Справа №295/7590/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді Чішман Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Лайчук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «НАТАЛ» про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь з відповідача 85 600,00 заборгованості за договором поставки № 18/09 від 18.09.2019 року, 2 070,35 грн інфляційних збільшень, 13 561,45 грн штрафних санкцій (пені), 1 734,55 грн 3% річних, 25 680 грн штрафу від суми боргу у розмірі 30%, та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1286,47 грн. В обгрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 посилається на те, що між сторонами було укладено договір поставки № 18/09 від 18.09.2019 року, згідно якого ПП «НАТАЛ» зобов`язується передати у власність ОСОБА_1 у встановлений договором строк «сендвіч-панелі», ціна договору складає 85600,00 грн. 18.09.2019 року відповідачем було виставлено рахунок-фактуру на загальну суму 85600 грн. 19.09.2019 року позивачем було оплачено 50% від загальної суми, а саме - 42800,00 грн. Згідно умов Договору ПП «НАТАЛ» до 04.10.2019 року повинно було поставити першу партію «сендвіч-панелей». Позивач вказав, що не чекаючи першої партії товару, з метою прискорення процесу відвантаження товару 30.09.2019 року ним було оплачено іншу половину вартості товару у розмірі 42800,00 грн, та, відповідно, до 20.10.2019 року очікував всю партію товару. Проте, станом на 17.06.2020 року ПП «НАТАЛ» свої зобов`язання не виконало та продовжує порушувати умови договору в частині поставки товару, на претензію-вимогу № 1 відповідачем не відредагував. На підставі чого, позивач просить стягнути з відповідача суму сплачених коштів, штраф та пеню, що передбачені умовами договору, а також штрафні санкції, передбачені ст. 625 ЦК України.

27.01.2021 року від позивача надійшла заява про проведення розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечував.

Представник відповідача в судові засідання не з`являвся, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином. Копію ухвали про відкриття провадження у справі, копії позовної заяви з додатками відповідачем отримано, відзиву на позовну заяву до суду не надходило (а,с. 45, 66).

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, суд приходить до такого висновку.

Встановлено, що 18.09.2019 року між ПП «НАТАЛ» та ОСОБА_1 укладено Договір поставки №18/09 (а.с. 7-10).

За умовами Договору поставки №18/09 постачальник зобов`язується передати у власність у встановлені договором строк покупцеві «сендвіч-панелі», а покупець зобов`язується прийняти товар, і сплатити за нього грошову суму, згідно з рахунками-фактури, накладними, які є невід`ємними частинами договору. Постачальник зобов`язується поставити товар двома окремими партіями в кількості і асортименті, визначених у письмових чи усних заявках-замовленнях покупця.

Загальна ціна договору складається з сум вартості товару, що поставляється постачальником покупцю протягом строку дії цього договору згідно з рахунками-фактури та видатковими накладними, які є невід`ємними частинами договору, та складає 85600,00 грн.

Поставка першої партії товару у розмірі 50% від загального обсягу замовленого покупцем товару здійснюється транспортом покупця або вантажними транспортними компаніями за рахунок покупця протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дати надходження 50% передоплати на рахунок постачальника в робочі дні за графіком роботи покупця. Поставка другої партії товару у розмірі 50% відсотків від загального обсягу замовленого товару покупцем, здійснюється після кінцевого розрахунку за товар на протязі 14 (чотирнадцяти) календарних днів, з моменту внесення оплати.

Покупець зобов`язаний протягом 3 (трьох) робочих днів з дня надання постачальником рахунку-фактури здійснити попередню оплату товару на користь постачальника в розмірі 50 % (п`ятдесят відсотків) вартості товару, що встановлена сторонами в рахунках-факіури, заявці, шляхом перерахування покупцем грошових коштів в безготівковій формі з використанням платіжних доручень на банківський рахунок постачальника.

Відповідно до п. 9.1. Договору поставки №18/09, цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами, скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2019 року, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Згідно рахунку-фактури №4 від 18.09.2019 року ПП «НАТАЛ» визначено вартість оплати сандвіч-панелей в розмірі 85 600,00 грн, вказано платника ОСОБА_1 , розрахунковий рахунок, на який перерахувати кошти - № НОМЕР_1 (а.с. 11).

Згідно квитанцій від 19.09.2019 року та від 30.09.2019 року, ОСОБА_1 двічі перераховано кошти в розмірі 42 800,00 грн на рахунок № НОМЕР_1 (а.с. 12, 13).

04.03.2020 року, у зв"язку з тим, що відповідачем не було поставлено замовленого товару, ОСОБА_1 направив на адресу ПП «НАТАЛ» претензію-вимогу №1 про невиконання умов договору поставки №18/09 від 18.09.2019 року, в якій вимагав на протязі 10 днів повернути сплачені за товар кошти в розмірі 85 600,00 грн (а.с. 14-18).

Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст. 3 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів.

Відповідно до положень частин 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно загальних положень, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Частиною першою ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом норми ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування, зокрема, трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту маи?нового права та інтересу, якии? полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсаціі? (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредитору, згідно позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 21.12.2016 року у справі № 373/436/14-ц.

Як вже встановлено, на виконання умов Договору поставки №18/09 ОСОБА_1 було перераховано ПП «НАТАЛ» у повному обсязі вартість замовленого товару сендвіч-панелей, в розмірі 85 600,00 грн та, таким чином, позивач виконав свої зобов`язання за укладеним договором у повному обсязі.

Всупереч викладеному, ПП «НАТАЛ» не виконало взяті на себе зобов`язання, не поставило та не передало у власність ОСОБА_1 замовлені сендві-панелі, що призвело до порушення майнових прав та інтересів позивача.

Встановлено, що умовами Договору поставки №18/09 сторони передбачили, що якщо постачальник з власної вини прострочить встановлені договором строки передачі товару покупцю з причин, інших ніж форс-мажорні обставини, постачальник за кожен день прострочення передачі товару сплачує на користь покупця на вимогу останнього пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від вартості несвоєчасно поставленого товару.

Якщо постачальник з власної вини відмовляється від поставки будь якої партії товару, котра оплачена, останній зобов`язується повернути сплачені кошти за товар та сплатити на користь покупця штраф розмірі 30% від загальної вартості всієї партії товару (пункти 7.1., 7.2.).

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач просить стягнути одночасно пеню та штраф, передбачені умовами Договору поставки №18/09, проте, суд вважає одночасне стягнення з відповідача двох видів штрафних санкцій за фактично одне й те ж саме порушення умов договору, безпідставним. Зі змісту позовних вимог першою вимогою з вимог які стосуються відповідальності за несвоєчасне виконання умов договору, позивач просить стягнути пеню, за таких обставин суд не вбачає підстав для стягнення штрафу, оскільки застосування подвійної відповідальності суперечить вимогам закону.

На підтвердження розміру заборгованості в частині стягнення штрафних санкцій (пені) в розмірі 13 561,45 грн, нарахованої на підставі п. 7.1 Договору поставки №18/09, інфляційних збільшень в розмірі 2 070,35 грн, 3% річних в розмірі 1 734,55 грн, нарахованих на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України позивачем долучено відповідний розрахунок.

Розмір нарахованих пені та відсотків не спростовано відповідачем, за таких обставин, суд стягує з відповідача.

З урахуванням викладеного, оскільки майнові права позивача порушені, зобов`язання за договором поставки відповідачем не виконані, суд приходить до висновку про законність та доведеність позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості, яка становить 102 966,35 грн, з них заборгованість за Договором поставки №18/09 від 18.09.2019 року - 85 600,00 грн, пеня - 13 561,45 грн, інфляційні 2 070,35 грн, три проценти річних 1734,55 грн.

Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме судовий збір в сумі 1009,35 грн.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст. ст. 526, 530, 536, 625, 712 ЦК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного підприємства «НАТАЛ» про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства «НАТАЛ» на користь ОСОБА_1 102 966,35 грн, з них заборгованість за Договором поставки №18/09 від 18.09.2019 року - 85 600,00 грн, пеню - 13 561,45 грн, інфляційні 2 070,35 грн, три проценти річних 1734,55 грн.

Стягнути з Приватного підприємства «НАТАЛ» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1009,35 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: Приватне підприємство «НАТАЛ», місцезнаходження: м. Житомир, вул. С.Бандери, 18, кв. 65, ідентифікаційний код юридичної особи: 31739381.

Повний текст рішення виготовлено 03.02.2021 року.

Суддя Л.М. Чішман