 81 коп. та судові витрати стягнути з Відповідача в сумі 3058 грн. ( а. с. 1-3 ).
Ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської область Кошель Л.М. позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування завданих збитків була залишена без руху ( а. с. 62 ).
Ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської область Кошель Л.М. позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування завданих збитків прийняти до розгляду та відкрито провадження. Постановлено розгляд справи провести за правилами загального позовного провадження. Проведення підготовчого засідання призначено на 03 вересня 2020 року ( а. с. 69-70 ).
Розпорядженням № 328 від 26 вересня 2020 року вирішено призначити повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку із тим, що у судді Кошель Л.М. закінчилися повноваження у зв`язку із відставкою ( а. с. 76 ).
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.09.2020 року головуючим суддею у даній справі визначено Орєхова О.І.
Ухвалою судді від 05 жовтня 2020 року прийнято до провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми збитків. Постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом ) сторін. Призначено судове засідання у справі на 28 жовтня 2020 року ( а. с. 81-82 ).
Розгляд справи неодноразово відкладався за клопотаннями сторін по справі, останнього разу розгляд справи було відкладено на 10 лютого 2021 року ( а. с. 99 ).
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, 10 лютого 2021 року за вх. № 6343 судом отримано від представника позивача ОСОБА_3 заву, в якій просив розгляд справи проводити без участі позивача та його представника. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Проти заочного рішення не заперечує.
Відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.
Отже, відповідач ОСОБА_2 був належним чином та завчасно повідомлений про дату, час та місце слухання справи.
Заяв та клопотань від відповідача на адресу суду надходило, як не надходило і відзиву на позов позивача.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки, належним чином повідомлений відповідач ОСОБА_2 не з`явився в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, не повідомивши суду про поважність причини неявки та не надав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а саме заочного, суд вважає за необхідним по даній справі провести заочний розгляд.
Ухвалою суду від 10.02.2021 року постановлено провести розгляд даної цивільної справи в заочному порядку.
Згідно ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.
В судовому засіданні встановлено, що 25 квітня 2015 року між ОСОБА_1 (надалі «Позивач», «Позичкодавець») та ОСОБА_2 (надалі «Відповідач», «Користувач») укладено договір позички (надалі «Договір»).
Відповідно до п. 6 Договору, нежитлова будівля яка передається в позичку, оглянута Користувачем до підписання даного договору. На момент огляду будь-яких недоліків, які перешкоджали б її використанню за призначенням, не виявлено. Користувач заявляє, що не має будь-яких претензій до Позичкодавця з приводу якісних технічних характеристик зазначеної споруди.
Пунктом 12 Договору передбачено, що Користувач зобов`язаний, повернути нежитлову будівлю після закінчення строку даного договору в такому самому стані, в якому вона була на момент її передання, з урахуванням нормального зносу.
Пунктом 14 Договору передбачено, що сторона, яка порушила зобов`язання відповідно до цього договору, повинна усунути ці порушення та відшкодувати іншій стороні завдану такими порушеннями шкоду.
Пунктом 16 Договору передбачено, що Користувач зобов`язаний усунути погіршення нежитлової будівлі, яка передається в позичку, які сталися з його вини. У разі неможливості відновлення споруди, яка передається в позичку, Позичкодавець має право вимагати відшкодування завданих йому збитків ( а. с. 4-5 ).
Встановлено, що майно передане в користування відповідачу на момент подачі позовної заяви до суду не повернуто.
Відповідно до звіту про незалежну оцінку вартості матеріального збитку від пошкодження пожежею нежитлової будівлі літера «А» - будинок для відпочинку працівників бази, загальною площею 207,1 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , розмір матеріального збитку від пошкодження пожежею становить 305 756 грн. 81 коп. ( а. с. 8-10 ).
Звертаючись до суду з позовною заявою позивач наголошує на тому, що у зв`язку з недотриманням відповідачем норм протипожежної безпеки, в будівлі, що передана останньому в користування відбулась пожежа, яка призвела до погіршення стану будівлі, а тому відповідач повинен сплати завдані збитки.
Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.
Частиною 5, 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.
Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.
За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
У свою чергу національне законодавство України встановлює наступне.
Відповідно до ст. 779 ЦК України, наймач зобов`язаний усунути погіршення речі, які сталися з його вини. У разі неможливості відновлення речі наймодавець має право вимагати відшкодування завданих йому збитків.
Відповідно до вимог ст. 827 ЦК України, за договором позички одна сторона (позичкодавець) безоплатно передає або зобов`язується передати другій стороні (користувачеві) річ для користування протягом встановленого строку.
Частиною 3 ст. 827 ЦК України, передбачено, що до договору позички застосовуються положення глави 58 цього Кодексу.
Відповідно до п. 3 ч.2 ст. 833 ЦК України, користувач зобов`язаний повернути річ після закінчення строку договору в такому самому стані, в якому вона була на момент її передання.
Статтею 836 ЦК України, передбачено, що якщо після припинення договору користувач не повертає річ, позичкодавець має право вимагати її примусового повернення, а також відшкодування завданих збитків.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Оскільки відповідач ОСОБА_2 недотримав норми протипожежної безпеки, в будівлі, що була передана останньому в користування на підставі договору позички, позивачу було завдано шкоди, яку у відповідності до вимог договору позички та чинного законодавства останній має право на їх відшкодування.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
З огляду наведеного, даючи оцінку зібраним доказам по справі, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно із п. 1 ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на - відповідача.
Тому, з урахуванням вимог ст. ст. 133, 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати по справі, понесення яких документально підтверджено наявною в матеріалах справи квитанцією ( а. с. 66 ).
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 779, 827, 833, 836 ЦК України, ст. ст. 2, 5, 12, 13, 19, 76, 77, 81, 128, 133, 141, 254, 263 - 265, 273, 274- 279, 280-289 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми збитків, - задовольнити.
Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на клористь позивача ОСОБА_1 суму збитків в розмірі 305 756,81 гривень та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3060 гривень, загалом 308 816,81 гривень ( триста вісім тисяч вісімсот шістнадцять гривень вісімдесят одна копійка ).
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення ( виклику ) учасників справи, копія судового рішення на надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 );
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).
Повний текст заочного рішення виготовлено 10 лютого 2021 року.
Заочне рішення надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.
СуддяО. І. Орєхов